הוועדה המיוחדת להתמודדות עם סמים ואלכוהול, כנסת 23, פרוטוקול מספר 18, 2020-09-22 09:30

מיכל וונש: בוקר טוב לכולם, תודה רבה שהצטרפתם אלינו היום לדיון בנושא בחינת תהליך הלגליזציה לאור שינויים בתפיסת הצריכה של קנאביס.

מיכל וונש: מכבדים אותנו היום בנוכחותם – בזום, כמובן – התובע המחוזי של מדינת קולורדו ג'ורג' בראושלר וסגניתו ליאורה ג'וזף.

מיכל וונש: תודה רבה על השתתפותם.

מיכל וונש: חלק מהדיון יתנהל באנגלית, ויש לנו מתורגמן בזום.

מיכל וונש: (מתורגם מאנגלית) תודה לכם, ג'ורג' וליאורה, על כך שאתם אתנו למרות הפרשי הזמן.

מיכל וונש: אנחנו מעריכים את זה מאוד ואני בטוחה שתעשירו את הדיון החשוב מאוד שלנו.

מיכל וונש: יש לנו תרגום סימולטני, ואני גם אתערב תוך כדי, אבל אני חייבת לדבר בעברית כדי שהפרוטוקול יוכל לרשום את דבריי.

מיכל וונש: הוועדה דנה בנושאים שעל סדר-היום במדינת ישראל.

מיכל וונש: בין היתר, מאז הקמתה בראשותי, דרך הפריזמה של התמכרויות.

מיכל וונש: גם על כך ניתן היום את הדעת, כחלק מהתהליך שמדינת ישראל עוברת בנושא של הלגליזציה.

מיכל וונש: למיטב הבנתנו, 27% מכלל האזרחים הבגירים צורכים קנאביס במדינת ישראל היום, ולכן גם נעשית בחינה כוללת של התהליך הזה.

מיכל וונש: הוועדה הזאת ליעד ללוות את התהליך הזה, על מנת להבטיח שהוא ייעשה בצורה אחראית וראויה ביותר.

מיכל וונש: זאת אומרת, הרבה יותר דגש על הכיצד מאשר על האם.

מיכל וונש: אני מזכירה בכל דיון כאן בוועדה, והיום במיוחד, בפתחה של שנה חדשה בצל הקורונה והמגבלות שבאות לצידה: משבר הקורונה מחדד ומעצים את האתגרים הקיימים ומהווה גם הזדמנויות רבות לצד האתגרים לטפל באופן נרחב, גם בצורה קצרת מועד וגם בצורה ארוכת טווח, בנושאים שעומדים בפנינו.

מיכל וונש: זו האחריות שלנו והמחויבות שלנו.

מיכל וונש: הדגש בוועדה הזאת הוא לדבר על הדרך – לא על האם, אלא על כיצד.

מיכל וונש: ג'ורג' וליאורה, מספר חברי הכנסת הצטרפו אלינו בינתיים.

מיכל וונש: בדרך כלל חברי הכנסת מדברים לפני האורחים בזום.

מיכל וונש: משום שאתם נמצאים אתנו היום ויש לנו הזדמנות לשמוע מכם ואז לשאול שאלות שיכולות להיות רלוונטיות עבורנו, בהתבסס על מה שתאמרו לנו ותחלקו אתנו – ואנחנו מעריכים את זה שאתם חולקים אתנו מניסיונכם – אשנה את הסדר ואחרי הקדמה קצרה מאוד בעברית לגבי הסטטוס בקולורדו, אבקש ממך, ג'ורג', לחלוק אתנו את ניסיונך בנוגע לתהליך שעברתם בקולורדו בשבע השנים האחרונות.

מיכל וונש: מדינת קולורדו, שג'ורג' בראושר שנמצא אתנו על הקו יספר עליה, אישרה ב-2012, כפי שחלקנו יודעים, את תיקון 64 לחוקת המדינה, שהתיר מכירה קמעונאית והחזקה אישית של מריחואנה בכמות שאינה עולה על 28 גרם לבני 21 ומעלה, תוך איסור על מתן, מכירה או שיתוף מריחואנה עם מי שגילו פחות מ-21, ואיסור שימוש בשטחים ציבוריים או בתוך מכוניות.

מיכל וונש: זאת לאחר שהחל מ-2010 לגליזציה הותרה בקולורדו לצרכים רפואיים בלבד.

מיכל וונש: זאת אומרת, היה שם תהליך הדרגתי שהתחיל קודם בנושא הרפואי ורק אחר כך לגליזציה כללית.

מיכל וונש: התיקון לווה בחוק המורה על עריכת מחקרים דו-שנתיים – אני מדגישה את זה, אני חושבת שנכון וראוי שנדגיש את זה – על השלכות הלגליזציה, בדגש על תחום אכיפת החוק.

מיכל וונש: דוחות שבוחנים את השפעת הלגליזציה ומתרכזים בשלושה נושאים עיקריים: בני נוער, ביטחון הציבור ובריאות הציבור.

מיכל וונש: זה לא כולל את בריאות הנפש, ואני שמה על זה דגש מיוחד מכיוון שהדיונים פה בוועדה הרבה מאוד פעמים חושפים את ההכרח באיסוף נתונים בכל הנושאים האלה, לרבות הנושא של בריאות הנפש.

מיכל וונש: במקביל הוטל גם מעקב אחרי דפוסי צריכת הסם, וכן מינו צוות מומחים שיוסמך, בין היתר, לתת המלצות מבוססות מחקר למדיניות.

מיכל וונש: מאוד חשוב לי להדגיש את זה, מכיוון שאני חושבת שזה חלק מהתהליך הראוי שאנחנו מנסים לעשות.

מיכל וונש: בקצרה, ואולי את זה אומר גם באנגלית לטובת ג'ורג' שנמצא אתנו, מדינת ישראל החלה בתהליך בשנים האחרונות.

מיכל וונש: בקצרה, ג'ורג' – אני חושבת שדיברנו על זה אבל אחזור, לטובת הדיון הזה – השלב הראשון של שימוש למטרות הרפואיות התקבל בהחלטת ממשלה ביוני 2016.

מיכל וונש: היה שלב ראשון של רפורמה של אי-הפללה שהתקבל ב-2019.

מיכל וונש: כרגע אנחנו בשיא התהליך שמשלב את המשך אי-ההפללה יחד עם לגליזציה.

מיכל וונש: אומר, לידיעתך, שיש לנו שתי הצעות חוק שמוזגו לאחד, ואנחנו בתהליך של יצירת מה שאנחנו מקווים שיהיה חוק ממשלתי, שמכינה אותו ועדה בין-משרדית שהוקמה במשרד המשפטים.

מיכל וונש: אני שמחה שכולכם נמצאים אתנו היום.

מיכל וונש: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שנמצא אתנו התובע המחוזי של מדינת קולורדו, ולאפשר לג'ורג' להציג תחילה את התהליך בקולורדו, ולאחר מכן חברי הכנסת יוכלו לשאול ולהעיר.

מיכל וונש: נציגי הוועדה הבין-משרדית שנמצאים אתנו גם כן יוכלו לעדכן אותנו.

מיכל וונש: אני רוצה לומר ולהתנצל מראש: נמצאים אתנו כ-60 גורמים שונים בזום, לא כולם יוכלו לדבר היום, מן הסתם.

מיכל וונש: הוועדה תמשיך את הדיון, אבל אני רוצה שהדגש היום יהיה ללמוד מניסיון קולורדו.

מיכל וונש: ג'ורג', תודה רבה לך על היותך אתנו בשעה מוזרה כזו בשבילך.

מיכל וונש: אנחנו מעריכים את הנוכחות שלך.

מיכל וונש: אם אוכל לבקש, שמדי פסקה תיתן למתורגמן הזדמנות לתרגם לעברית.

מיכל וונש: זה מעט מוזר כי כולם בזום.

מיכל וונש: (מתורגם מאנגלית)

ג'ורג' בראושלר: שנה טובה, קודם כול.

ג'ורג' בראושלר: תודה שהזמנתם אותי לדבר על הנושא.

ג'ורג' בראושלר: אתן רק רקע קצר.

ג'ורג' בראושלר: אני מצטער, לא למדתי מספיק עברית, ליאורה ניסתה ללמד אותי מה שהיא יכלה בכמה ימים, אבל מסתבר שזה הרבה יותר קשה מכך.

ג'ורג' בראושלר: תחום השיפוט שלנו מיוחד בחלק זה של המדינה, זה בערך בגודל של מדינת קונטיקט, ויש בו מיליון אנשים.

ג'ורג' בראושלר: הוא מאוד מגוון – יש בו הכול, ממרכזים עירוניים קטנים עד לריכוזים עירוניים ענקים.

ג'ורג' בראושלר: אז אנחנו צילום די טוב של מה שתוכלו לצפות לראות.

נעם גרינברג: ראשית כול, שנה טובה ותודה על ההזמנה.

נעם גרינברג: סליחה על העברית, הוא ניסה ללמוד תוך כמה ימים אבל עוד לא הצליח.

מיכל וונש: נועם, אין צורך בתרגום מילולי.

מיכל וונש: כולנו בחדר מבינים אנגלית, אני רק לא יודעת אם יש כמה אנשים בזום שלא מבינים.

מיכל וונש: אז בקיצור.

נעם גרינברג: המחוז מאוד מגוון.

נעם גרינברג: הוא בסדר גודל של מדינת קונטיקט, עם מיליון אנשים, שחלקם בריכוזים עירוניים וחלק באזורים יותר כפריים.

ג'ורג' בראושלר: כדי להבין איפה היינו ואיפה אנחנו עכשיו – ואתם נמצאים במקום הזה עכשיו – התחלנו בלגליזציה של מריחואנה רפואית.

ג'ורג' בראושלר: אני חושב שאחת החולשות הגדולות בשיטה שבה עשינו את זה, וזה ניכר עכשיו במה שאנחנו עושים במריחואנה לצרכים , היא שאפשרנו לאנשים לגדל מריחואנה בבתים שלהם.

נעם גרינברג: הוא ישתף אותנו בתהליך.

נעם גרינברג: הם התחילו בלגליזציה, אבל אחת החולשות שהם רואים עכשיו בתהליך שהם עברו היא שהם נתנו לאנשים את האפשרות לגדל צמחי מריחואנה בעצמם.

מיכל וונש: לצרכים של צריכה רפואית.

מיכל וונש: התהליך התחיל שנתיים קודם – חשוב להדגיש לצורך הפרוטוקול.

מיכל וונש: ג'ורג', אולי אני אתרגם לצורך היעילות.

מיכל וונש: נועם, כרגע אתרגם לצורך ההתייעלות, כי אני רוצה לשמוע את ג'ורג'.

ג'ורג' בראושלר: הדבר היחיד שנדרש כדי לגדל בבית היה מרשם מרופא – ואני משתמש במונח "רופא" בחופשיות יחסית.

ג'ורג' בראושלר: בשלב מסוים גילינו ש-80%-85% מכל המרשמים הגיעו מאותם ארבעה רופאים, והם רשמו אותם לכל דבר קטן, כמו כאב.

ג'ורג' בראושלר: יכול היה להיות לך כאב קל וקיבלת מרשם למריחואנה.

מיכל וונש: חשוב להדגיש שכל מה שנדרש היה מרשם רופא.

מיכל וונש: היו אותם ארבעה רופאים שנתנו כמעט לכל צורך את המרשם לגידול עצמי בבית.

ג'ורג' בראושלר: זה יצר את הבסיס לכך שאנשים גידלו הרבה מריחואנה בבית.

ג'ורג' בראושלר: לא הייתה הגבלה על מספר הצמחים בזמנו, אפשר היה לקבל מרשם לעד 99 צמחים.

ג'ורג' בראושלר: אבל הנה הבעיה: "מטפל" יכול היה לגדל את הצמחים בשביל מישהו אחר, בנוסף לאלה שלהם.

ג'ורג' בראושלר: כך שיכול היה להיות מישהו עם בית שנראה כמו פארק היורה מבפנים, ולא הייתה שום דרך לגורמי אכיפת החוק לקבל צו חיפוש כדי להחליט אם אותה מריחואנה שימשה לצרכים רפואיים או שהיא יצאה מהדלת האחורית למכירה.

מיכל וונש: זה האתגר האכיפתי יותר, מכיוון שלא הייתה שום אבחנה וגם מי שטיפל באנשים עם צרכים רפואיים למריחואנה יכול היה לגדל.

מיכל וונש: את התיאור הגרפי קיבלנו – על פארק היורה.

ג'ורג' בראושלר: גרמנו להקפאה של היכולות הרגילות של גורמי אכיפת החוק, כמו כלבים שיכלו להריח מריחואנה ואז הייתה מתבצעת פעולת אכיפה.

ג'ורג' בראושלר: היה לנו דור שלם של כלבים לאיתור סמים, שאומנו לאתר כל מיני סוגים של סמים – מריחואנה, קוקאין וכו' – אבל בגלל שמריחואנה הפכה להיות חוקית לצרכים רפואיים, הכלבים האלה כבר לא עזרו לכוחות אכיפת החוק משום שהם לא יכולים להגיד: נביחה, נביחה – מריחואנה; נביחה, נביחה – קוקאין.

ג'ורג' בראושלר: הם לא יכולים לעשות את זה, אז איבדנו גם אותם ככלי לאכיפת החוק.

מיכל וונש: מאוד חשוב, ונשאל גם את הגורמים שנמצאים אתנו על הקו, מבחינת הצוות הבין-משרדי, אם המשטרה נתנה על כך את הדעת.

מיכל וונש: מאבדים חלק ניכר מהיכולת לאכוף של המשטרה והרשויות השונות.

מיכל וונש: ג'ורג' מתאר לנו במקרה הזה את הנושא של כלבי משטרה שידעו את ההבדל בעבר בין חוקי ללא חוקי ועכשיו, כמובן, כבר לא יוכלו להבדיל בין סמים חוקיים לבין סמים שאינם חוקיים.

ג'ורג' בראושלר: נעבור ל-2012, שאז היה קמפיין לתקן את החוקה של המדינה שלנו כך שבעיקרון תתיר כמויות שמישות של מריחואנה, שתהיה רגולציה של שימוש פנאי במריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: זה עבר ברוב של 55% נגד 45% במדינה שלנו, וזה נכנס לתוקף ב-2014.

ג'ורג' בראושלר: במקור שיווקו את הנושא לבוחרים בכך שאמרו:

ג'ורג' בראושלר: אם נעשה את זה, נחסל את השוק השחור.

ג'ורג' בראושלר: אם נוכל להביא את כל החומר הזה לאור, נקבל מזה מסים, נוכל לייצר הכנסה ונוכל להשתמש בהכנסות האלה למטרות של אכיפת החוק, חינוך, שיקום וכל הדברים הנהדרים האלה, והשוק השחור ייעלם.

מיכל וונש: אני חושבת שזה מאוד חשוב.

מיכל וונש: בזמנו החקיקה בקולורדו – אני חושבת שאנחנו נמצאים שם עכשיו – חשבו שתבטל את השוק השחור ותאפשר להשתמש בכספים הללו לצרכים נכונים – חינוכיים, אכיפתיים וכו'.

ג'ורג' בראושלר: זה לא מה שקרה, במובן מסוים ההיפך קרה.

ג'ורג' בראושלר: לדעתי, ראינו את ההתמקצעות של השוק השחור.

ג'ורג' בראושלר: נעלמו האנשים שמכרו חומר ברמה ירודה בפינת הרחוב או מאחורי חנות הנוחות, אבל עכשיו יש לנו ארגונים מקצועיים שממומנים היטב.

ג'ורג' בראושלר: הרבה פעמים אלה ארגונים שמגיעים אלינו מחוץ למדינת קולורדו.

ג'ורג' בראושלר: למשל, היו קובנים אמריקנים שהגיעו מפלורידה כדי לגדל בחלקים הכפריים של תחום השיפוט שלנו, היו לנו סינים שהיה להם תפקיד במימון הפעולה בתוך האזור העירוני כדי לגדל מריחואנה בבית, ואני יכול לספר איך הם עשו את זה.

מיכל וונש: אתרגם.

מיכל וונש: ג'ורג' מתאר תהליך שהוא בכלל לא מה שצפוי היה, אלא התמקצעות של השוק השחור, כולל גורמים מבחוץ שנכנסים על מנת לנצל את החוקיות שנוצרה בקולורדו.

ג'ורג' בראושלר: מה שראינו זה שאנשים שכרו בית בשכונה של המעמד הבינוני, אולי מעמד בינוני גבוה – קהילה של בני 55 ומעלה, מעין קהילת גמלאים – ושם הקימו חנויות במרתף ובקומה המרכזית.

ג'ורג' בראושלר: ראיתי משטרה שמוציאה מתוך בתים של 1,200–1,400 רגל מרובע 1,100 צמחים בוגרים של מריחואנה, ולא רק בית אחד, אלא כמה וכמה בתים כאלה, ולשכנים לא היה שום מושג.

ג'ורג' בראושלר: זו שיטה אחת שראינו.

ג'ורג' בראושלר: בחלקים הכפריים של אזור השיפוט שלנו, מקום שיש בו הרבה שטחים והרבה פחות כוחות אכיפת החוק, ראינו גידול ניכר בחוות, שלשם אנשים יכלו להגיע, לשלם במזומן עבור השטח או הבתים להשכרה, ואז לגדל כמעט באין רואה, וכל החומר הזה מיוצא כולו.

ג'ורג' בראושלר: הסיבה שאני חושב שזה חשוב לישראל, הגבולות שלכם הרבה יותר טובים משלנו בקולורדו, ואולי גם בארצות הברית, אבל בגלל שהיינו המדינה הראשונה בחלק שלנו של ארצות הברית, אם לא בארצות הברית כולה, להפוך מריחואנה לצורכי פנאי לחוקית, נעשינו בסיס לייצוא מריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: כל מי שרצה לעשות כסף מגידול מריחואנה, הגיע לקולורדו כדי לשלוח ממנה מריחואנה החוצה.

מיכל וונש: קולורדו הפכה לגן עדן לייצוא, לפי מה שג'ורג' מתאר לנו, וגם אנחנו צריכים – בצדק הוא מפנה את תשומת ליבנו לכך – לקחת בחשבון את ההשלכות שהיו בקולורדו, היות שנהיה הראשונים באזור שלנו, למרות שהגבולות שלנו קצת יותר הדוקים אז אולי זה פחות בעיה.

ג'ורג' בראושלר: דבר נוסף שראינו, שלא היה צפוי, הוא גידול בפשיעה האלימה שקשורה לעסקאות הלא חוקיות של מריחואנה חוקית.

ג'ורג' בראושלר: הצוות שלי בדק את הסטטיסטיקה, רק של רצח מדרגה ראשונה.

ג'ורג' בראושלר: הם בדקו לאורך תקופת זמן מסוימת והגיעו למסקנה שמאז שמריחואנה לשימוש פרטי אושרה במדינת קולורדו היו לנו 16 או 17 מקרי רצח שקשורים למסחר הלא חוקי של החומר שהפך לחוקי במדינת קולורדו.

ג'ורג' בראושלר: תיקחו בחשבון שאלה רק המקרים בקצה הפירמידה, ויש מקרים שנמצאים מתחתם בפירמידה: ניסיון לרצח, רצח מדרגה שנייה, תקיפות, פריצות, שוד.

ג'ורג' בראושלר: כמות מקרי הפשע האלים שעלו כתוצאה מזה לא היו צפויים, אף אחד לא חשב שזה יקרה.

ג'ורג' בראושלר: אנחנו רואים את זה לא רק במחוז שלנו אלא אנחנו שומעים על זה גם ממקומות אחרים.

מיכל וונש: ג'ורג' מתאר את ההשפעה על עלייה בפשע האלים בקולורדו.

מיכל וונש: לא ציפו לכך, אבל אלה העובדות: 16–17 מקרי רצח, וזה רק קצה הפירמידה.

מיכל וונש: זה כולל עלייה בפשע אלים מכל הסוגים.

ג'ורג' בראושלר: אחד הדברים הנוספים שראינו זה שעם העלייה בשימוש במריחואנה ראינו גם עלייה במספר ההומלסים, כשאנשים נהרו לאזורים בהם מריחואנה לא רפואית נמצאת יותר בשפע, יותר זמינה.

ג'ורג' בראושלר: אני לא יכול להגיד לכם את הסטטיסטיקה, אבל ראינו עלייה בבעיות של בריאות הנפש במערכת המשפט הפלילי.

ג'ורג' בראושלר: יש בפרט כמה מקרים של רצח ששימוש כבד במריחואנה היה חלק לגיטימי של ההגנה, שזה היה כחלק מהפסיכוזה שהאדם פיתח לפני שהוא פתח בירי, במקרה מסוים.

ג'ורג' בראושלר: כל אלה הם דברים שחשבנו שתהיה אליהם התייחסות באישור השימוש במריחואנה, אבל זה לא קרה.

מיכל וונש: עוד נקודה חשובה בעיניי, ובפתיחה שלי התייחסתי לכך, הוועדה שמה דגש גם על הנושאים החברתיים-נפשיים שקשורים בכל העת בחוסר ההתמודדות שלנו עם נושא ההתמכרויות לחומרים שונים, לרבות מריחואנה.

מיכל וונש: ג'ורג' מתאר את מה שהם לא צפו כשהם יצאו לרגולציה לשימוש פרטי – ההשלכות החברתיות, בין היתר.

מיכל וונש: הוא מתאר גם את ההשלכות הנפשיות שנקשרות למה שתיארנו כעלייה בפשע.

ג'ורג' בראושלר: אחד הדברים שעשינו כששיווקנו היה שאמרנו שנתייחס למריחואנה כמו שמתייחסים לאלכוהול.

ג'ורג' בראושלר: אבל הסתבר שזה לא נכון, בגלל מה שאמרתי בהתחלה, שהרשו לאנשים לגדל מריחואנה בביתם, בנסיבות מסוימות.

ג'ורג' בראושלר: אני לא מכיר אף אחד שמכין אלכוהול בבית – אולי בירה, אבל לא חביות גדולות של ויסקי או משהו כזה.

ג'ורג' בראושלר: אלכוהול הוא שוק מפוקח מאוד; על מריחואנה יש המון רגולציה, אבל משום שהשארנו פתח לייצר אותה בדלת האחורית, קשה מאוד לאכוף אותה.

מיכל וונש: זו אבחנה חשובה מאוד ואני חושבת שגם שיעור חשוב מאוד לנו – ההתייחסות לאלכוהול ולמריחואנה באותה דרך, כשאי-אפשר, כמובן, לייצר אלכוהול בבית וכן ניתן לגדל מריחואנה בבית.

מיכל וונש: אנחנו חייבים לתת גם על כך את הדעת, מכיוון שזו הפכה להיות דרך, בדלת האחורית, לייצר בעיות נוספות ששמענו עליהן.

מיכל וונש: ג'ורג', האם תוכל לספר לנו על תאונות הדרכים ועל האלמנטים הכלכליים של הלגליזציה, כפי שאתה רואה אותם?

ג'ורג' בראושלר: שאלה מצוינת.

ג'ורג' בראושלר: אספר לך על נהיגה תחת השפעה.

ג'ורג' בראושלר: ראינו עלייה בהריגה ותאונות דרכים מכל הסוגים שקשורים למריחואנה, אבל משהו שקרה שלא צפינו היה שהשיטור של מדינת קולורדו, שאחראי על כל הכבישים המהירים הפנימיים במדינה, עשו על דעת עצמם מחקר של דגימות דם שנלקחו במשך תקופה של שנתיים, וכולם נעצרו על כך שנהגו תחת השפעת אלכוהול.

ג'ורג' בראושלר: הם בדקו את הדגימות מחדש כדי לראות אם יש חומרים אחרים שם, ומצאו באחוז מאוד גדול מהן – 40% פלוס – שהיה גם THC, שזה הרכיב הפעיל של המריחואנה, באותו דם.

ג'ורג' בראושלר: הסיבה שזה לא מופיע במספרים שלנו כמריחואנה היא ששוטרים יודעים שהם יכולים למצוא בקלות אם מישהו נוהג תחת השפעה של אלכוהול לפי ריח האלכוהול, דיבור לא ברור.

ג'ורג' בראושלר: התסמינים האלה לא תקפים להרעלת מריחואנה, והרבה יותר קשה להוכיח את המקרים האלה.

ג'ורג' בראושלר: אז מה שמצאנו זה שהרבה שוטרים עוצרים אנשים על כך שהם שיכורים וככל הנראה ב"היי", אבל הם נעצרים רק על השכרות, לכן זה משפיע על המספרים שיש לנו.

ג'ורג' בראושלר: אבל הבדיקה החוזרת של הרעלים בדם של אנשים רבים שמעורבים בתאונות דרכים – מריחואנה נמצאת בחלק גדול מאותם מקרים.

מיכל וונש: חשוב מאוד להבין גם את זה.

מיכל וונש: אני חושבת שמדינת ישראל היא במקום שבו – הוועדה נתקלת בכך שוב ושוב – אין איסוף נתונים, אין לנו נתונים נכון להיום.

מיכל וונש: חשוב לקחת בחשבון, בעיניי, את מה שנאמר לנו כעת, וזה שגם בדיעבד מסתבר שהתאונות שנגרמו בזמנו, שהיו תחת הגדרה של תאונות שקשורות לאלכוהול, גם הן קשורות לצריכת מריחואנה.

מיכל וונש: גם היום עדיין אין מספרים נכונים מכיוון שהרבה יותר פשוט לבדוק את הנושא של תאונות דרכים שנגרמו מכך שהנהגים היו תחת השפעת אלכוהול, הרבה יותר קשה לבדוק השפעת מריחואנה.

מיכל וונש: ג'ורג', אולי תוכל לספר על המרכיב הכלכלי, שאנחנו מוכנים או לא מוכנים אליו.

ג'ורג' בראושלר: תלוי איך ממסים.

ג'ורג' בראושלר: בנינו לתוך המערכת שלנו את היכולת להגדיל את המיסוי על מריחואנה עד 15%, וכבר עשינו את זה, כבר מקסמנו את המס.

ג'ורג' בראושלר: אני לא יכול לזכור כמה מאות מיליוני דולרים גבינו במספר השנים הראשונות של זה, זה כסף אמיתי.

ג'ורג' בראושלר: שתי ההשפעות שהיו לזה הן: אחת, זה ממכר את הממשל.

ג'ורג' בראושלר: אתם ודאי יודעים היטב שאם מישהו אומר שנקצץ תזרים של כספי מיסים, מיד צריך להחליט החלטות הרבה יותר קשות לגבי שירותים שסופקו מאותו כסף, כך שהממשל של מדינת קולורדו מכור לכספי המריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: הדבר השני הוא שבתחילה הם לא היו ממוקדי מטרה וספציפיים לגבי הצורה שבה יש להשתמש בכסף הזה.

ג'ורג' בראושלר: יש לנו פה מענק, שאנחנו מבקשים כל שנה, מענק שמספק לנו כסף ממיסוי מריחואנה, כדי לעזור במלחמה בפן הפלילי של זה.

ג'ורג' בראושלר: אבל זה לא חקוק בסלע, כך שהמחוקקים והממשל יכולים להגיד: אם לא השתמשנו בכל הכסף בצורה הזאת או שיש בעיית תקציב מסוימת, אפשר להסיט את המענקים האלה, וזה מה שאנחנו מתחילים לראות השנה, שמתחילים לקצץ.

ג'ורג' בראושלר: הדוגמה שאני יכול לתת לכם מהמשרד שלנו היא שבשנה שעברה הצלחנו לקבל 200,000–300,000 דולר על העבודה שעשינו על מריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: רק לידיעה, כתוצאה מהלגליזציה של מריחואנה – זה מעולם לא היה קודם במשרד שלי – הייתי צריך להעסיק תובע שלא עשה דבר מלבד תביעות של שוק שחור של מריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: לא היה לי את זה מעולם קודם, מעולם לא רציתי שיהיה לי, ועכשיו אני חייב שיהיה לי.

ג'ורג' בראושלר: יש לי תובעת נוספת שמחצית מהמשרה שלה הוא לפקח על אותו תובע ולתבוע את המקרים הגדולים של השוק השחור של המריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: הכסף שאנחנו משתמשים בו כדי לממן את המשרות האלה היה 200,000–300,000 דולר בשנה, השנה נקבל אולי 60,000 דולר בשנה, ומגמת הירידה הזאת תימשך.

ג'ורג' בראושלר: למה משמש הכסף הנוסף?

ג'ורג' בראושלר: מצאנו שהממשל מפנה את הכסף לממן שירותים אחרים, וזה רק בגלל הצורה שבה החוק מנוסח.

ג'ורג' בראושלר: אחד הדברים האחרים, שהוא לא פיסקלי באותה מידה אבל הוא חשוב, הוא העלות של מריחואנה במדינת קולורדו.

ג'ורג' בראושלר: אם הייתה לכם מריחואנה לפני הרגולציה, זה חומר באיכות ירודה.

מיכל וונש: אתרגם.

מיכל וונש: בנושא של המיסוי – 15% מס, שאת כולו כבר הפעילו והממשלה גם מתמכרת למס הזה.

מיכל וונש: אבל חשוב לקחת בחשבון שיש נטייה, לפחות שם, מכיוון שזה לא נכתב בחקיקה בצורה מאוד ברורה, להשתמש בפחות ופחות מהרווחים הללו גם לצורך של ההשלכות מרחיקות הלכת, וזה משהו שצריך לקחת בחשבון, בין אם זה בקרן או באמצעי אחר שלוקח בחשבון את העלויות הנוספות שנלוות ללגליזציה.

מיכל וונש: מצטערת שהפסקתי אותך.

מיכל וונש: עניין הריכוז, ג'ורג'.

ג'ורג' בראושלר: החומר שהיה מיוצר היה מאיכות נמוכה, לא מה שאתם זוכרים משנות ה-60' וה-70'.

ג'ורג' בראושלר: החומר הזה יהמם אתכם.

מיכל וונש: שאתה ואני זוכרים משנות ה-60' וה-70'.

מיכל וונש: כל הנוכחים האחרים בחדר צעירים מדי.

ג'ורג' בראושלר: גם אני, גם אני לא הייתי שם.

מיכל וונש: נכון, גם אני.

ג'ורג' בראושלר: אם אתם צופים בסרטים מהתקופה ההיא ואתם רואים מעבירים ביניהם גו'ינט – זה לא אותו חומר.

ג'ורג' בראושלר: החומר הזה הוא גידול מקצועי של מריחואנה, והיא לא משמשת רק לעישון אלא אפילו לאכילה.

ג'ורג' בראושלר: אפילו כשמוכרים אותה לאכילה כשיש על עליה הוראות, כמו: לא לאכול יותר מחתיכה אחת, לאכול רק חתיכה אחת כל פעם ולתת לה להשפיע – אנשים הגיעו לבית החולים בגלל שאכלו חתיכה וחשבו: שום דבר לא קרה; אז הם לוקחים עוד חתימה ואוכלים אותה, ושוב הם מרגישים ששום דבר לא קרה; אז הם אוכלים עוד חתיכה, ואז שלוש החתיכות האלה בתוכם, משפיעות על גופם והם לא יודעים איך להתמודד עם זה פיזיולוגית והם מגיעים לחדרי מיון.

ג'ורג' בראושלר: האיכות של המריחואנה, אפילו לעישון, כל כך גבוהה.

ג'ורג' בראושלר: אנחנו רואים תוצאות דומות להתמכרות מהרמה הזאת של העוצמה.

ג'ורג' בראושלר: אני לא חושב שנוכל לכמת את זה אפילו עוד חמש או עשר שנים.

ג'ורג' בראושלר: נסתכל במראה האחורית ונגיד שהרבה מהבעיות המנטליות שמתמודדים איתן היו קשורות להתפרצות הזאת של הזמינות והריכוז של אותה מריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: היא מפתיעה אנשים, ויש לה השפעה אמיתית על ההחלטות שלהם.

מיכל וונש: הדבר שמטריד אותי בעיקר בנושא של הריכוז, זה שמדינת ישראל עדיין לא מתמודדת עם הנושא של התמכרויות בכלל.

מיכל וונש: אחד מעשרה אזרחים במדינת ישראל מכור היום, זה אומר שכולנו מכירים מכורים.

מיכל וונש: אנחנו לא מגדירים את ההתמכרות כמו שמוגדרת ב-DSM, כמחלה, ואנחנו לא מתמודדים עם הנושא של ההתמכרויות בכלל.

מיכל וונש: כדי לעשות את הנושא הזה בצורה אחראית, גם אם יש לזה השלכות שלא התכוונו אליהן, כפי שאנחנו מתארים אותן, אני חושבת שחייבים להסדיר את הנושא הזה במקביל למהלך של התמכרויות.

מיכל וונש: הוועדה הזאת שריינה תקציב לכך – חייב לצאת קמפיין ארצי, תוכנית ארצית, מיזם לאומי, להבנה של מה הן התמכרויות.

מיכל וונש: זה אומר שכל הנושא של סטיגמה סביב התמכרויות, כשאנחנו מדמיינים אנשים מכורים כילדים של מישהו אחר או אנשים של מישהו אחר – זה כולנו.

מיכל וונש: אני חושבת שמה שעלה פה עכשיו מאוד חשוב, לפחות מבחינת הוועדה, לשים עליו את הדגש.

מיכל וונש: ג'ורג', אם אפשר לשאול ביחס לקטינים, האם ראית שינוי בשימוש או שינוי בגיל שנחשפים למריחואנה.

מיכל וונש: כמו כן, בנוגע לישראל, יש לנו שירות צבאי חובה, אם תוכל לגעת בזה ותוכל לשתף אותנו בהבנות שלך, מנקודת המבט שלך.

ג'ורג' בראושלר: אני קולונל בצבא במשמר הלאומי שלנו פה, כך שאני רואה את זה גם בצד הצבאי.

ג'ורג' בראושלר: למרות שהצבא אומר שלא אכפת לו אם בקולורדו המריחואנה חוקית, אי-אפשר לצרוך מריחואנה ולהיות חלק מהצבא.

ג'ורג' בראושלר: היה לנו זרם קבוע של חיילים שבדיקות ה-THC היו חיוביות – גם סמים אחרים, אבל בעיקר THC.

ג'ורג' בראושלר: אני מאמין שהם חושבים שבגלל שזה חוקי זה בסדר לעשות את זה, וזה לא.

ג'ורג' בראושלר: בנוגע לילדים אנחנו רואים שני דברים מעניינים.

ג'ורג' בראושלר: יש סקר לא רשמי שנעשה בקרב תלמידי תיכון, הם משתתפים בו על בסיס התנדבותי.

ג'ורג' בראושלר: יש קבוצה שהיא פרו-מריחואנה שאומרת: אם תעשו כך, זה נשמע כאילו שימוש במריחואנה יציב או פוחת בקרב ילדים, בהתבסס על מה שהם אמרו.

ג'ורג' בראושלר: אני לא יודע כמה זה מדעי, אבל אני יודע שאם מסתכלים על מספר ההשעיות מבית הספר בגלל שילדים החזיקו או השתמשו במריחואנה, הדברים האלה עלו.

ג'ורג' בראושלר: כשמדברים עם מנהלים ומפקחים של בתי ספר, הם אומרים שמריחואנה הפכה להיות בעיה גם מבחינתם.

ג'ורג' בראושלר: בתי לומדת בשנה האחרונה בתיכון, היא בת 17, והיא אומרת לי: אבא, אני יכולה לראות כל תלמיד מהכיתה שהולך למגרש החנייה כדי לעשן מריחואנה בהפסקות או בארוחת צהריים, ובית הספר לא עושה הרבה בנידון.

ג'ורג' בראושלר: להרגשתי, זה עניין רציני בבתי הספר, בהתבסס על מספר ההשעיות, אבל זה ככל הנראה יותר ממה שאנחנו יודעים.

ג'ורג' בראושלר: אני חושב שבתי הספר מודאגים מכך שיהיו מספרים גדולים וזה ייראה כאילו זו יותר מגפה ממה שהיא.

ג'ורג' בראושלר: איני זוכר את השאלה השנייה שלך.

מיכל וונש: זה היה לגבי שימוש גם בצבא וגם בקרב קטינים.

ג'ורג' בראושלר: השימוש במריחואנה הוא בעיה גם בגיוס אנשים.

ג'ורג' בראושלר: אם אתה משתמש כרוני במריחואנה, אי-אפשר לגייס אותך, אתה לא טוב בשבילנו, כך שזה בעייתי.

מיכל וונש: גם העלייה בצריכה בהקשר הצבאי, ומה שמדאיג במיוחד בעיניי, מכיוון שאנחנו יודעים שהתמכרות נוצרת דווקא בצריכה לפני גיל 21 או 25 – תלוי איזה מהמומחים שואלים – וברגע שאנחנו עוברים תהליך של לגליזציה והצריכה עולה גם בגילים צעירים יותר, צריך לקחת בחשבון שאנחנו חושפים דור שלם של ילדים לנושא של התמכרויות בגיל הרבה יותר צעיר.

מיכל וונש: לכן, שוב אומר, במקביל לתוכנית הזאת חייבת להיות תוכנית לאומית שמדברת על הנושא של התמכרויות, שמעלה למודעות את קיומן של ההתמכרויות, שעושה mainstreaming לנושא של התמכרויות ומורידה את הסטיגמה, וגם מסבירה לציבור שזה שזה הופך לחוקי מעל גיל מסוים לא הופך את זה לחוקי מתחת לגיל הזה.

מיכל וונש: גם שם יהיה לנו אתגר מאוד גדול, ואני חושבת שחשוב להיות מודעים לו.

מיכל וונש: ג'ורג', במבט לאחור, אם היית צריך לעשות את זה שוב, כשאתה מסתכל עלינו עכשיו – כמו שאמרת, אנחנו בשלב על זה היום, היית עושה את זה בצורה שונה?

מיכל וונש: כמו שאמרת, אנחנו בשלב הצנרת.

מיכל וונש: אחד מחבריי שואל: האם היית עושה זאת שוב?

ג'ורג' בראושלר: אני חושב שיש דרך לעשות את זה בצורה יותר טובה מאשר עשינו את זה.

ג'ורג' בראושלר: ראשית, לעולם לא הייתי מאפשר לייצר בבית.

ג'ורג' בראושלר: הייתי מתייחס לזה כאל יוזמה כלכלית, זאת הדרך הטובה ביותר לא רק לגבות את המיסים אלא גם לוודא שיש רגולציה.

ג'ורג' בראושלר: הדבר הנוסף, אם אתם רוצים באמת למדוד את זה – והלוואי שלא היינו רצים לזה – צריך שיהיה בסיס נתונים של איך הארץ שלכם נראית עם שימוש במריחואנה היום.

ג'ורג' בראושלר: זה אומר לבדוק את כתבי האישום שניתנים על נהיגה תחת השפעה, לבדוק השעיות מבתי הספר, לבדוק את כל הדברים שלא בדקנו.

ג'ורג' בראושלר: הבעיה שלנו היא שלקחת את המספרים הקיימים עכשיו ולהסתכל אחורה בלי מספרים מספיק טובים, קשה לומר שזה היה ניסוי נורא או שזה היה ניסוי הרבה יותר ממה שחשבנו.

ג'ורג' בראושלר: זה מעורב, משום לא היו לנו את המספרים הנכונים מראש.

ג'ורג' בראושלר: הלוואי שהיינו עושים יותר בנושא הרגולציה של הריכוז מראש, הלוואי שהיינו עושים יותר בנושא האכיפה, הלוואי שהיו לנו חוקים יותר נוקשים לאנשים שהצטרפו לזה, למדו הרבה ומהר מאוד עזבו ועברו למגזר הפרטי כדי לעשות המון כסף מנושא הרגולציה, הלוואי שהיינו יותר תקיפים בשביל להבטיח שאנחנו מצייתים לחוק מאשר הניסיון לנהל את הנראות של זה.

ג'ורג' בראושלר: זה הרושם שאני מקבל מהמדור לאכיפת מריחואנה, שהם קיבלו הוראות מלמעלה משום שהמושל מאוד תמך במריחואנה לצרכים לא רפואיים, כדי שזה לא ייראה כניסוי לא מוצלח.

ג'ורג' בראושלר: כך שהם לא היו מאוד פומביים או תקיפים לגבי תפיסה או אכיפת הפרה.

ג'ורג' בראושלר: הייתי משנה את כל זה.

ג'ורג' בראושלר: אבל, האם אני חושב שיש דרך לעשות את זה נכון?

ג'ורג' בראושלר: כן.

ג'ורג' בראושלר: אי-ההפללה, היינו חלק מזה כבר זמן רב, אף אחד לא הלך למעצר או כלא בקולורדו בגלל מריחואנה כבר זמן רב.

ג'ורג' בראושלר: צריך היה לנשוף עשן מריחואנה בפניהם של השופטים בזמן המשפט, ואז אולי היית מקבל עונש מאסר.

ג'ורג' בראושלר: יש דרך לעשות את זה, אני חושב שאנחנו עדיין מתקשים עם זה.

מיכל וונש: תודה.

מיכל וונש: אני נוטה להסכים שיש דרך ויש גם אחריות לעשות זאת בדרך הנכונה.

מיכל וונש: ג'ורג' בדיעבד כן חלק.

מיכל וונש: לטובת הפרוטוקול אומר שההכרח באיסוף נתונים – גם בנושא תאונות דרכים, גם בנושא של שימוש קטינים – מבעוד מועד על מנת שניתן יהיה לעקוב איך הלגליזציה השפיעה על שינוי הנתונים הוא חיוני.

מיכל וונש: בדיעבד הוא גם היה שם לב הרבה יותר ליישום החוק ולא לנראות של זה.

מיכל וונש: הפוליטיזציה של התהליך הזה הרבה פעמים מזיקה לו.

מיכל וונש: כדי שנוכל לעשות אותו באחריות אסור לאפשר פוליטיזציה של התהליך הזה.

מיכל וונש: הוועדה הזאת, לפחות בראשותי, תמנע בכל דרך אפשרית, פוליטיזציה של הדבר הזה כדי שיהיה רווח פוליטי מהיר לרעת האחריות שלנו לכלל האוכלוסייה הישראלית.

מיכל וונש: ג'ורג', אפתח את הדיון לעמיתיי שיושבים כאן בסבלנות.

מיכל וונש: אנחנו אף פעם לא עושים את זה, באף ועדה.

מיכל וונש: זה היה באמת לכבודך.

ג'ורג' בראושלר: תודה.

מיכל וונש: בדרך כלל אנחנו מפריעים, צועקים וזה אף פעם לא כזה תרבותי.

מיכל וונש: אז תודה לך על שהיית כאן.

מיכל וונש: יש כאן חברי כנסת ממפלגות שונות – אופוזיציה וקואליציה – משום, שכפי שאתה יודע, זה נושא שמתעלה מעל פוליטיקה ומתעלה כל מחלוקות של דת, גיל וכו'.

מיכל וונש: אני שמחה שעמיתיי נמצאים פה אתי.

מיכל וונש: אבקש מעמיתיי להתמקד בשאלות לג'ורג', כי נוכל להמשיך את הדיון שלנו, עם החלקים הפוליטיים שלו, מאוחר יותר.

מיכל וונש: שרן, בבקשה.

מיכל וונש: (מתורגם מאנגלית)

תודה על כך שבאת וחלקת אתנו את הניסיון שלך בקולורדו.

לפני כמה ימים הייתי בפאנל עם חברי פרלמנט מברזיל ומקנדה.

מהרקורד והנתונים שדייב הראה באותו פאנל, הלגליזציה של הקנביס בקנדה מראה סימפטומים שונים מאלה שאתה סיפרת עליהם בקולורדו, בנוגע לשוק השחור ולשימוש של קנביס – שם יש ירידה.

אני מבינה שהיו רפורמות שונות שנעשו במדינות השונות.

אם היית מתייחס ללגליזציה המלאה בכל ארצות הברית, האם הייתה פחות פעילות, באופן מיוחד בקולורדו, שמביאה את השוק השחור למדינה שלכם?

מיכל וונש: אולי תשאלי גם בעברית לטובת הפרוטוקול.

שרן השכל: השאלה שלי: אם היו עושים הסדרה מוחלטת בכל המדינות בארצות הברית, האם לא היו מתרכזים כל הארגונים מהשוק השחור במדינה אחת, כמו קולורדו?

שרן השכל: (מתורגם מאנגלית) השאלה השניה: בחקיקה שאנחנו עובדים עליה, אנחנו מדברים על רגולציה לחנויות, כמו רישיונות ומעקב וגם רישוי למגדלים.

שרן השכל: האם החקלאים בקולורדו נדרשים לאישור לגידול או שהם מקבלים מין מסמך עסקי שמאשר להם לגדל בלי לקבל אישורים, בלי מעקב אחריהם, בלי שיש אכיפה של החוק על אותם מגדלים?

שרן השכל: בחנויות – האם כל אחד יכול להיכנס לחנות, בלי שום רגולציה ובלי אכיפה על מי קונה מה וכמה.

מיכל וונש: לטובת הפרוטוקול: השאלה היא הנושא של הרישוי, גם בחנויות וגם של החקלאים.

ג'ורג' בראושלר: החלק הראשון של השאלה לגבי הכלכלה – זה נכון מאוד.

ג'ורג' בראושלר: אם היינו עושים מה שעשו בקנדה והיינו הולכים מקצה לקצה בארצות הברית עם לגליזציה ורגולציה על מריחואנה, כמובן שהלחץ על קולורדו היה הרבה יותר נמוך.

ג'ורג' בראושלר: אני חושב שהשוק השחור לעולם לא ייעלם לגמרי, במיוחד אם יש רגולציה גבוהה ושיעור מס גבוה – ואני משער שגם אתם הולכים לכיוון הזה – יהיה תמריץ לייצר בזול יותר, אז תמיד יהיה סוג כלשהו של שוק שחור.

ג'ורג' בראושלר: אבל אני מסכים שאם כל המדינות מסביב לקולורדו היו עוברות למסלול של לגליזציה השוק השחור בקולורדו היה מצטמצם.

ג'ורג' בראושלר: למעשה עכשיו אנחנו מתחילים לראות נדידה של כמה מהקבוצות מקולורדו לאוקלהומה.

ג'ורג' בראושלר: כך שזו שאלה טובה מאוד.

ג'ורג' בראושלר: לגבי השאלה למי יש יכולת לגדל ולשווק מריחואנה – על זה יש רגולציה, זה מעולם לא היה הנושא מבחינת הייצור.

ג'ורג' בראושלר: אני באמת חושב שאנחנו עושים עבודה טובה בחלק הזה של הקצה הראשון של הייצור.

ג'ורג' בראושלר: אנחנו מנסים להבין איך מגבילים את הכמות של מריחואנה שאדם קונה ביום אחד.

ג'ורג' בראושלר: בשלב מסוים הרגולציה הגבילה את אפשרות הרכישה לכמות מסוימת ביום.

ג'ורג' בראושלר: זה יצר משהו שנקרא לופ – אנשים פשוט נכנסו לחנות, קנו אונקיה או שתיים, יצאו החוצה, חזרו לחנות וקנו עוד מנה; יצאו החוצה, חזרו חזרה וקנו עוד מנה.

ג'ורג' בראושלר: אולי לכם אין את אותן בעיות שיש לנו באמריקה בנושא.

ג'ורג' בראושלר: נוצרה לנו בעיה של מעקב אחרי כל רוכש.

ג'ורג' בראושלר: האם נשמור תיעוד של אותם אנשים שמבצעים את הרכישות האלה?

ג'ורג' בראושלר: יש לנו עניין גדול סביב נושא הפרטיות בארצות הברית, אז אנשים אומרים שהם לא רוצים לעשות את זה.

ג'ורג' בראושלר: כך שכשמדברים על רגולציה, היא קיימת גם בפן של הגידול וגם בפן של ההפצה, אבל קשה לעקוב אחרי ההפצה בלי התערבות של הממשל שאומר: היי, מר ג'ונס, אני יודע בדיוק כמה מריחואנה קנית היום, וזה כל מה שתוכל לקבל, לא משנה לאיזו חנות תלך, למשך שלושה ימים מהיום או שבוע מהיום.

ג'ורג' בראושלר: זה מאתגר מאוד.

שרן השכל: תודה על תשובתך.

שרן השכל: אומר משהו בעברית, כי הוועדה נמצאת אתנו בשידור.

שרן השכל: הוא אומר שאין להם הסדרה ואכיפה כמו שצריך, בעיקר על החנויות ועל המגדלים, וזו הבעיה שנוצרה.

שרן השכל: בתוך המתווה ששלחתי לוועדה הבין-משרדית יש פתרונות ויש מענה גם לכמויות, גם לחנויות וגם לחקלאים, כך שהכול מוסדר.

שרן השכל: זה פועל יותר לפי השיטה הקנדית, ששם חברי פרלמנט ציינו שכרגע הנתונים מראים תוצאות טובות, ואת זה חשוב לי להעביר גם לוועדה שנמצאת על הקו.

שרן השכל: תגובה קטנה לחברי רם שפע, שהתחיל לומר על פוליטיזציה של כל התהליך הזה.

שרן השכל: נראה לי שמי שעושה על זה פוליטיזציה, רם, זה הצד שלכם.

שרן השכל: אם הייתה הבטחה לצעד בדרך להסדרה – כי הסדרה לא תגיע, כנראה, בתוך שנה – אז אפשר לעשות אי-הפללה כצעד ביניים כדי להקל על מיליון אזרחים ישראלים שנכנסים עדיין לבתי משפט, נכנסים עדיין לכלא ועדיין עוצרים אותם שוטרים, בייחוד עכשיו, בתקופת הקורונה.

שרן השכל: וכמו שגם אתה הבטחת לי, שאם תוך שלושה חודשים זה לא עובר אז תעזור להעביר לפחות את אי-ההפללה בוועדות, אני מצפה גם ממך לעמוד במילה הזאת.

מיכל וונש: ג'ורג', אתרגם למענך.

מיכל וונש: יש לנו קושי בהחלה של אי-הפללה ולגליזציה.

מיכל וונש: אם יש לך תובנות בנושא הזה, אם תוכל להמליץ על צעד כפול: אי-הפללה ורק אחר כך לגליזציה, נהיה מעוניינים לשמוע את דעתך על כך, אם כבר עלה הנושא.

ג'ורג' בראושלר: בקולורדו התחלנו לפני 25 שנים בתהליך של אי-הפללה, וזה היה על ידי הורדה של שימוש אישי במריחואנה לקצת יותר מקנס, לא כליאה.

ג'ורג' בראושלר: אם אדם צרך כמות יותר גדולה או שהתחיל להפיץ, אז הקנס עלה.

ג'ורג' בראושלר: מאז העלינו את הרף לכך שאין כלל קנס, זה לא נחשב לפשע בכלל, עד לכמות של אונקיה אחת של מריחואנה בשלב זה.

ג'ורג' בראושלר: לתחושתי, קשה לעשות אחד מהדברים בלי השני, אני לא יודע אם יש דרך חלקה לעשות את זה.

ג'ורג' בראושלר: אבל אני חושב שיש מה לומר לטובת זה שמוודאים שלא ממלאים את בתי הכלא עם אנשים שמשתמשים רק לצרכים אישיים.

ג'ורג' בראושלר: אני מרגיש אחרת לגמרי לגבי הפצה – זו הפרה של החוק.

ג'ורג' בראושלר: למעשה, אחד הדברים שעשינו היה לפעול באגרסיביות נגד הפצת מריחואנה בשוק שחור, זו עבירה שבגינה יושבים בכלא משום שזה פוגע בכל המערכת החוקית.

ג'ורג' בראושלר: כך שאם מדברים על אי-הפללה כמויות קטנות של מריחואנה לשימוש אישי, אני חושב שיש בזה הרבה היגיון, אבל לגבי אנשים שמנסים להכניע את המערכת החוקית, אני חושבת שאתם צריכים לפגוע בהם אפילו יותר, אם אתם רוצים להגן על מערכת ההסדרה.

ג'ורג' בראושלר: אם כוחות השוק יחושו שההסדרה חלה רק אזרחים שומרי חוק, הם לא ישקיעו שם את הכסף, הם יחשבו שהשוק השחור יגבר עליהם, אז למה להשקיע.

מיכל וונש: אולי אוסיף גם שאתה שם אנשים במצב לא ברור אם יש אי-הפללה אבל למעשה זה לא חוקי לגדל.

מיכל וונש: כעורכת דין, הייתי רוצה שהחוק ישקף את המציאות ושהתהליך יהיה שלם איפה שזה אפשרי.

מיכל וונש: שרן, למיטב הבנתנו, גם בקנדה אין מסקנה כללית וגורפת בנוגע להשפעות, מכיוון שגם שם יש קשיים כאלה, כפי ששמענו עליהם כרגע.

שרן השכל: זה עוד מוקדם מדי.

מיכל וונש: נכון.

מיכל וונש: אז כדי לא להטעות, זה מוקדם מדי, ואיסוף נתונים מלפני.

שרן השכל: בתום שנה מנתונים שאספו ועד אחרי זה.

שרן השכל: דיברתי עם חברי פרלמנט.

מיכל וונש: אני מבינה, אבל לא היה איסוף נתונים קודם, וזה השלב שאנחנו נמצאים בו.

מיכל וונש: בועז טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה על כך שאתה אתנו בשעה שהיא לילה אצלך.

בועז טופורובסקי: אני מבין שאם נטפל בכל הבעיות והנושאים שדברנו עליהן כרגע, אתה בעד לגליזציה, וזה טוב.

בועז טופורובסקי: יש לי שתי שאלות.

בועז טופורובסקי: אמרת שיש עלייה בפשיעה שקשורה במריחואנה, אבל אני מבין שיש הרבה פשיעה שאתה לא יכול לשייך למריחואנה, אז השאלה שלי היא: האם יש עלייה או ירידה בפשיעה הכללית בקולורדו מאז הלגליזציה?

בועז טופורובסקי: שאלה שניה: האם יש עלייה או ירידה בתאונות דרכים מאז הלגליזציה של מריחואנה בקולורדו?

בועז טופורובסקי: בעברית: א', אני שמח שהם מתייחסים לבעיות והוא בעד לגליזציה.

בועז טופורובסקי: יש לי שתי שאלות לגבי עלייה או ירידה כללית בפשע בקולורדו מאז הלגליזציה, ועלייה או ירידה בתאונות דרכים בקולורדו מאז הלגליזציה.

ג'ורג' בראושלר: לגבי ההשפעה של מריחואנה באופן כללי על הפשיעה, אענה לך במספרים.

ג'ורג' בראושלר: בשמונה השנים שהייתי תובע כללי, ראינו עלייה של 47% בפשיעה בתחום השיפוט שלנו – felonies– שזה סוג העבירות הכי חמורות שיש, החל מהתחזות פלילית לרצח מדרגה ראשונה.

ג'ורג' בראושלר: ודאי שלא הכול קשור למריחואנה, אבל כשזה נוגע לפשע אלים, וכשאנחנו מסתכלים על אותן רציחות ומנסים להבין מה היה המניע לרצח, ראינו את העלייה הזאת.

ג'ורג' בראושלר: ראינו עלייה בפריצות, ראינו רצח וניסיון לרצח של שומרים בנקודות החלוקה, בגלל שמריחואנה נזילה כמעט כמו כסף, במיוחד אם אפשר להוציאה אותה מחוץ למדינה.

ג'ורג' בראושלר: זה מתייחס גם לשאלה של ההבדל בין קנדה לארצות הברית – פאונד של מריחואנה בקולורדו עולה כ-1,000 דולר; אם מצליחים להוציא את זה לפלורידה השווי שלו הוא 4,000 דולר.

ג'ורג' בראושלר: זה פשוט עניין של קנייה בזול ומכירה ביוקר.

ג'ורג' בראושלר: אז יש מניע לפשעי הרכוש הנוספים – בין אם פריצה לרכבים או שוד, בעיקר שוד של עסקים.

ג'ורג' בראושלר: את זה אפשר לקשור ישירות למריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: מה שאני לא יכול להגיד זה האם כל שאר העלייה בפשע קשורה למריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: בנוגע לתאונות דרכים קטלניות – ראינו עלייה.

ג'ורג' בראושלר: אני לא יכול לשייך את הכול למריחואנה משום, כמו שאמרתי, לא עשינו עבודה טובה של בדיקת כל האנשים שהיו מעורבים בתאונות דרכים.

ג'ורג' בראושלר: אם הם מתים – יש לנו בדיקת רעלים טובה, אבל אם לא מתים – לא תמיד.

ג'ורג' בראושלר: הרבה פעמים, במהלך חקירה של הפן הפלילי של הריגה או תקיפה, השוטרים – ואני לא מאשים אותם – הם יעדיפו את הדרך שיש בה פחות התנגדות.

ג'ורג' בראושלר: אם יש להם מספיק כדי להוכיח שאדם נהג בשכרות, הם יפסיקו לחפש את החומר האחר, כי זה לא נותן להם שום דבר.

ג'ורג' בראושלר: כך שאין לנו מספר סטטיסטי מספיק טוב כדי לומר: זה מספר תאונות הדרכים שנגרמו בוודאות כתוצאה משימוש במריחואנה.

ג'ורג' בראושלר: אבל סטטיסטית, ראינו עלייה שקשורה לשימוש במריחואנה, אני רק לא יכול להגיד לך מה הם אותם מספרים.

מיכל וונש: תודה, ג'ורג'.

מיכל וונש: נמצא אתנו עוד חבר כנסת אחד בחדר, ואז נעבור לנציגת הוועדה הבין-משרדית.

יוראי להב-הרצנו: מיכל, תודה על הדיון החשוב.

יוראי להב-הרצנו: תודה, ג'ורג', על כך שאתה נמצא אתנו בשעה מאתגרת זו מבחינתך.

יוראי להב-הרצנו: ביקרתי בקולורדו ב-2014 ונפגשתי עם התובע הכללי ועם ראש המטה של המושל, שניהם רפובליקנים.

יוראי להב-הרצנו: הם כבר לא בתפקיד, אבל הם היו תומכים נלהבים של התהליך.

יוראי להב-הרצנו: כשביקרתי בקולורדו הייתי מוטרד משני נושאים: 1.

יוראי להב-הרצנו: העלייה בשימוש בקרב קטינים, בעיקר תלמידי תיכון; 2.

יוראי להב-הרצנו: עלייה בתאונות דרכים קטלניות.

יוראי להב-הרצנו: לפי הנתונים, אין עלייה בעקבות השימוש.

יוראי להב-הרצנו: יש לך תחושות ושמועות, אבל אין נתונים מדויקים לגבי זה.

יוראי להב-הרצנו: מה שמטריד אותי יותר, וזה אפילו מתסכל אותי, זו השאלה למה אין לנו יותר נתונים מדויקים לגבי תאונות דרכים קטלניות שנגרמו תחת השפעת מריחואנה.

יוראי להב-הרצנו: מה הקווים המנחים שאתה נותן למשטרה כשהם תופסים נהגים שנוהגים תחת השפעת מריחואנה?

יוראי להב-הרצנו: למה לא יכולים להיות לנו יותר נתונים מדויקים, שלפיהם נוכל לפעול?

יוראי להב-הרצנו: עברו שבע שנים מאז שהחל התהליך בקולורדו, מדוע אין יכולת לייצר נתונים יותר מדויקים בנושא החשוב הזה?

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בתהליך של היישום בישראל, אז אני חושב שזה חשוב מאוד, אנחנו צריכים להחליט החלטות שמבוססות על אותם אספקטים, ותאונות דרכים קטלניות הן חלק מהם.

ג'ורג' בראושלר: אני יכול להביא לכם נתונים יותר מדויקים ממשטרת התנועה של קולורדו מאוחר יותר, אין לי אותם כרגע.

ג'ורג' בראושלר: אתייחס לשאלה הראשונה שלך, לגבי שימוש של בני נוער.

ג'ורג' בראושלר: כמו שאתה ודאי מתאר לעצמך, אין דרך מספיק טובה כדי להחליט מה הוא בדיוק שימוש על ידי בני נוער.

ג'ורג' בראושלר: אפשר לבדוק דרך המשובים האנונימיים שהם עונים עליהם או שאפשר לבדוק סטטיסטיקות אחרות, כמו העלייה במספר ההשעיות מבית הספר על רקע שימוש ואחזקה של מריחואנה – ומספרן של אלה עלו.

ג'ורג' בראושלר: יש לנו יחידת נוער; כשתובעים נוער, זו מערכת שונה ממערכת התביעה של המבוגרים, זה יותר אזרחי, פחות ענישה ויותר שיקום.

ג'ורג' בראושלר: משיחות שלי עם התובעים והיועצים שלי על הנושא, מריחואנה נוכחת במספר גדול של המקרים שבהם מעורבים הקטינים.

ג'ורג' בראושלר: אני לא יכול להגיד לך שזה משקף את כלל הנוער, כי אלה רק המקרים של נערים שעברו על החוק בעבירות שאינן קשורות למריחואנה, למרות שהמריחואנה גם היא חלק מהמקרים האלה.

ג'ורג' בראושלר: החלק השני מתסכל גם עבורי.

ג'ורג' בראושלר: אני חש את התסכול שלכם, זה מתסכל גם אותי.

ג'ורג' בראושלר: חלק מזה נובע מכך שלא עשינו עבודה מספיק טובה לפני תחילת תהליך הלגליזציה בניסיון להבין את חלקה של המריחואנה בתאונות הדרכים.

ג'ורג' בראושלר: ברגע שמבינים במה כרוכות החקירה והתביעה נהג שיכור או מסומם, זה קשה כי יש שוטרי תנועה בחוץ ואומרים להם: אתם יכולים לעצור על עבירה תחת השפעת מריחואנה או תחת השפעת אלכוהול, והענישה היא זהה.

ג'ורג' בראושלר: אז אם הם נתקלים במישהו שמריח מאלכוהול, הם אומרים לעצמם: אני יודע איך יכול לטפל בזה, אני יכול לבדוק את הנשימה שלהם ולהחליט אם הם שיכורים.

ג'ורג' בראושלר: במריחואנה זה לא עובד כך, אי-אפשר לטפל במריחואנה באותה צורה, צריכים מומחה בזיהוי סמים.

ג'ורג' בראושלר: אין מבחן נשימה למריחואנה, זו חייבת להיות בדיקת דם.

יוראי להב-הרצנו: רציתי לשאול לגבי ההנחיות.

יוראי להב-הרצנו: האם אתם מנחים שוטרים שאם הם חושדים שמישהו נוהג תחת השפעת סמים או אלכוהול, אם הם חושדים שהנהג הוא תחת השפעת מריחואנה, האם יש להם - - -

מיכל וונש: הרבה יותר קשה לבצע בדיקת דם.

יוראי להב-הרצנו: בדיוק.

יוראי להב-הרצנו: האם יש להם הוראות לבדוק גם בכיוון הזה או שלא?

ג'ורג' בראושלר: יש להם כלים להחליט אם יש משהו נוסף או אחר מאלכוהול.

ג'ורג' בראושלר: הבעיה היא שכדי לבצע את הבדיקה המתאימה והקבילה של עבירת תנועה צריך להיות מומחה מוכר לזיהוי סמים, ואין הרבה כאלה במדינת קולורדו.

ג'ורג' בראושלר: אז צריך שהשוטר בצד הדרך יקרא לאחד כזה, וצריך לחכות שהוא יגיע ויבצע את הבדיקה.

ג'ורג' בראושלר: זו בעיה.

ג'ורג' בראושלר: אומר לכם דבר נוסף לגבי החוק, אם אתם חושבים לעשות את זה, כי אני חושב שזה חשוב.

ג'ורג' בראושלר: לגבי בדיקות DUI – של נהיגה תחת השפעה – הגבול המותר הוא רמה של 0.8% של אלכוהול בדם, וברמה הזאת אנחנו אומרים שלא אכפת לנו אם אתה יכול לרקוד על רגל אחת בזמן שאתה אומר את הא'-ב' מהסוף להתחלה.

ג'ורג' בראושלר: אם יש לך בדם רמה של 0.8% של אלכוהול – אתה אשם בעבירה של נהיגה תחת השפעה.

ג'ורג' בראושלר: אין לנו את זה לגבי מריחואנה, הלובי של המריחואנה הצליח יפה בדחיית העבירה של נהיגה תחת השפעת מריחואנה פר סה.

ג'ורג' בראושלר: במקום זה 5 מיליגרם – שזה המון, שלא יגידו לכם אחרת, אלא אם אתה משתמש כרוני – המושבעים אינם מקבלים הנחייה שאם נמצאים 5 מיליגרם זה מספיק, אלא נאמר להם שיש להניח שיש השפעה, אפשר לכלול את זה תחת השפעה ואפשר גם שלא.

ג'ורג' בראושלר: זה מקרה קשה מאוד לתביעה.

ג'ורג' בראושלר: נהיגה תחת השפעת אלכוהול – אנחנו זוכים תמיד, נהיגה תחת השפעת מריחואנה – קשה מאוד.

מיכל וונש: תודה, ג'ורג'.

מיכל וונש: אני חושבת שהנושא של איסוף הנתונים מראש וגם של הקביעה מראש מה הם היעדים שבלעדיהם אי-אפשר ליישם את הדבר הזה, ולפי מה שהוא אומר גם אי-אפשר לאכוף, וגם לא קבעו את זה מראש.

יוראי להב-הרצנו: אפשר, הכול שאלה של משאבים.

שרן השכל: יכולים לשלוח אותם לבדיקות דם.

מיכל וונש: יכולים לשלוח לבדיקות דם זה לא ישלחו לבדיקות דם.

מיכל וונש: הפער מאוד מאוד גדול.

יוראי להב-הרצנו: הוא מתאר פה מערכת תמריצים לרשום שזה אלכוהול כי זה הרבה יותר פשוט ואפשר לנצח במשפט על זה.

יוראי להב-הרצנו: צריך לייצר מערכת תמריצים שתחייב את השוטרים לבצע בדיקת מריחואנה.

מיכל וונש: אנחנו מדברים על התמריצים, שצריך להכריח את אוכפי החוק לבצע את הבדיקות האלה וצריך לתת להם את הכלים.

מיכל וונש: תודה, ג'ורג'.

מיכל וונש: יפעת רווה, שהיא יושבת-ראש הוועדה הבין-משרדית שהוקמה לפני מספר חודשים, תוביל את התהליך, בהתייחס למה שאמרת לנו והמקום שבו אנחנו נמצאים מבחינת העבודה שהוועדה הזאת עשתה.

מיכל וונש: אומר, לטובת ג'ורג' אומר שכל המשרדים מיוצגים בוועדה הזאת, ואנחנו שומעים את הדיווח הראשון מהוועדה היום.

מיכל וונש: שלום יפעת, בוקר טוב.

יפעת רווה: שלום.

יפעת רווה: רק אתקן – אני לא עומדת בראש הוועדה, בראש הוועדה עומדת עמית מררי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מיכל וונש: כן, התכוונתי שאת מציגה לנו מה הוועדה עשתה עד כה, בהתחשב במה ששמענו.

יפעת רווה: הוועדה יושבת מזה חודשיים, מאז שהתחילה את עבודתה, באופן מאוד אינטנסיבי.

יפעת רווה: שמענו קשת רחבה מאוד של אנשים בתחומים של מדע, פסיכיאטריה, קטינים מכיוונים שונים – מצד אחד, החששות להשפעות הרפואיות ומצד שני, הסנגוריה והמועצה לשלום הילד מכיוון השפעות ההפללה.

יפעת רווה: שמענו אנשי רווחה, את המשטרה, נושא של אמנות בין-לאומית, משפט משווה.

יפעת רווה: שמענו הרצאות בנושא של משפט משווה, ואנחנו עומדים לשמוע אנשים מהוועדה בקנדה במשך מספר ישיבות באספקטים השונים: חינוך, השפעות על פשיעה מאורגנת והדבר שאנחנו מתמקדים בו – תאונות דרכים.

יפעת רווה: נושא הקטינים מאוד חשוב בעינינו, הקדשנו לו הרבה ונקדיש לו הרבה, יחד עם משרד החינוך.

יפעת רווה: עמדנו על כך שמשרד החינוך יצורף לוועדה, זה נושא שהוא אחד מהראשונים במעלה אצלנו.

יפעת רווה: אם מדברים על הנושא של ההתמכרויות, ביקרנו בכפר איזון ושוחחנו שם עם אנשים.

יפעת רווה: הפצנו קול קורא לציבור, וקיבלנו מעל 240 תשובות עם עמדות שונות – גם אנשים שמתנגדים, גם אנשים שתומכים, גם אנשים שמבקשים תנאים מסוימים.

יפעת רווה: אבל מכיוון שראינו שיש אוכלוסיות שלא הגענו אליהן, הפצנו קול קורא נוסף בשפה הערבית וקול קורא נוסף שמיועד לאוכלוסייה החרדית כדי שנגיע לכמה שיותר אנשים.

מיכל וונש: יפעת, אם אני יכולה לשאול, מכיוון שזה עלה שוב ושוב:

מיכל וונש: האם הוועדה מכתיבה או דורשת לייצר מאגר נתונים כבר היום, כדי שנדע לעקוב אחרי ההשלכות?

מיכל וונש: מעבר לנושא החוקי והצורה שהמשרדים השונים משתפים פעולה – וכמובן שיש השלכות על כל המשרדים – האם נעשית עבודה לאיסוף נתונים?

מיכל וונש: זה מה שנחשף שוב ושוב כאתגר מאוד גדול.

יפעת רווה: נכון.

יפעת רווה: שאלה מעולה, מפני שזה באמת אחד האתגרים שלנו.

יפעת רווה: אנחנו בהחלט מבקשים כמה שיותר נתונים.

יפעת רווה: הדבר הזה לא פשוט, גם כי רוצים לבודד נתונים רלוונטיים.

יפעת רווה: למשל, דובר פה על הנושא של תאונות דרכים: האם מדובר רק בחומרים מסוימים בתאונות?

יפעת רווה: האם מדובר בערבוב של אלכוהול וקנביס, שיש לו משמעויות מרחיקות לכת?

יפעת רווה: אנחנו מנסים לקבל את הנתונים, אבל זה לא פשוט, ומבחינתנו, מה שלא יהיה התוצר הסופי, זה חייב להיות אחד הדברים הבסיסיים.

יפעת רווה: דרך אגב, זה היה גם בוועדה הקודמת ב-2016, אבל לצערי, הנושא של הנתונים עדיין מאתגר.

יפעת רווה: דרך אגב, הוא מאוד מאתגר גם כשאנחנו לומדים מה קורה במדינות אחרות.

יפעת רווה: חלק מהדברים עלה כאן עכשיו.

יפעת רווה: כל מדינה שאנחנו מנסים לבדוק בה, זה דבר לא פשוט.

יפעת רווה: מחר אנחנו עומדים לשמוע מהלשכה לסטטיסטיקה של קנדה, כי הנושא של התבססות על נתונים הוא מאוד חשוב.

יפעת רווה: יותר מזה, יש לפעמים נתונים סותרים.

יפעת רווה: כשאנחנו מה קורה במדינות שונות, לפעמים אנחנו מוצאים נתונים סותרים.

יפעת רווה: כל הנושאים של מתודולוגיה, לשמחתנו, יש בוועדה גם מדען, פרופ' דיוויד וייסבורד, והשאלות שלו במהלך ישיבות הוועדה מאוד עוזרות לנו, שאלות שהוא מפנה לדוברים שונים כדי לנסות להפיק את המיטב מבחינת בסיס נתונים.

יפעת רווה: אבל אני אומרת בכנות שהנושא הזה בהחלט מאתגר.

מיכל וונש: ההמלצות של הוועדה תהיינה המלצות שהן מעבר לחקיקה?

מיכל וונש: זאת אומרת, כיצד ניתן לאתחל את התהליך הזה, לרבות איסוף נתונים, ולא משנה אם זה מיזם ארצי בנושא חינוך והנגשת מידע.

מיכל וונש: מה המנדט של הוועדה, מעבר לחקיקה?

יפעת רווה: אני לא רוצה להיכנס לפרטי ההמלצות כי הוועדה לא סיימה את העבודה.

יפעת רווה: אבל אני יכולה להגיד שכל המלצה שתהיה, בוודאי הנושאים של התייחסות להתמכרויות, קטינים, טיפול ושיקום הם מאוד בסיסיים והם חייבים להיות חלק בסיסי מכל הסדר.

מיכל וונש: מתי צפויות מסקנות הוועדה?

מיכל וונש: כמובן, גם הוועדה תרצה לראות את המסקנות הללו ואולי לקיים דיון נוסף, על מנת להבין את ההשלכות שלהן וכיצד מיישמים אותן – אם את יודעת לומר.

יפעת רווה: ניתנו לנו שלושה חודשים.

יפעת רווה: הוועדה התחילה לפעול לפני חודשיים, עכשיו זה חודש של חגים אמנם, אבל אנחנו ממשיכים לעבוד.

יפעת רווה: אנחנו עובדים על זה בצורה מאוד אינטנסיבית.

יפעת רווה: התחלתי לכתוב טיוטה של דוח, אנחנו רוצים להפיץ אותה לחברי הוועדה.

יפעת רווה: אני מחכה לאישור ראשוני להפצה.

יפעת רווה: הדוח הוא בלי מסקנות סופיות, כי נצטרך לדון בדברים האלה.

יפעת רווה: כרגע יש לנו ישיבות עד סוף אוקטובר.

יפעת רווה: חשוב לנו מאוד לשמוע את הדברים עד הסוף כי, למשל, במשך שלוש ישיבות אנחנו עומדים לשמוע חברים בצוותים הקנדיים בכל מיני אספקטים.

יפעת רווה: חשוב לנו שהדבר הזה לא יקוצץ.

יפעת רווה: דיברו אתנו על קיצור, אבל נראה לי בסיסי, דווקא בגלל הדברים שעלו פה היום, שנשמע אותם, שנשמע כמה שיותר מידע מקיף ממה שנעשה בחו"ל.

יפעת רווה: אנחנו עומדים לשמוע מומחים בארץ בנושא של תחבורה.

יפעת רווה: הנושא הזה כל כך קריטי, שחשוב לנו לשמוע את כולם.

יפעת רווה: אני מניחה שיהיה סביבות נובמבר.

יפעת רווה: עבודה על הדוח כבר נעשית, אנחנו רוצים לדון בו.

יפעת רווה: אני לא רוצה להגיד החיפזון מהשטן, כי באמת אנחנו באופן מאוד אינטנסיבי, אבל חשוב לנו שלא יקוצצו ישיבות עם אנשים מחו"ל שאנחנו שומעים בנושא הזה.

יפעת רווה: נראה לי הוגן להגיד בסביבות נובמבר.

מיכל וונש: תודה, יפעת.

מיכל וונש: אני חושבת שאין ספק מהדיון הזה שמתקיים כאן בוועדה, ובכלל, כגישה של הוועדה, ואל מול המחסור הבאמת מזעזע בנתונים שעולה שוב ושוב בכל ההקשרים שדיברנו עליהם היום, אין מנוס אלא לקיים את התהליך הזה באחריות רבה.

מיכל וונש: נשלם בריבית דריבית אם ניחפז, וכמובן, אשמח שהוועדה הבין-משרדית תעביר לוועדה הזאת את המסקנות שלה ונוכל לקיים על כך דיון בצורה יותר מעמיקה, לכשתהיינה המסקנות הללו.

מיכל וונש: אבל אין ספק שהתהליך הזה שאנחנו עושים חייב להיעשות באחריות, חייב לקחת בחשבון את כלל הגורמים, לעשות באופן הוליסטי ולהסתכל באמת על המציאות בעיניים, והיא שמדינת ישראל נמצאת בפער מאוד גדול באיסוף נתונים באופן כללי, על כל הנושאים הללו.

מיכל וונש: עם זה, אשמח לשמוע את פרופ' שאולי לב רן או את אריאל קור בנושא של התמכרויות, מכיוון שהוועדה בראשותי הפנתה את הזרקור ישירות על ההתמכרויות ועל הקשר בכלל, בטח ובטח בתקופת הקורונה.

מיכל וונש: גם בתהליך הזה, של הלגליזציה, חייבים לקחת בחשבון את מה שאנחנו כבר יודעים ואיננו עושים, כמדינה, בנושא של התמכרויות.

מיכל וונש: לפני שנעלה את שאולי, לחבר הכנסת טופורובסקי יש שאלה ליפעת.

בועז טופורובסקי: יפעת, למרות מה שנאמר, אני יודע שאם רוצים אפשר לכנס ועדות במשך הרבה מאוד זמן כי תמיד יהיו נושאים שיש להקיף.

בועז טופורובסקי: אם את אומרת שבמהלך נובמבר תהיינה מסקנות, הן יתוו דרך הוליסטית בשביל להכניס את כל הנושא של לגליזציה של קנביס במדינת ישראל?

בועז טופורובסקי: זה מה שאנחנו אמורים לצפות לו בנובמבר?

יפעת רווה: לא קיבלתי מנדט לתת שורות תחתונות, אז אני לא רוצה להיכנס לזה.

יפעת רווה: אני גם רוצה להיות הוגנת כלפי חברי הוועדה.

מיכל וונש: כי אתה אומר כבר מה הן מסקנות הוועדה, במידה מסוימת.

מיכל וונש: יכול מאוד להיות שהם ייתנו המלצה - - -

יפעת רווה: יש, כמובן, עמדות של אנשים, חלק מהעמדות הושמעו, אבל אנחנו ממשיכים לשמוע, אנחנו בתוך התהליך, וכשנסיים את התהליך נעביר.

יפעת רווה: יש מגוון דעות בוועדה, ובאמת צריך לעשות את הדיון שם לפני שאני מדווחת, גם מבחינת ההגינות כלפי החברים.

מיכל וונש: תודה, יפעת.

מיכל וונש: לשאלתו של בועז, אני חושבת שמן הראוי שכשתהיינה המסקנות הללו, אז בשקיפות גמורה הן יוצגו לוועדה הזאת וגם לכלל הציבור.

מיכל וונש: אני חושבת שזה חשוב מאוד, כחלק מהתהליך הזה, ואני חוזרת שוב על הבקשה הזאת – כשהמסקנות תהיינה.

מיכל וונש: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לרם שפע, שלא היה פה קודם.

מיכל וונש: רם, אם אין לך שאלות לג'ורג', נוכל לאפשר לג'ורג' וליאורה לפרוש מהדיון משום שהוא מתקיים בעברית.

מיכל וונש: ג'ורג', אני רוצה להודות לכם שוב.

מיכל וונש: אנחנו אסירי תודה על התרומה שלכם ועל המחשבות שחלקת אתנו, משום שאנחנו בתחילת התהליך.

מיכל וונש: אבל אני רוצה לאפשר לך ללכת לישון.

ג'ורג' בראושלר: תודה רבה, כבוד גדול לדבר אתכם.

ג'ורג' בראושלר: נקודה אישית: החודש לפני שנה הייתי בישראל בפעם הראשונה, ביליתי שם שבוע.

ג'ורג' בראושלר: זה היה הטיול הכי משפיע שהיה לי.

ג'ורג' בראושלר: אם אתם צריכים שאהיה בתל אביב, אעשה את זה.

ג'ורג' בראושלר: אמצא דרך להגיע ולעשות את זה, משום שהיא ממש יפה.

מיכל וונש: כל עוד תביא איתך את ליאורה.

מיכל וונש: ברגע שהקורונה לא תעמוד בדרכנו, נוודא שתהיה לך סיבה טובה לבוא.

ג'ורג' בראושלר: אחד מאתנו מבין עברית והשני הוא אני, כך שאני צריך את ליאורה אתי.

מיכל וונש: נכון.

מיכל וונש: תודה ג'ורג' וליאורה על כך שהייתם אתנו.

מיכל וונש: שנה טובה, תודה.

מיכל וונש: רם, רצית להדגיש משהו בעקבות דבריה של יפעת?

רם שפע: כן.

רם שפע: קודם כול, אני רוצה להגיד יישר כוח על הדיון, גם על זה שג'ורג' היה פה – תודה גדולה – וגם על המקצועיות והמסירות שלך לנושא.

רם שפע: אני חושב שזכינו כולנו – כל מי שיחסית הרבה שנים מתעניין בזה, בין אם מחוץ לכנסת או בתוך הכנסת – לשותפה מעולה בעניין הזה.

רם שפע: אני רוצה לספר אנקדוטה שנראית לי רלוונטית.

רם שפע: בשבועות האחרונים פגשתי הרבה גורמים שעסוקים בזה, גם את ואני בטוח שגם בועז, ואחד מהם – בלי שם – סיפר לי על הממשק שלו מול הוועדה.

רם שפע: הוא אמר לי: הרבה פעמים פגשתי ועדות ממשלתיות, מהוועדה הזאת התרשמתי מאוד.

רם שפע: שאלו אותי את כל השאלות הרציניות, אחרי שיצאתי משם שלחו לי פעמיים מייל כדי לשאול אם מה שאמרתי מגובה בנתונים, וביקשו שאשלח להם, בבקשה, את הנתונים.

רם שפע: בהקשר הזה, אני אומר ליפעת, ובכלל למשרד המשפטים, שלפעמים נורא קל לנו להתנגח בתהליכים ממשלתיים שלוקחים הרבה זמן.

רם שפע: בסוף יש פה ועדה שמתכנסת בכל פעם מחדש, הוועדה הזאת לא בוטלה או נדחתה אפילו פעם אחת, ככל שאני יודע, ודנים בכל פעם כמה שעות ברצף בסוגיות סופר מורכבות.

רם שפע: בהקשר הזה אני אומר לחברתי שרן השכל, שותפתי בקואליציה: אנחנו אמורים לקדם את המהלך המשותף הזה ביחד, לעשות את זה בשותפות.

רם שפע: לא ללכת לתדרך עיתונאים, להגיד שהבטחנו שתהיה אי-הפללה בנפרד.

רם שפע: מה שהבטחנו זה שאנחנו מתכוונים, ביחד עם בועז טופורובסקי, לייצר הסדרה מלאה בצורה אחראית, בצורה מבוקרת, כשאנחנו עוקבים אחרי הנתונים, עם ועדה ממשלתית רצינית שמתכנסת, עם דיונים בכנסת.

רם שפע: בעיניי הרצון לרוץ מהר ולנסות לייצר הפרדה בחוקים פשוט יפגע בתהליך, ודאי יפגע באותם צרכנים ואנשים שמחכים לבשורה מאתנו, ככנסת שהבטיחה להם לעשות הכול כדי שזה יתקדם.

רם שפע: לכן אני חושב – ובהקשר הזה אני מסכים אתך, מיכל – שאנחנו צריכים להיות אחראים.

רם שפע: אנחנו צריכים לוודא כל הזמן שהתהליך אמיתי, שהוא קורה בקצב יעיל אבל ואחראי.

רם שפע: זה התפקיד שלנו, ככנסת, לפקח על הממשלה.

רם שפע: אם בסוף נובמבר הצוות יצליח לגבש מסקנות ואנחנו – בתקווה שהכנסת תאריך ימיה, אבל במידה שהיא לא – נצליח בתווך, בזמן שיישאר, לגבש השלמה של התהליך הטוב, של ההסדרה האיכותית של לגליזציה, אני חושב שעשינו את הדבר הכי אחראי, הכי טוב והכי רציני לאותם אנשים שמחכים לנו.

בועז טופורובסקי: בואו נעשה את זה למשימה בשבילנו, בשביל אזרחי ישראל.

רם שפע: זאת המשימה שלנו, בהחלט.

בועז טופורובסקי: נספיק לסיים את זה בנובמבר.

רם שפע: זה מאוד בוער בי.

רם שפע: אני יודע שזה בוער גם בך, בבועז וגם בשרן, ואני מקווה שנדע לשים בצד כל מיני עניינים פוליטיים של מי מקדם מה.

רם שפע: כולנו לטובת המטרה וסומכים על הוועדה, בדיוק כמו שיפעת אמרה פה לפרוטוקול, שיעשו הכול כדי שעד סוף נובמבר תהיינה מסקנות.

מיכל וונש: אולי אוסיף שהדבר היחיד שמטריד אותי, כיו"ר ועדה, הוא שזה ייעשה כראוי, שזה ייעשה בצורה אחראית.

מיכל וונש: אני מזהה שוב ושוב את הנושא של הפער בנתונים, ושוב אומר:

מיכל וונש: זה מאוד מדאיג אותי הנושא הזה שג'ורג' העלה, גם לגבי מה שקורה בקולורדו.

מיכל וונש: גם ככה אנחנו בדפיציט מאוד גדול של שנים שבהן אין נתונים במשרדים השונים.

מיכל וונש: גם אם נניע רק את הנושא הזה של איסוף הנתונים לצורך תחילת התהליך או מה שיונגש לנו מהוועדה ונפקח עליו זה טוב.

מיכל וונש: הוועדה הזאת לא עומדת עם סטופר לוועדה הבין-משרדית.

מיכל וונש: אני מקבלת את מה שאתה אומר, אני חושבת שהוועדה הבין-משרדית עושה את עבודתה ברצינות, באחריות ובמסירות.

רם שפע: אני מחזק אותך מאוד בנושא הצורך שלנו, כתהליך משלים ומקביל, להתמודד עם אתגר ההתמכרויות.

מיכל וונש: אני חושבת שזאת הדרך היחידה לעשות את התהליך הזה בצורה ראויה ואחראית.

מיכל וונש: אי-אפשר ללא ההתמודדות עם נושא ההתמכרויות, ואתן למומחים לדבר על כך.

מיכל וונש: אתן לשאולי או אריאל, מי שנמצא אתנו בזום, לדבר מהפרספקטיבה של השלכות על תהליך הלגליזציה, אולי כחלק ממה ששמענו עד כה, כחלק מההשפעות על בני נוער וגם על התמכרויות באופן כללי.

מיכל וונש: אין לנו את שאולי או אריאל בזום, ובינתיים נשמע את עומרי פריש מכפר איזון.

מיכל וונש: אנחנו מבינים שהוועדה הבין-משרדית הייתה שם, וגם אני צריכה לתאם מחדש את ביקורי שם.

מיכל וונש: גם הוא לא נמצא.

מיכל וונש: נדבר עם פרופ' יוסי הראל-פיש.

מיכל וונש: שלום לך, יוסי.

מיכל וונש: ממש בקצרה ובהתייחסות לנושא הספציפי שהעלינו פה, התהליך הספציפי.

יוסי הראל-פיש: בוקר טוב.

יוסי הראל-פיש: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו קודם, אלא להתמקד ספציפית בנושא של הנתונים הבסיסיים.

יוסי הראל-פיש: דיברתם על החשיבות של זה, זה דבר שדיברנו עליו בוועדה הקודמת ב-2016 בצורה מאוד נרחבת.

יוסי הראל-פיש: אחת הבעיות הגדולות ביותר היא שאין לנו נתונים עדכניים על חלק גדול מאוד מהווקטורים שאנחנו רוצים לנטר תוך כדי עבודה, כדי שנוכל לעשות שידודים עדינים בתהליך של השינויים שהולכים להתרחש בעתיד הדי קרוב.

יוסי הראל-פיש: לא נוכל לדעת על מה זה משפיע אם לא יהיו לנו הנתונים הללו.

יוסי הראל-פיש: מדובר פה על מערכת של סקרי אוכלוסייה מדעיים בכל אוכלוסיות היעד המרכזיות והחשובות, בעיקר נוער וצעירים, וגם באוכלוסיות אחרות.

יוסי הראל-פיש: בנוסף על זה, איסוף מדעי מובנה ממשרדי הממשלה השונים, תוך כדי אישור של אותם משרדי ממשלה לאסוף נתונים שעד היום לא נאספו בצורה מובנית.

יוסי הראל-פיש: לדוגמה, לפני כמה שנים יזמנו התחלה של עבודה עם המכון לרפואה משפטית, להעמיק את כמות הבדיקות שהם עושים לנפטרים בנושא של הימצאות חומרים בדם, כולל הנושא של THC.

יוסי הראל-פיש: הדבר הזה צריך להיות הרבה יותר נרחב ממה שנעשה עד היום.

יוסי הראל-פיש: כמובן, יש לזה השלכות גם על הנושא של תאונות דרכים ותמותה מדברים אחרים.

יוסי הראל-פיש: בזמנו כתבנו מערך שלם של איסוף נתונים שצריך להתרחש על מנת שיהיו לנו הנתונים הללו.

יוסי הראל-פיש: אשמח מאוד לעזור עם החומרים האלה וללוות את התהליך הזה.

יוסי הראל-פיש: זה אחד הדברים, לדעתי, שמבחינת האחריות הציבורית והמדעית שיש לנו כדי לעשות את העבודה בצורה נכונה, חייב להיעשות, וזה חייב להיעשות היום ולא אחרי שהתהליכים יתחילו להתרחש, שאז זה יהיה כבר מאוחר מדי.

מיכל וונש: תודה רבה, יוסי.

מיכל וונש: אני בהחלט מסכימה, ואני מדגישה שוב – ויפעת עדיין נמצאת אתנו – שהצוות הבין-משרדי חייב לתת את דעתו גם על כך.

מיכל וונש: זה הנושא של האחריות הציבורית והמדעית, כפי שאתה אומר, ובדיעבד זה הדבר העיקרי שמגיע ממקומות שבהם לא פעלו על מנת לאסוף את הנתונים האלה.

מיכל וונש: זה מחויב, וזו אחריותנו לוודא שזה מה שיקרה.

מיכל וונש: פרופ' גל שובל, בוקר טוב.

גל שובל: שלום, נעים מאוד.

מיכל וונש: תוכל להתייחס לדברים שעלו פה, מהקונטקסט של הדיון הספציפי הזה, מניסיונך מכיוון ילדים ונוער, שזה משהו שצריך לתת עליו את הדעת.

גל שובל: הנתונים לגבי ילדים ונוער מהניסיון בעולם ומהניסיון בישראל הם נתונים מאוד מדאיגים.

גל שובל: בדיוק כמו בקורונה, שאנחנו צריכים לשמור על המבוגרים, שההשפעה עליהם מרחיקת לכת באופן משמעותי בריאותי, אחרת מאשר על הצעירים, אותו דבר נכון לגבי הצעירים בהשפעות של הקנביס.

גל שובל: אני מדבר מפוזיציה של אדם שחוקר ומנסה לפתח טיפולים תרופתיים מהקנביס.

גל שובל: דווקא מהזווית הזאת, חשוב להזכיר כמה שיש השפעות שליליות על קוגניציה, על לימודים, עוד לפני שמגיעים בכלל לנושא של בריאות הנפש.

גל שובל: אני מנהל חטיבת הילדים והנוער בבית חולים גהה.

גל שובל: אנחנו רואים את המקרים הקשים ביותר, הדרמטיים.

גל שובל: כמובן, חברי הוועדה מוזמנים לבוא לבקר, להכיר אנשים שפיתחו פסיכוזות, שפיתחו מצבי מניה-דיפרסיה, מצבי אובדנות, על רקע שימוש בחומרים קנבינואידיים.

גל שובל: אני מדבר גם על החומרים הסינטטיים, שיש להם השפעה קשה עוד הרבה יותר – זה נקרא hard core psychiatry.

גל שובל: כאשר אנחנו מדברים על הפסיכיאטריה העדינה, לא על מקרי הקיצון, שגם הם מטרידים כמובן, אנחנו מדברים על סדרי גודל של אחוזים שלמים מאוכלוסיית בני הנוער שמושפעים בתפקוד בסיסי של בני נוער, שמצופה מהם ללמוד בתפקוד בסיסי של בני נוער, שמצופה מהם לקיים תהליכים חברתיים, ויש השפעות מוכרות של הסתגרות חברתית, של ירידה במוטיבציה.

גל שובל: כמובן, לא כולם, יש ויש.

גל שובל: הדבר המטעה ביותר בקנביס הוא שההשפעה היא מאוד דיפרנציאלית.

גל שובל: אנחנו יודעים שיש הרבה בני נוער, בוודאי גם הרבה מבוגרים, בוודאי גם הרבה ידוענים שמדברים על זה ומתהדרים בזה שההשפעות של הקנביס עליהם הן מאוד מינוריות, לפחות על פני השטח.

גל שובל: הבעיה שלנו היא תמיד באלה שאנחנו צריכים להגן עליהם, ואלו בני הנוער, וכמובן, יש בתוכם עוד תת קבוצה – המילה תת קבוצה היא כאילו קבוצה קטנה, אבל מדובר על קבוצה מאוד גדולה – של בני נוער שסובלים ממילא מגורמי סיכון.

גל שובל: אלו אנשים שיש להם גנטיקה לדיכאון, לחרדה, אנשים שיש להם גנטיקה למניה-דיפרסיה ולסכיזופרניה.

גל שובל: האנשים האלה, אנחנו יודעים, מגיבים מאוד לא טוב לקנביס.

גל שובל: הם אלו שבדרך כלל אנחנו לא רואים אותם, כי הם לא יתראיינו בגילוי פנים, הם לא יבואו לספר על החוויות של ההארה שהייתה להם.

גל שובל: בדרך כלל החוויות שלהם הן חוויות של החמרה, של דיכאון, של חרדה.

גל שובל: זה לחם חוקנו, אנחנו רואים אותם כל הזמן בחטיבה שלנו.

גל שובל: השירותים שאנחנו נותנים הם שירותים לכמעט מיליון איש, באזור של פתח תקווה, רמת גן, תל אביב.

גל שובל: דמוגרפית, יש פה ייצוג די הולם של מדינת ישראל.

גל שובל: אקח את המושג הידוע לשמצה של יורם לס על הקורונה, שהיא כאילו שפעת עם יחסי ציבור.

גל שובל: אגיד לכם למי אין יחסי ציבור – אין יחסי ציבור לאותם בני נוער עם רגישות, אלה שהם במצבי סיכון והם אפילו לא יודעים שהם בסיכון לפתח דיכאון, לפתח חרדה, לפתח הפרעות נפשיות יותר קשות.

גל שובל: אלו האנשים שהם מתחת לרדאר הרבה פעמים, והם סובלים מהשפעות מאוד שליליות של הקנביס.

גל שובל: אנחנו צריכים לזכור שעל האנשים האלה קשה מאוד להגן.

גל שובל: כל הנתונים מכל הכיוונים בעולם, או כמעט כולם, מכוונים לכיוון שברגע שיש יותר קנביס – תקראו לזה מריחואנה לצרכים חברתיים – כשיש לגליזציה, וזה גם השתקף היטב בדברים של התובע המחוזי של קולורדו, בני נוער מרגישים חופשי יותר להשתמש בחומרים האלה.

גל שובל: גם אם לחלק גדול מהם – אנחנו לא יודעים בדיוק מה החלק הזה, אבל נניח 70%-80% – אין שום השפעה שלילית ונוציא גם את impaired driving ודברים אחרים שהם כאילו לא בפסיכיאטריה, עדיין אנחנו מדברים על אחוזים שלמים, ואפילו על מספרים דו-ספרתיים של אחוז בני נוער שההשפעות עליהם הן השפעות מאוד משמעותיות.

גל שובל: שוב, אני לא מדבר על הדעה שלי אלא על בסיס הספרות.

גל שובל: אנחנו יודעים שהאנשים האלה, ואפילו ההורים שלהם, הרבה פעמים לא מצליחים לחבר בין השימוש בקנביס לבין הירידה בלימודים והירידה בתפקוד.

גל שובל: אני שומע את רוח הוועדה, ואם הולכים למהלך שיהיה יותר קנביס נגיש במדינת ישראל, חייבים לחשוב איך מגנים על הצעירים.

גל שובל: יש אחידות דעים מאוד גדולה בקרב החוקרים שברגע שחומר נעשה נגיש, זמין וזול ישתמשו בו יותר בני נוער, גיל השימוש ילך וירד.

גל שובל: יש לי מצגת מוכנה על זה, לא באתי מוכן לדיון הזה, אבל הצגתי את זה לוועדה הבין-משרדית.

גל שובל: השפעות של קנביס על מוח מתפתח הן השפעות שליליות בוודאות רבה.

גל שובל: אני מסכים עם כל מילה.

גל שובל: תודה על הדברים שלך, הם מדויקים.

גל שובל: לא יכולתי להגיד את זה יותר טוב.

גל שובל: הייתי יועץ של משרד החינוך במשך שנים בתוכניות שסייעו לאתר מוקדם את הילדים עם הבעיות – אלה עם הסיכון לאובדנות, אלה עם הסיכון להתמכרות לסמים ואלה עם הסיכון להפרעות אחרות – ובסופו של דבר זו אותה קבוצה.

גל שובל: זו אותה קבוצה של בני נוער בסיכון, ואותם צריך לאתר מוקדם.

גל שובל: הנתונים מראים שאנשים מתחילים להשתמש בגיל 12–13 גם בישראל, וחלקם אפילו מוקדם יותר.

גל שובל: עבודת המניעה היא פרויקט ארצי ענק, לא זה איזה קמפיין בטלוויזיה, מראים כמה סרטונים.

גל שובל: מדובר על משהו בכל בתי הספר.

מיכל וונש: בהחלט.

מיכל וונש: הוועדה מבינה היטב, ולכשתגיש הוועדה הבין-משרדית את מסקנותיה – אני לא יודעת מה הן תהיינה – נהיה חייבים לתת על כך את הדעת.

מיכל וונש: באופן אישי, כחברת כנסת, פעלתי על מנת לשריין תקציב הולם גם לתוכנית לאומית מהסוג הזה, בלי קשר ללגליזציה, מכיוון שהנושא הזה הוא חשוב, בין אם זה מריחואנה או חומרים אחרים שעלולים להיות חומרים ממכרים ושיש להם את כל ההשלכות הללו שאנחנו מדברים עליהן.

מיכל וונש: אני מודה לך מאוד, אנחנו פשוט חייבים לסיים בתוך שתי דקות.

מיכל וונש: אני רוצה לתת לעמוס אליאב, נציג ההורים שנמצא אתנו בזום, להשמיע את דברו ואז נצטרך לסכם כי יש לנו זמן עד 11:00.

מיכל וונש: עמוס, ממש בקצרה ונסיים.

מיכל וונש: אני מתנצלת בפני שאר הגורמים, כל מי שנמצאים בזום ולא הספיקו לדבר, אנחנו נקיים דיון המשך.

מיכל וונש: בבקשה, עמוס.

עמוס אליאב: רציתי קודם כול להודות על ההזדמנות לדבר, היה דיון מאוד מעניין.

עמוס אליאב: לגבי קולורדו, דיברנו נושא של נתונים חסרים.

עמוס אליאב: אני שותף לדעות שהושמעו, אבל יש נתונים שקיימים והם מאוד ברורים.

עמוס אליאב: כשמסתכלים על מדינה כמו קולורדו רואים את הגרף מרגע שהייתה לגליזציה ורואים את הקפיצה בצריכה הכללית בעקבות הלגליזציה.

עמוס אליאב: רואים מדינות סמוכות לקולורדו, שאין שם לגליזציה, ורואים את האחוזים הנמוכים יחסית לקולורדו.

עמוס אליאב: אני חושב שהנתון הזה מאוד ברור – מה לגליזציה עושה מבחינת היקף השימוש.

מיכל וונש: אני מצטערת, אני פשוט חייבת לסיים ממש בתוך כמה שניות.

מיכל וונש: אם אני יכולה לבקש, רק משפט מסכם, כי אנחנו צריכים לפנות את חדר הוועדה.

עמוס אליאב: אוקיי.

עמוס אליאב: המשפט המסכם הוא שישראל לא מוכנה למהלך הזה.

עמוס אליאב: נהיה המדינה השלישית בעולם שמחוקקת חוק כזה ברמה לאומית.

עמוס אליאב: אין מוכנות למהלך כזה, וכמו שנאמר פה על ידי גורמים רבים, צריך לעשות את התהליך הזה באחריות, אם בכלל.

עמוס אליאב: תודה רבה.

מיכל וונש: תודה רבה, עמוס.

מיכל וונש: אני יודעת שיש נציגים של המשרדים השונים שחברים בצוות הבין-משרדי.

מיכל וונש: נקיים דיון המשך וכולכם תציגו בפנינו את הדברים.

מיכל וונש: יכול להיות שנקיים אותו עוד לפני הגשת מסקנות הוועדה, אם תהיה סיבה, אבל בטח ובטח עם הגשת מסקנות הוועדה, כדי שנשמע מכלל הגורמים במסגרת הפיקוח שלנו.

מיכל וונש: רק אסכם ושוב אתנצל בפני כל מי שלא הספיקו לדבר.

מיכל וונש: אני רוצה להודות לכל מי שהשתתף בדיון החשוב הזה, כמובן, לתובע הכללי ג'ורג' בראושלר על ההשתתפות שלו.

מיכל וונש: אני יודעת שכולכם מסכימים אתי שזוהי אחריות של כולנו; זה חוצה מגזרים, זה חוצה פוליטיקה, זה חוצה גילים, זה חוצה דת.

מיכל וונש: אלה הילדים של כולנו, המבוגרים של כולנו.

מיכל וונש: התהליך הזה חייב להיעשות בצורה הנכונה, האחראית, ובתהליך ראוי מבחינה ציבורית.

מיכל וונש: הבנו, גם מקולורדו וגם מקנדה, שבסופו של דבר הנושא של איסוף נתונים מבעוד מועד כדי שניתן יהיה להשוות את הנתונים הקיימים למציאות שמושפעת מהתהליך היא חיונית, וחייבת להיות תוכנית הוליסטית, אחראית, מוגדרת, שתכלול גם את ההגבלות, גם את נושא האכיפה וגם לאפשר לגורמים השונים לאורך הדרך ליישם את האחריות שלהם, ולא רק חקיקה.

מיכל וונש: כמובן, גם הקמפיין שנוגע להשלכות לגבי בני נוער, תאונות דרכים וכו'.

מיכל וונש: אנחנו מחויבים, בוועדה הזאת, לגישה שדואגת לבריאות הציבור בראש ובראשונה, ובכל דרך אפשרית שהוועדה תוכל לסייע וגם לקבל את הדיווחים מהמשרדים השונים, ובטח ובטח מהצוות הבין-משרדי.

מיכל וונש: נבקש להיות מעורים ברגע שתהיינה מסקנות.

מיכל וונש: אני מודה לכולם שוב וגמר חתימה טובה.

מיכל וונש: הישיבה נעולה.