הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 32, 2020-09-23 09:00

יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם, סבאח אלחיר.

יוסף ג'בארין: אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.

יוסף ג'בארין: היום יום רביעי, 23 בספטמבר, דיון מעקב בנושא של מחשב לכל ילד – אמצעי קצה ותשתיות אינטרנט, כאשר אנחנו חודש בתוך שנת הלימודים ויותר מחצי שנה בתוך המשבר הקשה הזה.

יוסף ג'בארין: בסוף יולי קיימה הוועדה דיון, שבו עלה באופן ברור – גם לפי הנתונים של משרד החינוך ומשרד האוצר – הצורך החיוני לספק אמצעי קצה ליותר מ-144,000 ילדים.

יוסף ג'בארין: זה היה בסוף יולי, כאשר לקראת הדיון הזה אנחנו נחשפים לנתונים מדאיגים לגבי המצב בשטח.

יוסף ג'בארין: גם לפי התכנית שפרסם משרד החינוך אז והוצגה גם כאן, נטען כי קיים יעד לספק 50% מאמצעי הקצה לאותם תלמידים שנזקקים לאמצעי הקצה עד ינואר 2021.

יוסף ג'בארין: האמת היא שגם היעד עצמו, שזה 50%, עדיין יעד לא טוב ולא מספיק, יחסית נמוך, וכפי שנראה היום בדיון, כנראה צריך לוודא האם אכן עומדים בו ומה המצב בשטח.

יוסף ג'בארין: אני סיירתי בנגב לפני כשבוע יחד עם ועדת החינוך, התרבות והספורט.

יוסף ג'בארין: היה גם חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יוסף ג'בארין: ביקרנו בכפרים הבלתי מוכרים.

יוסף ג'בארין: שם שמענו ממנהלי בתי הספר, ש-70% מהתלמידים אינם יכולים לקיים למידה מרחוק.

יוסף ג'בארין: זה הוא נתון, כמובן, בלתי נתפס שגם לא יכול להתקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: לקראת הדיון הזה קיבלנו נתונים מוועדת המעקב לענייני החינוך הערבי לגבי ההתפתחות בשטח, כמעט חודש מאז פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: תיכף נאפשר ליו"ר הוועדה להציג את דבריו, אבל לפי הנתונים אני רואה שקיים מחסור רב, וגם אחרי מימוש התכנית של משרד החינוך, עדיין יהיה מחסור שלא יאפשר למרבית התלמידים שאין להם אמצעי קצה ללמוד.

יוסף ג'בארין: אני נותן את הדוגמה למשל של העיר רהט.

יוסף ג'בארין: ברהט חסרים כ-17,000 מחשבים.

יוסף ג'בארין: לפי הקול הקורא מוועדת המעקב, הם אמורים לקבל רק כ-1,000 מחשבים.

יוסף ג'בארין: 17,000 מחשבים חסרים כדי להשלים את הלמידה מרחוק, אבל לפי הקול הקורא יקבלו רק כ-1,000, ויש גם עוד דוגמאות.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהמצב מאוד בעייתי – לא רק שהוא מקשה, הוא לא מאפשר למידה מרחוק, כאשר אנחנו יותר משישה חודשים בתוך המשבר הזה.

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה לחזור על נתונים שהוצגו בדיון הקודם בסוף יולי, אבל רק אסבר את האוזן שהכלכלן הראשי דיבר על כך שלכל תלמיד בעשירון העליון יש בממוצע שני מחשבים במשקי הבית.

יוסף ג'בארין: לעומת זאת רק לרבע מהתלמידים בעשירון התחתון יש מחשב אחד במשק הבית.

יוסף ג'בארין: זה הוא פער של יותר מפי 10 בין העשירון העליון לעשירון התחתון מבחינת כמות המחשבים לתלמיד.

יוסף ג'בארין: אין ספק שזה ממחיש את הקושי ביישום הלמידה מרחוק, בהתחשב בכך שתלמידים שמגיעים מהעשירונים הנמוכים מהווים יותר מחמישית מסך התלמידים במערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: יש עוד הרבה שאלות ותהיות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה כמובן לאפשר לחבריי להתבטא בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: נשמע מהשטח גם נתונים וגם קשיים, וכמובן נרצה לשמוע ממשרדי הממשלה – ממשרד החינוך, ממשרד התקשורת, משרד העבודה והרווחה, מרכז השלטון המקומי – את ההתייחסות שלהם וגם את העדכונים שלהם.

יוסף ג'בארין: יפתח חברי חבר הכנסת סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אני חייב לציין לטובה את הסיור שערכנו יחד ועדת החינוך והוועדה לזכויות הילד בראשותך ובראשותו של חבר הכנסת רם שפע.

סעיד אלחרומי: ראינו במו עינינו את המצוקה.

סעיד אלחרומי: ראינו את בתי הספר שנמצאים בתל ערד ובוואדי אל נעם, בית ספר אל-עזאזמה.

סעיד אלחרומי: ראינו את הצפיפות הנוראית ואת השטח, גם את הפריסה של התלמידים בכפרים הלא-מוכרים.

סעיד אלחרומי: בישיבה האחרונה שהתקיימה בוועדה הזאת לפני תחילת שנת הלימודים התרענו ואמרנו שאוטוטו מתחילה שנת הלימודים.

סעיד אלחרומי: אף אחד לא תיאר לעצמו שיהיה סגר ושמערכת החינוך תושבת.

סעיד אלחרומי: אמרנו בזמנו שצריך להתכונן למצב הזה.

סעיד אלחרומי: אכן הציפיות התגשמו, שבתי הספר ייסגרו והלמידה תחזור להיות למידה מרחוק.

סעיד אלחרומי: משרד החינוך הציג מתווה שבעשירון התחתון במצב סוציו-אקונומי אחד, יש מחשב לכל שישה ילדים.

סעיד אלחרומי: אמרנו שזה לא מספיק, אבל בואו נראה איך זה יתקדם, אם יש משהו בשטח או לא.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים, לפחות ברהט, היחס אפילו הרבה יותר גדול.

סעיד אלחרומי: בדיוק, מה אנחנו אומרים?

סעיד אלחרומי: א.

סעיד אלחרומי: מה סופק באמת בפועל?

סעיד אלחרומי: מה הגיע לבתי הספר ולתלמידים לפי המתווה של משרד החינוך?

סעיד אלחרומי: הרי התקציב אושר והרכבת אמורה כבר לצאת מהתחנה ולהתחיל לספק אמצעי קצה ומחשבים לתלמידים.

סעיד אלחרומי: ברצוננו לדעת כמה מחשבים סופקו ואיפה סופקו המחשבים.

סעיד אלחרומי: ידוע שאלה שנמצאים בכפרים הלא מוכרים הם במצב הכי קשה.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש הזכיר שרק 30% בנגב ביצעו למידה מרחוק בפועל בגל הראשון של הקורונה.

סעיד אלחרומי: השאלה איפה אנחנו עומדים עכשיו.

סעיד אלחרומי: ב.

סעיד אלחרומי: מה הלו"ז?

סעיד אלחרומי: הרי תקציב יש, קול קורא ונתונים יש, הכול מוכן, מה הלו"ז?

סעיד אלחרומי: האם אנחנו צריכים לחכות לתחילת השנה הבאה?

סעיד אלחרומי: הקורונה כבר תיגמר.

סעיד אלחרומי: אנחנו מצפים ומקווים שכבר יהיה חיסון ונחזור ללמידה רגילה.

סעיד אלחרומי: אבל אם אנחנו לא עושים את זה בחודש, חודש וחצי הקרובים ומסיימים את המשימה הזאת, אנחנו מפגרים המון וצריכים לתת את הדעת על הנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, נשמח לקבל נתונים עדכניים.

סעיד אלחרומי: תודה.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אני רק אוסיף שלגבי הנגב הייתה עתירה, שדרשה פתרון ליותר מ-50,000 תלמידים, בעיקר בכפרים הלא-מוכרים בנגב.

יוסף ג'בארין: בתחילת יוני הייתה חזרה ללימודים, אז לא היה דיון בעתירה.

יוסף ג'בארין: לא היה דיון בעתירה, אבל הקושי והבעיה עדיין קיימים ובינתיים גם יש סגר שני, שמחייב כמובן פתרון של הסוגיה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ספק שזה דיון חשוב ברמה מאוד גבוהה ונחוצה.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שמפתיע ולא מפתיע, ההתנהלות של המשרדים הרלוונטיים בסוגיה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: בגל הראשון כולם היו מופתעים, לא התכוננו לקורונה, לא ידעו שיש כזה דבר בעולם, קורונה, וזה נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל כל הבעיות כבר ידועות.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על זה כבר חודשים.

אימאן ח'טיב יאסין: הייתה חופשה של חודשיים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה היה הזמן הכי טוב להתארגן ולתת את המענים, אבל אין מה שאנחנו רואים זה שאין מענה עד עכשיו.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן חברי סעיד, הסוגיה של הזמן היא סוגיה קריטית.

אימאן ח'טיב יאסין: אותם תלמידים עלולים שוב לאבד שנה, ואנחנו עוד נראה את התוצאות של השנה שחלפה, והשנה יהיה עוד יותר.

אימאן ח'טיב יאסין: המדיניות מוסיפה פערים על פערים קיימים במכוון.

אימאן ח'טיב יאסין: בעיניי זה דבר מובנה, שאין מישהו שמתאמץ שם למעלה, כשהוא יושב על הברז ויכול לתת את המענה והוא לא נותן את המענה.

אימאן ח'טיב יאסין: אין סיבה אחרת בעיניי.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכולים להגיד כל הזמן: לא ידענו ולא שמענו, כי כבר ידענו וכבר שמענו וכבר רואים את התוצאות.

אימאן ח'טיב יאסין: בנוסף למחשבים שזה הכלי דרכו התלמידים צריכים ללמוד, יש עוד סוגיה יותר בוערת מזה, שאין תשתית.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא רק מדברים על הדרום.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון, הדרום הוא הקצה המוחלט, הזועק, הבוער שאומר דרשני.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל כולנו יודעים שיש בעיות של תשתיות ברוב היישובים הערביים.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יכולים לדבר על ישובים, שהם יחסית יישובים מרכזיים ויישובים של 20,000 נפשות, ועדיין התשתית רעועה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק זה, התושבים משלמים עבור שירות אינטרנטי ראוי, שיאפשר להם גם למידה וחיים נורמליים – ומה לעשות, היום הכול מתנהל דרך האינטרנט, גם עובדים דרך אינטרנט מהבית וגם לומדים דרך האינטרנט מהבית, וגם מגישים מבחנים מקוונים מהבית.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן שאנחנו לא רק נשאל את השאלות, הגיע הזמן לקבל תשובות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמכאן צריכה לצאת דרישה ברורה לכל הגופים הרלוונטיים– משרד החינוך, האחראי על התקציבים שצריך לתת פתרון לנושא הזה, וגם ממשרד הכלכלה בנושא של התשתיות.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: את השתתפת גם בדיונים הקודמים שהיו כאן ובוועדת החינוך בנושא הזה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אנחנו היום ב-23 בספטמבר.

תמר זנדברג: באחד בספטמבר, 30, 29 באוגוסט, מכל מקום הייתה אך ורק זמירה אחת: מערכת החינוך תיפתח כסדרה.

תמר זנדברג: תיפתח סדרה.

תמר זנדברג: שום PLAN B, מה שנקרא, שום אפשרות ביניים.

תמר זנדברג: למרות שהתחלואה כבר עלתה ועלתה, נאמר שמערכת החינוך תיפתח כסדרה.

תמר זנדברג: ואכן מערכת החינוך נפתחה כסדרה, ללא שום הכנה וללא שום התכוננות למה יקרה במצב שקרה בדיוק שבועיים אחרי.

יוסף ג'בארין: למרות שגם כסדרה כלל גם לימודים מרחוק.

תמר זנדברג: נכון, אתה צודק.

אימאן ח'טיב יאסין: זו הנורמה שלנו.

תמר זנדברג: נכון, והאמירה בת ה-25 שנים לפחות לדעתי "מחשב לכל ילד", שנשמעה כאילו אומת ההייטק הולכת לפרוץ כל רגע, היום מקבלת משמעות קיומית, חיונית.

תמר זנדברג: אני רגע שמה בצד את הדיון איך בדיוק.

תמר זנדברג: שמענו היום שלכיתות א' למידת הוראה זה קשה מרחוק.

תמר זנדברג: גם לזה יש אתגרים.

תמר זנדברג: אבל בוודאי ובוודאי כשיש מספרים כל כך גבוהים, עשרות אחוזים מכלל תלמידי ישראל, שאין להם שום גישה טכנולוגית ושום גישה למחשב – וציינת חלק מהיישובים, וכמובן גם האחוזים האלה לא מתפזרים באופן שוויוני, הם מתחילים מלמטה, מהעשירונים הנמוכים, מהמשפחות שגם ככה מתקשות, כשיש מספר של יותר מאחד, יותר משניים ויותר משלושה ילדים בבית.

תמר זנדברג: החדשות המדאיגות שזה הולך להיות ככה תקופה, ותקופה לא קצרה, ויכול להיות שאפילו כל שנת הלימודים.

תמר זנדברג: מכאן והלאה יכול להיות שאנחנו הולכים למציאות חדשה.

תמר זנדברג: כשאני רואה בסדר היום: דיון "מחשב לכל ילד", זה נשמע: טוב, ישיבת מעקב, בוא נראה מה קורה, זאת הבטחה של נתניהו משנות ה-90.

תמר זנדברג: עכשיו זה הזמן שזה הופך ממש צורך קיומי, והמחיר הוא לא גבוה.

תמר זנדברג: כלומר, להבדיל, הכול חשוב, אבל אלה אפילו לא מחירים של מיטת אשפוז עם כל הצוות ועם ההכשרה בדיונים האחרים.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שמערכת החינוך, במקום להתווכח אם לפתוח ואם יש הדבקה או אין הדבקה, מה לגבי הכיתות הנמוכות ומה לגבי הכיתות הגבוהות, יש להכין את המערכת התומכת של התלמידים בבית למציאות טכנולוגית ולמציאות רחוקה חדשה.

תמר זנדברג: היא חייבת להתחיל בשיטת הפירמידה ההפוכה.

תמר זנדברג: היא חייבת להתחיל מלמטה, מהמקומות שבהם אין שום לימוד מרחוק, ואז זה אומר שגם אין קשר עם המורה, אין קשר בין התלמידים האחרים.

תמר זנדברג: זה אומר שבתים בסיכון וילדים שגם ככה נמצאים בסיכון ביום-יום, אין לשום גורם חינוכי ולשום גורם טיפולי קשר איתם ורשימת הנזקים יכולה להיות ארוכה ומתארכת.

תמר זנדברג: בזה מערכת החינוך צריכה לעסוק עכשיו, ולא בריבים אך לפתוח או לא לפתוח, כשברור שהולכים לסגור אותה תוך זמן קצר, למרות שיש כאלה שמתכחשים לזה.

תמר זנדברג: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת זנדברג.

יוסף ג'בארין: חברי אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב כבוד היושב-ראש, חבריי סבאח אלחיר.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שהתחלנו לדבר על הנושא הזה גם בוועדה פה וגם בוועדת החינוך, ושר החינוך גלנט ביקש תקציבים של כמה מיליארדי שקלים, והציג את התכנית שלו "מחשב לכל ילד".

יוסף ג'בארין: כן, דובר על תקציב של כמיליארד שקל: 400 מיליון לרכישת אמצעי קצה, 500 מיליון לתקשוב.

אוסאמה סעדי: כן, ואז דיברנו על 144,000 מחשבים ונאמר לנו שכבר יש מכרז והמנה הראשונה תגיע לקראת סוף השנה, והמנה השנייה בתחילת שנה הבאה.

אוסאמה סעדי: אמרנו כולנו, שלמעשה כבר השנה הזאת אבודה, כי אם התלמיד יחכה עד סוף שנה זו לקבל מחשב והחצי הנוסף יקבל אותו בשנה הבאה, למעשה הוא איבד את שנת הלימודים הנוכחית.

אוסאמה סעדי: הנתונים שאנחנו מקבלים בוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי – אני לא רוצה לקחת את הקרדיט מחברנו ד"ר שרף, דיברת על רהט, אבל האמת היא שאם אנחנו מסתכלים על כל הרשימה, אם באל-קאסום מתוך 6,500, מקבלים 1,000, ובכסייפה מתוך 6,000 יקבלו 805 – הנתונים האלה מראים שכנראה הייתה טעות בחישובים של ה-144,000, כי אני רואה שמה שמוקצה לחברה הערבית פה אפילו לא מגיע לחצי, או אפילו לא מגיע לרבע.

אוסאמה סעדי: לכן כבוד היושב-ראש, אני מבקש שייבדקו הנתונים האלה.

אוסאמה סעדי: אני יודע שמשרד החינוך פנה לכל מחלקות החינוך בכל היישובים, וכל יישוב שלח את הדרישה שלו בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: לכן חשוב מאוד שייצאו הנתונים האלה מהוועדה למשרד החינוך.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד כמה שיותר ללחוץ על משרד החינוך ועל משרד האוצר על מנת שהמחשבים האלה יהיו זמינים לתלמידים.

אוסאמה סעדי: אתמול היה דיון בוועדה לפניות הציבור.

אוסאמה סעדי: אני וחברי ווליד טאהא השתתפנו בדיון בעניין ניפוח חשבוניות עקב גלישה באינטרנט.

אוסאמה סעדי: אמרתי שלפני הניפוח ולפני החשבוניות, יש יישובים שלמים שאין בהם אינטרנט, ואז אין בכלל חשבוניות.

יוסף ג'בארין: או שכונות בתוך יישובים.

אוסאמה סעדי: או שכונות בתוך יישובים, והזכרנו את הנגב ואת העניין שאני חוזר עליו עוד פעם ועוד פעם שנים רבות – יישובים מרכזיים, כמו עראבה, העיר שלי וגם של חברתנו אימאן, שאין שם קליטה.

אוסאמה סעדי: גם במג'ד אל כרום יש שכונות חדשות שלמות, שם אין תשתית אינטרנט, אין תשתית אפילו לבזק.

אימאן ח'טיב יאסין: אין תשתית לטלפון, אין תקשורת.

אוסאמה סעדי: היום קיבלתי פניות גם משכונות חדשות בנחף.

יוסף ג'בארין: אני חושב שגם ביישוב שיש אינטרנט, ל-20% מהתלמידים אין תשתיות.

אוסאמה סעדי: לכן חשוב מאוד כשניתן לילד את המחשב, שגם ניתן לו את התשתית שיוכל להשתמש במחשב.

אוסאמה סעדי: הזכרת את הסיור בנגב עם חברנו סעיד.

אוסאמה סעדי: גם חברתנו סונדוס השתתפה בסיור הזה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהיא אמרה שהיא בזום והיא גם רוצה לדבר.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת סונדוס סאלח אתנו בזום.

יוסף ג'בארין: סבאח אלחיר.

סונדוס סאלח: בוקר טוב לכולם.

סונדוס סאלח: תודה רבה לכם, תודה רבה אוסאמה.

סונדוס סאלח: אני רוצה להתחיל את הדברים שלי בתודה ובהערכה לתלמידי י"ב בבית ספר גימנסיה הרצליה בתל אביב-יפו שפתחו את היום בשביתת הזדהות עם תלמידי הנגב והתלמידים בדרום, שאין להם אמצעי קצה, אין להם מחשוב, אין להם גישה ללימוד מרחוק.

סונדוס סאלח: מה שאנחנו רואים בפועל זה שימור המצב הקיים, שימור והעמקת הפערים הקיימים.

סונדוס סאלח: היינו לא בפגישה אחת, אלא בכמה פגישות ובכמה עדות – גם בוועדה לזכויות הילד וגם בוועדת החינוך – ושמענו את השר בביטחון מופרז מדבר על פתיחת שנת הלימודים כסדרה, כרגיל, גם מוכנים וגם רוצים לחלק את אמצעי הקצה לכל התלמידים, ולזה הוקצו משאבים וכספים של מעל מיליארד שקלים.

סונדוס סאלח: איפה החלוקה של התקציבים?

סונדוס סאלח: לאיפה הגיעו עם חלוקת אמצעי הקצה והמחשוב לכל ילד?

סונדוס סאלח: אתמול נחשפנו עוד פעם לנתון מדאיג ביותר, שכמעט 50% מהתלמידים בחברה הערבית לא נכנסים ללמידה דרך המחשב והזום, בגלל שאין להם – מחשב, טלפון, או מה שבבית לא מספיק לכל התלמידים בבית.

סונדוס סאלח: אנחנו צריכים להבין שהיום מחשב לכל ילד ואמצעים טכנולוגיים לכל תלמיד ותלמידה זה כמו מערכת הנשמה.

סונדוס סאלח: כמו שמערכת הנשמה חיונית ודחופה לחולי קורונה במצב קשה, גם אמצעי קצה, מחשוב, טלפון או מחשב לכל תלמיד ותלמידה הם צו השעה, הם הדרישה הכי חיונית עכשיו, הם מערכת ההנשמה לתלמידות ולתלמידים.

סונדוס סאלח: היום הפער גדל, כשהיינו מההתחלה כבר בפערים.

סונדוס סאלח: יש כאן מדיניות – לחזק את החזקים ולהחליש את החלשים.

סונדוס סאלח: עכשיו היא מתבטאת יותר מכל במערכת החינוך, במיוחד בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: שאלנו את השר האם יש העדפות בחלוקה לתלמידים מסוימים, לאוכלוסיות מסוימות.

סונדוס סאלח: מלבד התשובה כן, עד עכשיו לא קיבלנו מידע באיזה יישובים יש חלוקה שונה, האם לתלמידים ממשפחות נזקקות יותר מתלמידים במעמד ביניים ומעלה?

סונדוס סאלח: האם יש חלוקה לפי מצב סוציו-אקונומי?

סונדוס סאלח: לפי יישוב?

סונדוס סאלח: לפי מצב לימודי?

סונדוס סאלח: אין שקיפות מה הם הקריטריונים לפיהם מבוצעת החלוקה.

סונדוס סאלח: המדיניות הזאת תעלה לנו ביוקר.

סונדוס סאלח: לצערנו, פעם נוספת האוכלוסייה הערבית היא הפגיעה ביותר.

סונדוס סאלח: יחד עם זאת, יש תלמידים של החינוך המיוחד שנמצאים בבית ויש להם קשיי למידה שלא היו קודם כתוצאה מהמעבר ללמידה בזום.

סונדוס סאלח: גם אי קיום ומחסור באמצעי קצה, באמצעים טכנולוגיים, מגבירים את הפערים בקרב האוכלוסייה הזאת במיוחד בתקופה הזאת.

סונדוס סאלח: אשמח לשמוע, האם יש קריטריונים בחלוקת המחשבים ואמצעי הקצה לתלמידים ולאיפה הם הגיעו.

סונדוס סאלח: שוב תודה על הדיון החשוב, אבל נרצה לצאת היום עם תשובות ועם תכנית עבודה, כדי שנוכל לפקח עליה.

סונדוס סאלח: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת סאלח.

יוסף ג'בארין: אתנו בזום גם חברת הכנסת קארין אלהרר.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

קארין אלהרר: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו לפניי, אני רק אגיד שיש הרבה מאוד אוכלוסיות קצה, שלא מקבלות מענה בעניין הזה של "מחשב לכל ילד".

קארין אלהרר: אני מדברת על כפרי הנוער והפנימיות.

קארין אלהרר: כמו שהחורף לא בא בהפתעה, גם הנושא של הסגר וגם הנושא של הגל השני לא בא בהפתעה.

קארין אלהרר: ראש הממשלה דיבר על זה, כבר כשהוא שחרר בפעם הראשונה, ואמר "אקורדיון".

קארין אלהרר: אלה לא המילים שלנו, אלה המילים שלו.

קארין אלהרר: העובדה שלא נערכו לדבר הזה בפעם השנייה היא מחדל שעוד ידובר עליו ועוד יתוחקר.

קארין אלהרר: הנקודה המשמעותית היא שיש את התקצוב של הממשלה, שלא הספיק להרבה מחשבים.

קארין אלהרר: אבל אפשר לעשות דבר שהוא לא יקר, הוא ראוי, הוא חשוב, וזה הנושא של מערך איסוף מחשבים לאומי.

קארין אלהרר: לא חייבים את המחשבים החדשים.

קארין אלהרר: אפשר מחשבים שהמשרדים הממשלתיים מפנים, שהם מחשבים טובים.

קארין אלהרר: עושים את זה גם במגזר הפרטי.

קארין אלהרר: בכפרי הנוער ובפנימיות גייסו עד היום חצי מיליון שקלים לרכישת מחשבים לפנימיות.

קארין אלהרר: חילקו 1,400 מחשבים.

קארין אלהרר: לא יעלה על הדעת, שהגורמים הפרטיים, הגורמים הפילנטרופיים, מחליפים את המדינה.

קארין אלהרר: הדבר הזה הוא פשוט בלתי נתפס.

קארין אלהרר: למה שהמדינה לא תעבוד לשם שינוי בצורה מסודרת?

קארין אלהרר: הקורונה כנראה תהיה אתנו עוד זמן רב.

קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים לאפשר לעצמנו מצב שבו יהיה חטא על פשע, ילדים במעמד סוציו-אקונומי נמוך לא יקבלו את הדבר שהם כל כך זקוקים לו, את החינוך.

קארין אלהרר: אני באמת קוראת לממשלה – לשם שינוי תעשו את הדבר הנכון, לשם שינוי תנסו להיערך בצורה כזאת, שלפעמים לא הכול זה הכסף הגדול.

קארין אלהרר: אפשר גם בכסף קטן ובחשיבה יצירתית לאסוף מחשבים ולחלק אותם, אבל צריך לעשות את זה מהר ככל הניתן.

קארין אלהרר: יש אדם בשם עוז חיים, שהקים מפעל חיים קטן לחלוקת מחשבים.

קארין אלהרר: יש לו רעיונות מאוד יצירתיים.

קארין אלהרר: אני חושבת שהוא אתנו על הזום, אני מאוד אשמח אם הוא יוכל לדבר על זה.

קארין אלהרר: אני גם רוצה לשמוע ממשרד החינוך, מה הם מתכוונים לעשות בעת הזאת, איך הם מתכוונים לתת לאנשים את האפשרות לקבל זכות בסיסית; היא זכות יסוד, היא הוכרה על ידי בית משפט עליון, למה הדבר הזה לא קורה בימים שבהם ברור, שאין מנוס אלא לימודים באמצעות מחשב?

קארין אלהרר: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת אלהרר.

יוסף ג'בארין: נשמע עוד מעט חלק מהמשתתפים.

יוסף ג'בארין: בתום הסבב הזה של חברי הכנסת, אולי חשוב להבליט את ההתייחסויות שנרצה לשמוע, וגם את השאלות שנציגי משרד החינוך אמורים להשיב עליהן בדיון: האם כלל בתי הספר הותאמו ללמידה מרחוק כיום?

יוסף ג'בארין: ואם לא, כמה בתי ספר עדיין לא מותאמים?

יוסף ג'בארין: האם למשרד החינוך יש נתונים מכל מוסדות החינוך לגבי המחסור בתשתיות?

יוסף ג'בארין: לגבי המחסור במחשבים בקרב התלמידים?

יוסף ג'בארין: ככל שיתקבלו נתונים כאלה, כמובן שנרצה לדעת – כמה מחשבים חסרים?

יוסף ג'בארין: כמה תלמידים לא יכולים ללמוד בגלל אי-חיבור לרשת או לחשמל?

יוסף ג'בארין: מה עשה המשרד עד היום לגבי הנגשת מחשבים ותשתיות?

יוסף ג'בארין: האם משרד התקשורת פעל להתקנת תשתיות באזורים בהם אין רשת או שיש רשת חלשה, מקרטעת, ובעיקר מה קורה בעניין הזה ביישובים הבלתי מוכרים בנגב?

יוסף ג'בארין: וכמובן, מה לוחות הזמנים להנגשת רשתות האינטרנט מצד אחד, וכן אספקת אמצעי קצה?

יוסף ג'בארין: יש גם שאלה איזה תכניות קיימות במשרד החינוך להשלמת לימודים בקרב אוכלוסיות, שנבצר מהן להשתתף בלימודים מקוונים, ולכן גם האוכלוסיות הללו צוברות פערים משמעותיים מאז מרץ.

יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נפנה אליך עופר, אבל אני רוצה לשמוע את נציג ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי ששלח לנו גם מסמך נתונים, ד"ר שרף חסאן.

שרף חסאן: קודם כל, אני רוצה לברך אתכם על העיסוק בנושא הזה, על הסיורים שערכתם ועל הדיונים שקיימתם.

שרף חסאן: אני רק אוסיף לדיון כמה נקודות שלא הודגשו מספיק.

שרף חסאן: אנחנו מלכתחילה הדגשנו את כמות המחשבים החסרה, שהיא כ-140,000 מחשבים רק בחברה הערבית.

שרף חסאן: לצערנו, המספר הזה כנראה לא הופנם, למרות שככל שמתקדמים, הוכח שזה המספר היותר מדויק שמשקף את המציאות, והנתונים של משרד החינוך לא משקפים את המציאות.

שרף חסאן: לכן כל התכניות שלו לא נותנות מענה לצרכים בשטח.

יוסף ג'בארין: מה זה ה-140,000?

שרף חסאן: זה על סמך מיפוי שערכנו כבר באפריל והגשנו את הנתונים האלה למשרד החינוך.

שרף חסאן: הם גם הוצגו בכנסת, מיפוי ברשויות מקומיות ערביות.

שרף חסאן: צריך לקחת בחשבון גם שכ-50,000 ילדים גרים ביישובים בלתי מוכרים או יישובים שתהליכי התכנון שלהם טרם הושלמו.

שרף חסאן: לכן הם בלי תשתיות.

שרף חסאן: הנתונים הם פשוטים מאוד, אלה הם נתוני האמת מהשטח, שמצביעים שזאת הכמות החסרה של מחשבים.

שרף חסאן: לצד זה יש כל מיני תקלות נוספות, כמו: בעיות תשתיות, דבר שאומר שיותר ממחצית התלמידים הערבים מנותקים לתהליך הלמידה מרחוק, וכל נתון אחר בכלל לא מציאותי.

שרף חסאן: אנחנו מכירים את השטח.

שרף חסאן: אנחנו עושים בהתנדבות את העבודה שמשרד החינוך צריך לעשות – אנחנו עושים את זה בצורה שיטתית ומקצועית על ידי איסוף נתונים מהרשויות המקומיות עצמן ומבתי הספר.

שרף חסאן: לכן מה שהגשתי זה מסמך המשך.

שרף חסאן: את המסמכים המלאים הגשנו לכם לפני כן.

שרף חסאן: לצד זה, ההתערבות של משרד החינוך התחילה ממש באיחור, כאילו לא למד כלום ממרץ עד אוגוסט.

שרף חסאן: הקול הקורא יצא רק באוגוסט והביצוע שלו יתחיל בעוד מספר חודשים, זאת אומרת:

שרף חסאן: אנחנו כבר בתוך הסגר, תלמידים ערבים עכשיו לא לומדים.

שרף חסאן: חשוב להדגיש שבתקופה של החגים היהודיים, הנזק של החברה הערבית הוא יותר עצום, כי התקופה הזאת אלה ימי למידה מרכזיים בחברה הערבית.

שרף חסאן: אנחנו בעיצומו של תהליך איסוף נתונים חדש כדי ללמוד מה חסר.

שרף חסאן: אחרי הקולות הקוראים, במידה וההבטחות האלה יבוצעו, למרות שזה יהיה באיחור ורק החל מינואר – ציטטתם כמה נתונים, למשל ברהט חסרים 17,000 מחשבים חסרים כולל בגנים, 12,000 בלי הגנים, אבל הקול הקורא יספק לרהט רק 1,000 מחשבים.

שרף חסאן: בדיר אל אסד חסרים 810, יקבלו רק 100.

שרף חסאן: בבילעין חסרים 800, יקבלו 257.

שרף חסאן: בכסייפה חסרים 6,000, יקבלו 800.

שרף חסאן: בכפר קרע חסרים 800, יש 43.

שרף חסאן: אני יכול להמשיך עד הסוף, באל קסום 6,500 רק ביסודי ויקבלו רק 1,086.

שרף חסאן: זה מבליט שעיקר הבעיה היא בנגב, אבל הבעיה היא בכל החברה הערבית והמחסור עצום.

שרף חסאן: גם אם תבוצענה כל התכניות האלה במלואן, עדיין הן לא יתנו מענה לכל הצורך והמשרד נדרש לתת מענה לכל התלמידים.

שרף חסאן: מדובר על בעיית התשתיות.

שרף חסאן: גם כשמתמלאים התנאים של מחשב, של מורה עם מחשב ויש אינטרנט, עדיין התשתית חלשה מאוד.

שרף חסאן: אפשר להוסיף לזה שלפעמים לא רק ביישובים בלתי מוכרים, גם בכל היישובים יש שכונות בלי תשתיות בכלל.

שרף חסאן: בעיה נוספת שלא הוזכרה - דובר גם על פילנתרופיה.

שרף חסאן: פילנתרופיה לא יכולה לספק צורך כזה ל-140,000 מחשבים.

שרף חסאן: יש יוזמה בחברה הערבית, לא מעט יוזמה, שתרמה לחלק מהשכבות המוחלשות, גם מפעל הפיס, "מחשב לכל ילד", מה שחולק בסוף שנת הלימודים, אבל זה עדיין ממש אפסי לעומת הצורך.

שרף חסאן: מה שגם מדאיג אותי זה שכל התכניות הנוספות – חוץ מהתכניות הממשלתיות – כמו תכניות של הממשלה, אבל יש תכניות נוספות, כמו תכנית חדשה בשם "מתחשבים", מתנות את קבלת המחשב בהשתתפות של 450 שקל.

שרף חסאן: אותו דבר "מחשב לכל ילד".

שרף חסאן: שיטת המצ'ינג הזאת היא מחסום ברשויות מקומיות מוחלשות.

שרף חסאן: היא מונעת מהן למצות את מלוא הפוטנציאל של גיוס משאבים לילדים דרך תכניות מהסוג הזה.

שרף חסאן: לכן אני חושב שמשרד החינוך נדרש גם להשקיע בהכשרה.

שרף חסאן: אנחנו יודעים ורואים שמורים ערבים גם כשיש להם מחשב, עדיין אין להם הדרכה מספקת לעולם הזה.

שרף חסאן: כנראה שכל התקופה הזאת לא נוצלה כפי שצריך מבחינת ההכשרה.

שרף חסאן: דרך אגב, חסרים בחברה הערבית הרבה כוחות הדרכה, לרבות מפמ"ר.

שרף חסאן: מפמ"ר תקשוב עדיין לא מונה, למרות שכבר הצבענו על הבעיה הזאת המון זמן.

שרף חסאן: מאז שמפמ"ר תקשוב הקודם יצאה לפנסיה, אין מפמ"ר ערבי עד עכשיו, ולכן יש גם חולשה בהדרכה, במה שמושקע בהדרכה.

שרף חסאן: הממשלה חייבת לתת פתרון כולל.

יוסף ג'בארין: כמה זמן אין מפמ"ר תקשוב?

שרף חסאן: כבר מ-2015, לכן כל המערכת לא הוכנה כראוי, זאת אחת הסיבות.

שרף חסאן: לא רק שחסר מפמ"ר, גם כוח האדם שמושקע בהדרכה יחסית הרבה יותר קטן ממה שמושקע בחברה היהודית והשינוי שחל לא באמת יכול לסגור את הפער או לספק את הצרכים הקיימים.

שרף חסאן: אני יודע שהצוותים הערבים שעובדים בתחום משקיעים הרבה מעבר ליכולתם, כי חסר הרבה מבחינת צרכים וכוח האדם מוגבל, ולכן הם נאלצים גם מטעמי שליחות להשקיע הרבה מעבר ליכולת שלהם, וגם לא מקבלים את המינויים הראויים.

שרף חסאן: המדריכים עדיין מדריכים, למרות שהם ממלאים תפקידים של מפמ"רים לפעמים, אבל בלי סמכויות ובלי יכולת הובלה ומשאבים שניתנים בדרך כלל למפמ"רים.

שרף חסאן: לכן משרד החינוך צריך לספק תכנית, גם בשותפות עם החברה הערבית.

שרף חסאן: לצערנו, אין דיאלוג ולא שותפים לדיאלוג, למרות שאנחנו כבר הרבה זמן מוכנים לכל שיתוף פעולה כדי להציל את שנת הלימודים השנייה.

שרף חסאן: הנזק הוא הרבה מעבר לכל מה שאנחנו יכולים לדמיין לעצמנו.

שרף חסאן: נכנסנו למשבר הזה בנקודה קשה מאוד.

שרף חסאן: הוא ילך ויעמיק.

שרף חסאן: במיוחד מה שמפחיד זה כל מה שקורה לילדים המוחלשים ולילדים בסיכון וכל ההשלכות של זה לגבי הנשירה, האלימות והנתק מהמערכת.

שרף חסאן: משרד החינוך לא רק שמכיר את הבעיה לגבי תשתיות האינטרנט והמחשבים, אלא גם לא גיבש תכנית אלטרנטיבית, כי הוא יכול היה לצמצם נזקים, ואפילו את זה לא עשה.

שרף חסאן: הוא יכול היה לגבש תכניות למידה מהבית באמצעים אחרים – חוברות, כל מיני כלי למידה שמגיעים לתלמידים הביתה והדרכה.

שרף חסאן: אפילו את זה לא גיבש.

שרף חסאן: הוא כשל בזה, והוא יישא באחריות לנזק החינוכי, ולכן הוא נדרש גם לגבש תכנית כדי לפצות את התלמידים על הנזק החינוכי הזה.

שרף חסאן: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, ד"ר שרף חסאן.

יוסף ג'בארין: ביקשה לדבר בהתחלה בגלל לוח הזמנים הדר מנחם, מנכ"לית עמותת אחינועם.

הדר מנחם: בוקר טוב, תודה על ההקדמה "בגלל לוח הזמנים".

הדר מנחם: אני אציג את עצמי, למרות שאני מכירה הרבה מהפרצופים.

הדר מנחם: אני מנהלת את עמותת אחינועם, שהוקמה על ידי משפחת אדרעי, משפחה פרטית, כדי לקדם שוויון הזדמנויות לצעירים וצעירות מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית בישראל.

הדר מנחם: לצערי, החל מחודש מרץ נקראנו לדגל בנושא הפערים בגלל שקיבלנו עשרות אלפי פניות מנערים ונערות, תלמידים, הורים ומורים בעקבות המצוקה של המחשבים.

הדר מנחם: אני חייבת קודם כל להגיד שאני מרגישה שאנחנו מנהלים את הדיון עכשיו שבעה חודשים אחורה, כי לא יכול להיות שאנחנו נמצאים עכשיו בסוף חודש ספטמבר, חודש לתוך פתיחת שנת הלימודים, כשאנחנו כבר ממרץ מדברים על הפערים המאוד מאוד גדולים שעלולים להיווצר.

הדר מנחם: אני כל יום מקבלת עשרות שיחות מהורים שבוכים ומתביישים שהם לא יכולים לאפשר לילדים שלהם ללמוד.

הדר מנחם: אני רוצה להזכיר שוב, שאנחנו לא מדברים פה על איזה שהן מותרות.

הדר מנחם: יש עכשיו הרבה מאוד בעיות בעקבות הקורונה.

הדר מנחם: אני שומעת כל יום הורים מתלוננים על הלמידה מרחוק ושהם לא מצליחים להתחבר.

הדר מנחם: בוא נגיד שאלה צרות של עשירים ושיש הורים שהיו מוכנים להרוג כדי שתהיה להם אפשרות לתת לילדים שלהם ללמוד.

הדר מנחם: אני מדברת עם תלמידים שמחודש מרץ שנה שעברה מנותקים ושלא הצליחו לעבור בגרויות.

הדר מנחם: אני רק רוצה שנשים על השולחן, שאנחנו מדברים פה על פערים – אנחנו יודעים את הנתונים של מבחני המיצ"ב האחרונים, על פערים של 11% במתמטיקה לעומת מי שבמצב סוציו-אקונומי גבוה, אנחנו יודעים שמרביתם מגיעים מהפריפריה, לא רק מהחברה הערבית.

הדר מנחם: בחברה הערבית המצוקה מאוד מאוד גדולה, אבל אלה ילדים של כולנו בכל רחבי הארץ.

הדר מנחם: אנחנו גוזרים עליהם גזירת גורל לנתק אותם.

הדר מנחם: אני מבינה שזאת מערכת של תמיכה במשך שנים, ואי-אפשר ביום לבצע רכש של 300,000 מחשבים, אבל אני חושבת שהדיון שצריך להתקיים פה היום זה שלצד זה שחייבים לקדם כמה שיותר מהר את הרכש של מחשבים חדשים – ואני יודעת שמשרד החינוך עובד מסביב לשעון, אבל זה עדיין מעט מדי בעיניי, כי אנחנו חייבים למצוא פתרון מידי לאותם תלמידים.

הדר מנחם: כל יום שעובר, שהילדים האלה מנותקים, אנחנו נשלם על זה במשך שנים: זה ישפיע על הבגרויות שלהם, על הלימודים האקדמיים שלהם, על יכולת ההשתכרות שלהם.

הדר מנחם: יש המון פתרונות בעולם.

הדר מנחם: חייבים להקים ועדה דחופה שתכין מתווה מידי, לא לעוד שלושה חודשים בינואר או לסוף השנה, אלא מתווה מידי שמשבוע הבא מאפשרים לכל הילדים ללמוד – בין אם זה פתיחת בתי ספר שדה, לקחת מקומות ציבוריים, לקחת מחשבים מהמערך הציבורי ולהעביר אותם אליהם.

הדר מנחם: יש הרבה מאוד פתרונות.

הדר מנחם: צריך להחליט שלא מוותרים על הילדים האלה.

הדר מנחם: לצד הרכש ולצד התכניות שמפעילים כרגע כדי לקדם את הנושא של רכישת מחשבים, אי-אפשר להגיד שכרגע יושבים בבית מעל ל-300,000 ילדים שלא לומדים.

הדר מנחם: זה בלתי נתפס.

הדר מנחם: מעבר לזה שזאת זכות יסוד, אני מדברת על ההשפעות ההרסניות שיהיו לזה, אם אנחנו לא ניקח החלטה ומשרד החינוך יוביל החלטה שלצד הרכש של הילדים, הוא לא מוותר על הילדים האלה ונותן להם פתרונות, כמו שעשו בחדרה, כמו שעשו בעולם, כמו שעשו בדנמרק.

הדר מנחם: אני מוכנה לשבת עם כל מי שירצה על תכנית, אבל אני בטוחה שגם לא צריכים אותי, יש מספיק מוחות.

הדר מנחם: אבל חייבים להחליט שלא מוותרים על הילדים האלה.

הדר מנחם: אני אומרת כאן מעל לבמה הזאת, שאם לא יימצאו פתרונות בהקדם לאותם תלמידים, נדאג להשבית את הלימודים, כי אסור לאפשר להמשיך את הפערים האלה.

יוסף ג'בארין: הדר, מה הנתונים שיש לך?

יוסף ג'בארין: את מדברת על 300,000?

הדר מנחם: 375,000 תלמידים שלא יכולים ללמוד בלמידה מקוונת.

הדר מנחם: אנחנו מדברים גם על תלמידים שהם בכלל ללא מחשב בבית בבתים של מעל ילד אחד, וגם על תלמידים שיש מחשב אחד על שלושה וארבעה תלמידים.

הדר מנחם: מילא אם זה היה מסודר והיו מציעים פתרונות גם לחלוקה בין אחים וגם לשעות, אבל אף אחד לא מתייחס לזה.

הדר מנחם: נראה שאין לזה לא אבא ולא אימא.

הדר מנחם: אם היינו עכשיו בחודש מרץ או אפריל, הייתי מדברת בצורה שונה.

הדר מנחם: אבל אני כל יום מדברת עם הורים שמרגישים שהמדינה נטשה אותם, אין מילה אחרת ל"נטשה אותם".

הדר מנחם: אנחנו לא מדברים על מותרות, אנחנו מדברים על הצורך ללמוד.

הדר מנחם: אלה נערים ונערות שמראש ההורים כרגע בנטל כלכלי מאוד מאוד קשה.

הדר מנחם: אין להם אפשרות אפילו להשגיח או ללמד אותם באופן פרטני.

הדר מנחם: אנחנו גוזרים על הילדים האלה או ללכת לרחוב, או להגיע לגורל אחר ממה שהיה מיועד להם.

הדר מנחם: כל הזמן מדברים על הפערים בפריפריה, זה לא חדש.

הדר מנחם: בואו נחליט שלא מוותרים על הילדים האלה.

הדר מנחם: תודה לך.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אולי זה הזמן לפנות לד"ר עופר רימון, סמנכ"ל תקשוב טכנולוגיה ומערכות מידע במשרד החינוך.

עופר רימון: בוקר טוב לכולם.

עופר רימון: נשמעו כאן הרבה טענות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה ששמעת את הביקורות שעלו.

יוסף ג'בארין: אני גם העליתי כמה שאלות למשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שתוכל להתייחס גם אליהן.

עופר רימון: עלו פה עשרות דברים.

עופר רימון: ברור שאפשר להתייחס לכול, אבל ברשותך, אני ארצה לפתוח את דבריי ולקבול על האמירה של ידידי שדיבר לפני הדר.

יוסף ג'בארין: ד"ר שרף חסאן, יושב-ראש ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

עופר רימון: ד"ר שרף אמר הרבה אי דיוקים, ובראש ובראשונה שמשרד החינוך לא נערך ושלמשרד החינוך אין תכנית.

עופר רימון: תיכף אענה ואגיד מה התכנית, מה אנחנו הולכים לעשות ואיך.

עופר רימון: ברור שהייתה הפקת לקחים וגם בתקופה הראשונה של הקורונה, אני מצטער להגיד את זה, אבל גם גאה להגיד שהייתה הצלחה מאוד גדולה, כשאני משווה את מה שאנחנו עשינו לעולם.

עופר רימון: אני יכול לתאר מה עשינו בתקופה שבין הגל הראשון לשני ומה אנחנו עושים עכשיו.

עופר רימון: מה שנורא הפריע לי שנאמר שאין דיאלוג עם החברה הערבית.

עופר רימון: צריך להבין שבתכנית שלנו החברה הערבית מקבלת המון המון משאבים, תשומת לב.

עופר רימון: גם החברה הערבית, גם החרדית וגם המגזר הכללי, אבל הדאגה והאכפתיות במערכת למגזר הערבי הם יוצאי דופן בתקופה הזאת, ואני נורא שמח על כך.

עופר רימון: מה שמפריע לי זה שהדובר אמר שאין דיבור ואין שיתוף פעולה.

עופר רימון: זה כל כך לא נכון, אבל אני לא יכול שלא להתייחס לעמדה סובייקטיבית של אדם, במיוחד כשאנחנו קרובים לערב יום כיפור.

עופר רימון: אצלנו העניין הזה מאוד חשוב.

עופר רימון: אני רוצה להגיד לחבר, במיוחד ערב יום כיפור, שיבוא אלי.

עופר רימון: מה זה אין דיבור?

עופר רימון: בוא תקבע אתי פגישה, שב אצלנו ואספר לך מה שעושים.

עופר רימון: אתה תיהנה, אתה פשוט לא יודע.

עופר רימון: קודם כל אני רוצה להגיד שתוריד "אין דיבור".

עופר רימון: אנחנו פתוחים לדבר.

עופר רימון: אני כבר עכשיו אומר מעל כולם, יו"ר ועדת המעקב, אתה רוצה לבוא אלי?

עופר רימון: פנה זמן ביומן, נציג לך הכול, הכול פתוח.

וליד טאהא: חבר הכנסת ווליד טאהא, אולי תיכנס לפרטים, כי חמש דקות דיברת על מה שאמר ד"ר שרף.

עופר רימון: לא התכוונתי לריב ולא התכוונתי שלא לענות על השאלות, חס וחלילה.

עופר רימון: גם הדוברים לפניי שהציגו הרבה טענות, שחלקן לא מבוססות, קיבלו את כל הזמן.

עופר רימון: אגיד מה אנחנו עושים, רק תנו לי להגיב.

עופר רימון: אני אתחיל רק להגיד מה השינוי והתוספות מאז הסבב הקודם, כי אתם צריכים להבין שגם בסבב הקודם המערכת תפקדה, יש לנו דוחות שאני יכול להציג, אבל בטח זה כבר לא מעניין אתכם.

עופר רימון: נתחיל מלמעלה – יש שר חינוך שלמד את הנושא, ביקש מאתנו להכין תכנית סדורה.

עופר רימון: אני חייב להגיד שאנחנו הכנו תכנית מלאה, שאני אציג אותה.

עופר רימון: אותו שר בתקופה הזאת לקח את התכנית ובדק אותה והוסיף עליה, הוא והמנכ"ל כמובן, והם הביאו את זה לאוצר.

עופר רימון: הם קודם כל הביאו את המשאבים – סך הכול 1.2 מיליארד למתווה.

עופר רימון: להגיד שלא עשו כלום?

עופר רימון: הבאנו 1.2 מיליארד.

עופר רימון: בנינו תכנית עבודה, והעניין אושר גם בכנסת.

עופר רימון: אני רק מזכיר לכם שהתקציב הזה אושר בכנסת, ידידיי, לפני בערך שבועיים.

עופר רימון: אבל אנחנו לא חיכינו, תיכף אראה לכם את כל הפעולות שעשינו, כשעוד לא היה לנו את הכסף.

עופר רימון: 1.

עופר רימון: ערב הקורונה היו רק 900 בתי ספר שקיבלו מנוי לחברות תוכן דיגיטלי.

עופר רימון: היום הגדלנו את המינויים לכל בתי הספר בארץ, עוד לפני שקיבלנו את התקציב.

עופר רימון: בתי הספר לא היו מודרכים.

עופר רימון: ציוותנו מדריכים לכל בתי הספר בארץ.

עופר רימון: לא היו לנו רכזי תקשוב בכל בתי הספר.

עופר רימון: בימים אלה בכל בית ספר ממונה רכז תקשוב.

עופר רימון: לכל בית ספר הוצעה השתלמות בית ספרית – כשאני אומר את הדברים האלה, זה לא סודר לכולם ולא למגזר הערבי, זה סודר לכולם כולל המגזר הערבי.

עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו בעבודה מאוד אינטנסיבית וכבר באחד בנובמבר נתחיל בהשתלמויות לכל צוותי הניהול בארץ.

עופר רימון: כל אופרציה כזאת זה להרים השתלמות ל-3,600 בתי ספר.

עופר רימון: מעבר לזה, אנחנו כבר פתחנו את השנה, כשיש לנו הקלטה של 10,000 שידורים, ש-50% מהם בעברית ו-50% מהם בערבית.

עופר רימון: שימו לב שהקלטנו שידורים, שזה הון כסף, והעמדנו שיעורים מוכנים, שאתה לוחץ על כפתור וכל שיעור מוכן.

עופר רימון: לא אמרנו למגזר הערבי: נשים רק כתוביות, זה היה לנו הכי זול, אלא בנינו מגן ועד י"ב כל שידור, הבאנו מורה בערבית, כי ידענו שיש הבדל בהזדהות, יש הבדל בהבנה של השפה, אז בכל מקצוע עשינו את זה גם בערבית.

עופר רימון: תוכן דיגיטלי שאנחנו נותנים לבתי הספר, המגזר הערבי יכול לבחור איזה זכיין שהוא רוצה, אנחנו לא אומרים להם איזה זכיין לבחור, אבל זו רק ההתחלה.

עופר רימון: הרמנו קול קורא לכל בתי הספר המתוקשבים.

עופר רימון: הם קיבלו כבר הרשאה – כל רשות יכולה כבר להתחיל, כבר קיבלה הרשאה לפני שבועיים והיא יכולה לשדרג את כל הציוד שלה בבית הספר.

עופר רימון: כל בית ספר שלא בתכנית התקשוב, כמובן כולל גם ערבים, קיבל כבר הרשאה לפני שבועיים.

עופר רימון: עוד לפני שקיבלנו את התקציב, כבר נתנו הרשאות, מי שמע דבר כזה?

עופר רימון: נתנו הרשאות לפני שבועיים גם להכניס בתי ספר חדשים לתכנית התקשוב.

עופר רימון: תביא לי בית ספר שהוא כרגע לא מתוקשב או לא משודרג או חסר לו ציוד, תן לי שם, ואני אראה לך שאני ביד שלי נתתי לו הרשאה ועכשיו קצב הביצוע הוא לא שלנו משרד החינוך, אלא הרשות המקומית, אותה רשות מקומית שאתה מייצג, שעכשיו האנרגיה שלך צריכה ללכת אליה ולא אלי, כי היא קיבלה כבר הרשאה שתעשה את העבודה, כי התקציב איתה, הכול פתוח.

עופר רימון: 3.

עופר רימון: הרשאה אחת לא פתחנו, לקנות מחשבים ניידים לתלמידים שידם אינה משגת.

עופר רימון: הבאנו תקציב של 400 מיליון שקל, למה לא פתחנו את ההרשאה לרשויות?

עופר רימון: כי אין היום מחשבים בארץ.

עופר רימון: אם הייתי פותח הרשאה, היו עושים את זה אולי בשנה.

עופר רימון: אתה יודע מה אנחנו עשינו?

עופר רימון: ביקשנו ממנהל הרכש שייצאו למכרז, כי הם הגוף הכי מהיר, הם כבר יצאו למכרז, בחרנו ספקים, הנענו תהליך של ייצור מחשבים, המחשבים עכשיו מיוצרים בחו"ל.

עופר רימון: דאגנו שההובלה לא תהיה ימית, אלא היא תהיה אווירית.

עופר רימון: העובדה שכרגע המחשבים לא כאן?

עופר רימון: אני לא יכול להתעלם מהעובדה, אבל להגיד שלא עשינו כלום, זאת פגיעה, זה לא יפה להגיד את זה.

עופר רימון: אני רק התחלתי עם הפעולות, כי מעבר לפעולות האלה, הגענו להסכם עם כל החברות שיש להן חדרים וירטואליים, כמו סיסקו, וובקס, זום, ואנחנו מנגישים בשירות מרכזי.

עופר רימון: אין אף מערכת חינוך בעולם שעושה את זה, חדר וירטואלי לכל מורה, מאובטח פרימיום.

עופר רימון: תראה עכשיו באינטרנט כמה עולה לפתוח חדר מאובטח, 20 דולר לחודש.

עופר רימון: משרד החינוך גם את זה לקח על עצמו, והוא נותן את זה.

עופר רימון: סביבות הענן, שהן בסיס ללמידה מרחוק, מונגשות עכשיו לכל בית ספר, גם הסביבה של גוגל וגם של מייקרוסופט, בשירות מרכזי.

עופר רימון: כל החברה הערבית – יש לנו כוחות הדרכה מדהימים.

עופר רימון: יש לנו שם כוחות תקשוב מדהימים.

עופר רימון: חבל שסאטי חלאילה, הידיד והחבר שלי, מומחה עולמי בתחום התקשוב, לא כאן.

עופר רימון: היית רואה בכמה זומים היינו אני והוא היינו עם מורים ערבים, ואיזו תחושה של שליחות ואהבה יש בחברה הערבית ואיך מקדמים דברים.

עופר רימון: אני קובל על העניין שאין למשרד החינוך תכנית, כי יש לו.

עופר רימון: אני קובל על העניין שלא עשינו דבר, כי קודם כל נתחיל בראש הפירמידה, השר, שהביא 1.2 מיליארד שקל לכולם, לכל עם ישראל ולכל התלמידים במדינת ישראל – ערבים, יהודים, יהודים שהם חרדים.

עופר רימון: אתן לך דוגמה, הבאנו תקציב, חשבנו לתחום התקשוב, 200 בתי ספר במגזר החרדי ייכנסו פנימה, נכנסו 350 בתי ספר.

עופר רימון: התחושה בשטח שיש רעב מאוד גדול.

עופר רימון: דרך אגב, כמות הפתרונות שמורים מוצאים היא אין סופית.

עופר רימון: אני לא יודע כמה מכם היו מורים בכיתה.

עופר רימון: עבדכם הנאמן התחיל את הקריירה שלו כמורה, כמחנך, כרכז שכבה, אני בא מתוך השטח.

עופר רימון: מורי ישראל הם מדהימים, הם מוצאים פתרונות בשטח.

עופר רימון: אני מדבר גם עם החברה הבדואית.

עופר רימון: יש מלא פתרונות.

עופר רימון: צדק החבר שאמר שלמידה מרחוק לא מחייבת מחשב.

עופר רימון: אנחנו מאפשרים גם דרך הטלוויזיות, אפשר דרך הווטסאפים, אפשר גם עם חומרים פיסיים וספרי הלימוד בבית.

עופר רימון: אפשר לפתור בעיות של תלמידים, חבר עוזר לחבר עד שיגיעו המחשבים, עמותת אחינועם, נכון שכמות המחשבים שהיא מחלקת לצערי עדיין ממש זעומה, אבל אני מאוד אוהב את האנרגיה ואת הרצון.

עופר רימון: אנחנו דיברנו ואנחנו מנסים לחבר גם בין העמותות האלה, שעושות עבודה נהדרת ובינתיים למלא חסרים.

עופר רימון: בסיפא של דבריי, אני גם ממהר ואשמח אם באיזשהו שלב - - -

יוסף ג'בארין: אבל תן לי להעלות כמה שאלות.

עופר רימון: כבוד יושב-ראש הוועדה הנכבד, מילים אחרונות.

עופר רימון: דבר ראשון, הדלת שלי תמיד פתוחה.

עופר רימון: יודעים את זה במגזר החרדי וגם ביהודי הכללי, אבל במיוחד במגזר הערבי.

עופר רימון: תשאלו גם את עבדאללה וגם את סאטי, כמה היחידה שלנו שמקדמת את התקשוב פתוחה, אוהבת ורוצה לקדם את המגזר.

עופר רימון: לכן אני אומר ליו"ר ועדת המעקב, אנחנו לא רבים בינינו, אנחנו רוצים לקדם את אותו הדבר.

עופר רימון: אולי זה יפתיע אותך, תלמידים במגזר הערבי יקרים ללבנו, לא פחות ממך.

עופר רימון: אנחנו רוצים לראות את ההתקדמות שלהם ואת ההתקדמות בחברה, ולכן אני מזמין אותך לבוא אלי בנפש חפצה ובדלת פתוחה.

עופר רימון: זה בתגובה למה שנאמר שאין דיבור.

עופר רימון: דבר שני, לא נכון שאין תכנית.

עופר רימון: נעשו הרבה מאוד מאמצים.

עופר רימון: כמובן שגם אני הייתי רוצה לראות, שעוד לפני שהגיע אלי הכסף שהמחשבים יהיו פה, אבל דבר כזה לא יקרה.

עופר רימון: אתם מכירים את הפוליטיקה הישראלית ואת הוועדות ושדברים לוקחים זמן עד שכסף מגיע לתקנה, ולבקש מאתנו לקדם דברים כשאין עוד כסף זה דבר מורכב, בלתי אפשרי אפילו.

עופר רימון: אבל אנחנו קידמנו הרבה פעולות והדגמתי את כל הפעולות שקידמנו, למרות שהיינו יכולים לשבת עכשיו חצי שנה ולהגיד: עד שאנחנו לא רואים את השקל הראשון, מחכים.

עופר רימון: לא, תיארתי לכם פעולות שאני מקדם.

עופר רימון: אני לא רוצה להלאות אתכם.

עופר רימון: עוד לא דיברתי על שיעורים פרטיים לתלמידים בחינם במגזר הערבי, ולא דיברתי עכשיו על הנגשת חומרים מטורפים.

עופר רימון: קנינו אפליקציה ללימודי שפה, גם שפת אם, גם ערבית, גם אנגלית, אנחנו רוצים להנגיש את זה בחינם לילדים שיוכלו להשתמש בזה וללמוד בכיתה ובבית.

עופר רימון: אם אני אתחיל להגיד לכם את כל הפעולות שאנחנו עושים, גם שלוש שעות לא יספיקו.

עופר רימון: הטענה שאנחנו לא פתוחים היא לא נכונה, והטענה שאין לנו תכנית, שלא עשינו הפקת לקחים ושאנחנו לא עושים פעולות, גם היא לא נכונה, ואני לא אומר את זה כדי להצטדק, אלא כי יש לי קבלות מאחורי זה.

עופר רימון: אני מאחל לכולם גמר חתימה טובה, שלום, אהבה, שמחה בינינו ועבודה משותפת, כי המטרה היא משותפת.

יוסף ג'בארין: אני אתן לחברי, חבר הכנסת ווליד טאהא לדבר, ואחר כך אני גם אעלה כמה שאלות ברשותך.

עופר רימון: כשאתם מציינים את השאלות אלי, בגלל העומס לקראת החג, כשיש לנו כל כך הרבה פעולות לעשות, כשייגמרו השאלות אלי, כמובן שאני אשאר כמה זמן שצריך, אבל אם אוכל באיזשהו שלב לצאת קודם, זה מאוד יעזור לי, אבל מה שתחליטו אני אתכם.

וליד טאהא: תודה רבה ליושב-ראש, תודה לעופר, אני במקרה גם הייתי בכיתה, גם ניהלתי בית ספר, גם ניהלתי אגף חינוך ועוד מעט הייתי מרחם על תלמיד היהודי המופלה לרעה מול התלמיד הערבי מהסקירה היפה שאתה נתת.

וליד טאהא: אבל בגלל שאני מכיר את השטח, גם את מה שמקבל התלמיד היהודי וגם את מה שמקבל התלמיד הערבי, וגם המציאות שחי בה התלמיד הערבי והמציאות שחי בה התלמיד היהודי – על כן אני מאופס עם עצמי ואני יודע את האמת, ובכל זאת הייתי רוצה לשמוע ממך עופר תשובות דווקא יותר חותכות לגבי מתי התלמידים יקבלו את אמצעי הקצה החסרים להם, כי עם כל הכבוד למי שאמר לך שאפשר לנהל למידה מרחוק ללא מחשב, הוא כנראה לא חי ביישוב ערבי אף פעם, הוא לא חווה חוסר קליטה גם של הניידים.

וליד טאהא: במרבית היישובים הערביים, ללא קשר למחשב הקבוע שאין לו תשתית אינטרנט, גם הנייד שלו לא יודע לצלצל, כי אין לו קליטה, כי גם בעיית האנטנות הסלולריות לא נפתרה ביישובים הערביים.

וליד טאהא: חלק מהיישובים הערביים סבלו מאחוזי תחלואה גבוהים של סרטן, ואז אנשים עשו קשר בין אנטנות פירטיות לבין אחוזי התחלואה ושרפו חלק מהאנטנות.

וליד טאהא: עד היום כל פעם שבאים לטפל בסוגיה, אומרים: שרפו את האנטנות.

וליד טאהא: עם כל הכבוד, עופר, אנחנו מכירים את השטח יפה וטוב מאוד.

וליד טאהא: אתה סקרת סקירה יפה, מעניינת.

וליד טאהא: שמחתי לשמוע שכל בית ספר שרצה להיכנס לתוכנית התקשוב יכול לעשות זאת.

וליד טאהא: אני חושב שהחובה שלכם להכניס כל בית ספר, לא כל בית ספר שרצה להיכנס.

וליד טאהא: אתם צריכים לחייב את עצמכם ואת בתי הספר לפרוס תשתית תקשוב לכל בתי הספר בארץ, וגם לדאוג מול הרשויות – אמנם צדקת שהרשות זה הקצב שלה והעבודה שלה – אבל המשרד יודע גם ללחוץ על הרשויות, המשרד יודע ללחוץ ולהגיד: אני רוצה לוח זמנים לקיום העבודה, כי זה קשור לתלמידים שלך, של המשרד, אמנם גם של הרשות.

וליד טאהא: יופי שמתחילים לעשות דברים, עופר, אנחנו רחוקים מאוד מלקבל את מה שמגיע לתלמיד הערבי.

וליד טאהא: אתה מכיר את תוצאות הפיז"ה ושל הבגרויות, של כל הסטנדרטים שאתה רק יכול להעלות על דעתך.

וליד טאהא: התלמיד הערבי לא מקבל את מה שמקבל התלמיד היהודי, ובכל זאת אנחנו רוצים לראות שמתחילים לחלק אמצעי קצה לעשרות ומאות אלפי התלמידים, שאין להם את זה ביד, כדי שיוכלו באמת ללמוד.

וליד טאהא: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת טאהא.

יוסף ג'בארין: עופר, אני רוצה להגיד לך מה מפריע לי בדברים שאמרת.

יוסף ג'בארין: הנימה החיובית כמובן ניכרת, היא מבורכת, חשובה, אבל אני ואתה וגם חבר הכנסת טאהא היינו בדיון הזה עוד באפריל, כחברי ועדת החינוך הזמנית.

יוסף ג'בארין: גם אז היה שר וגם אז היה משרד החינוך וגם אז העלינו והצפנו את כל הסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: היום אנחנו כמעט שישה חודשים אחרי, והתחושה היא שברמה של פתרונות בשטח, פתרונות במציאות, עדיין לא רואים אותם.

יוסף ג'בארין: אני מסכים, אתה אומר שיכול להיות שבסוף יולי הוכרז על התקציב והיו קולות קוראים.

יוסף ג'בארין: אבל אתה תסכים אתי, שאנחנו כנבחרי ציבור שמלווים את הסוגיה הזאת מאז אפריל, מאז שנחשפנו אליה עד היום, עד היום אנחנו לא רואים פתרונות בשטח.

יוסף ג'בארין: אני אמרתי גם לפי היעד של משרד החינוך, שזה 50% אספקת אמצעי קצה בתחילת 2021, שזה עדיין רק 50%.

יוסף ג'בארין: זה אומר שעוד 50% ימשיכו אולי בקשיים הללו.

יוסף ג'בארין: גם היה חסר לי בהתייחסות שלך – ואם אפשר לקבל את זה כדי לסבר את האוזן – שמענו על 400,000 תלמידים בלי אמצעי קצה.

יוסף ג'בארין: חשוב לנו גם לצורך הפרוטוקול וגם לכל האנשים בדיון הזה, האם למשרד החינוך יש את הנתון הזה, כמה תלמידים במערכת החינוך אין להם מחשב או אמצעי קצה?

יוסף ג'בארין: זה דבר אחד.

וליד טאהא: יש להם נתונים על הרבה פחות מ-400,000.

יוסף ג'בארין: דבר שני, לפי התכנית של משרד החינוך כיום, מתוך אלה שאין להם, לכמה תלמידים המשרד אמור לספק?

יוסף ג'בארין: מה היעד ומה הכיוון?

יוסף ג'בארין: אתם הוצאתם קולות קוראים.

יוסף ג'בארין: יש תשובות לקולות קוראים, גם בעניין התקשוב וגם בעניין אמצעי הקצה.

יוסף ג'בארין: הנתונים שנחשפנו אליהם בוועדת המעקב לענייני חינוך, לפחות ביישובים שבדקו, שקיים פער גדול בין הצורך באותו יישוב, נגיד רהט, דיר אל-אסד ואחרים, לבין מספר המחשבים שיקבלו לפי הקולות הקוראים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה את התייחסותך לפער הזה.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש כאן משהו שלא מובן ושצריך להבהיר אותו.

יוסף ג'בארין: השאלות הנוספות בעניין התקשוב, דיברת על תקשוב.

יוסף ג'בארין: הנתון הזה עדיין חסר בדיון הזה.

יוסף ג'בארין: מתוך סך כל בתי הספר שיש למשרד החינוך, כמה בתי ספר עד היום לא מתוקשבים?

יוסף ג'בארין: אני מניח שזה נתון שקיים, בטח אצלך.

עופר רימון: אתה שואל אותי עוד ועוד שאלות.

עופר רימון: תן לי רק לענות, אני נורא רוצה לענות לך.

יוסף ג'בארין: אם מדברים על הקולות הקוראים, דיברת על קולות קוראים של תקשוב, יפה, מצוין.

יוסף ג'בארין: מבחינתי אלה שאלות בסיסיות.

עופר רימון: השאלות מצוינות, אתם לא נותנים לי לענות.

יוסף ג'בארין: אני דווקא הייתי מצפה ממך לבוא עם הנתונים האלה.

עופר רימון: אני לא פוליטיקאי, אני איש מקצוע.

עופר רימון: אני עונה לך את הדברים כמו שהם באמת, אין לי מה להסתיר, גם אם היה משהו שהיינו עושים לא בסדר.

יוסף ג'בארין: עופר, לפעמים פוליטיקאים הם גם אנשי מקצוע, כמו במקרה שלי של יושב-ראש הוועדה, אני גם איש חינוך וגם פוליטיקאי.

עופר רימון: לא, אני מלא כבוד לפוליטיקאים.

עופר רימון: העניין הוא אחר.

יוסף ג'בארין: גם חבר הכנסת טאהא הוא יושב-ראש מחלקת החינוך בכפר קאסם.

עופר רימון: אני אומר לך בצורה הכי פתוחה, אני שמעתי ברקע הדברים גם את חבר הכנסת שדיבר לפניך וגם אותך: אתה מצהיר הצהרות מאוד גדולות, אבל איפה התכל'ס?

עופר רימון: אני רוצה לדבר אתך על התכל'ס, ברשותך.

עופר רימון: אנחנו היינו במצב שהיו לנו 1,900 בתי ספר מתוקשבים ועוד בערך 1,600 בתי ספר לא מתוקשבים כשהיינו בדיון הקודם.

עופר רימון: זה היה המספר.

עופר רימון: אם אתה שואל אותי מה אחוז בתי הספר הערבים, סליחה הלא יהודים בחלק הלא מתוקשב - - -

יוסף ג'בארין: למה סליחה?

יוסף ג'בארין: זה או יהודי או ערבי, אז בתי ספר ערבים, אתה דווקא מדייק.

עופר רימון: בסדר, אני לא רוצה להיכנס לרגישויות.

יוסף ג'בארין: עכשיו אתה פוליטיקאי.

וליד טאהא: היינו במצב שהיו 1,900 בתי ספר מתוקשבים ו-1,600 בתי ספר לא מתוקשבים.

וליד טאהא: היחס של בתי הספר הערבים הלא מתוקשבים הוא אותו דבר כמו היחס שלהם בחברה.

וליד טאהא: לא היה פה מצב שתגיד שיותר בתי ספר יהודיים לא מתוקשבים.

וליד טאהא: אבל כל ה-1,600, לא משנה אם הם ערבים או יהודים, לכולם הוצאנו קול קורא ואפשרנו לכולם לגשת.

וליד טאהא: כל בית ספר שלא ניגש, עשינו לו לפחות הצהרה טלפונית כדי לוודא שהוא ייכנס, וכל בתי הספר – אולי יש שניים, שלושה שלא נכנסו – אבל אני מדבר אתך על 99% נכנסו.

יוסף ג'בארין: אז בקול הקורא 1,600 בתי ספר יתוקשבו עכשיו?

עופר רימון: לא רק שהם יתוקשבו, הם כבר קיבלו הרשאה, הם קיבלו תקציב.

וליד טאהא: שזה כל בתי הספר שלא היו בתכנית התקשוב מקודם.

עופר רימון: נכון.

וליד טאהא: יופי.

עופר רימון: לא משנה אם הם ערבים או יהודים.

עופר רימון: אתה אמרת: כשאתה מוציא קול קורא, זה לא בסדר שאתה לא בודק.

עופר רימון: אני אומר לך שבדקנו ווידאנו, שכל בתי הספר – יש מקומות שמבחינה תרבותית, אני לא אומר ערבי או יהודי, אנחנו מזהים שבבתי ספר יותר חלשים, לפעמים לא יודעים לגשת לקול קורא או מפספסים קול קורא, ולכן וידאנו בית ספר, בית ספר – אני הולך להעביר אליך את רשימת כל בתי הספר הערביים שהוצאנו להם לפני שבועיים הרשאה עם הסכומים, כשכל סכום נע בין 160,000 עד 240,000 שקל לפי גודל בית ספר, והם קיבלו את התקציב.

עופר רימון: רק שתדע שעכשיו ההרשאה אצלנו.

עופר רימון: אתה צודק שזאת לא חוכמה להגיד: נתתי לך את ההרשאה, יאללה לך תעבוד, ואם לא תצליח זאת בעיה שלך.

עופר רימון: אנחנו ממש לא עובדים ככה.

וליד טאהא: עופר, זה כולל את בתי הספר במוכר שאינו רשמי?

עופר רימון: כן, כל בתי הספר הערבים.

עופר רימון: אם תיתן לי שם של בית ספר, תוך כדי השיחה אני יכול לבדוק אפילו בית ספר באופן קונקרטי.

יוסף ג'בארין: אתה אומר כאן דברים מאוד חשובים.

עופר רימון: אני מתכוון להעביר לך את הישיבה, למה אני רוצה שוועדת המעקב תעבוד אתי ביחד?

עופר רימון: כי אני הוצאתי מכתב לכל בתי הספר שלא ניתן להם למרוח את הפעולה על פני שנה, אלא שתוך חודש יביאו לנו תכנית עבודה להצטיידות, מה הם הולכים לעשות עם הכסף, כי אנחנו רוצים לאשר אותה מהר ולהעיף את זה.

עופר רימון: אנחנו כתבנו שם, שמי שלא יגיש לנו את תכנית העבודה, אנחנו מבטלים לו את ההרשאה.

עופר רימון: אני מתקשר אליהם כל שבוע, אני לא רוצה לבטל הרשאות, אבל אני לא רוצה לתת את האפשרות שימרחו לנו את התהליך הזה.

עופר רימון: עכשיו יש תקציב, חייבים לנצל אותו.

יוסף ג'בארין: מאה אחוז, זאת נקודה מאוד חשובה.

יוסף ג'בארין: אני גם אוסיף, עופר, שזו בהחלט גם הזדמנות פז לכל אותם 1,600 בתי ספר, כמעט מחצית מבתי הספר, לעשות את זה, ואין ספק שזה מהלך מבורך.

עופר רימון: חשוב לי שתדע את העובדות, אתה יכול לעזור לי, אני גם מוכן לבוא אתך לרשויות במגזר הערבי ותראה שמה שאני אומר נכון וביחד ננסה לדחוף אותן.

עופר רימון: את 1,900 בתי הספר לא עזבנו, כי חלק תקשבנו לפני חמש שנים.

עופר רימון: אני מזכיר לך שאנחנו יצאנו לראשונה לתכנית התקשוב ב-2010.

עופר רימון: מאז יש הרבה ציוד שהתיישן, אז נתנו גם תקציב לשדרוג ציוד לכל ה-1,900.

עופר רימון: זו עוד פעולה גדולה, שגם פה צריך לעזור.

עופר רימון: אז מה אם אתה בית ספר מתוקשב, אבל הציוד שלך התיישן.

עופר רימון: אנחנו לוחצים שהמחשבים יגיעו.

עופר רימון: אנחנו מאוד לוחצים.

עופר רימון: אתה תראה שאני התקשרתי באופן אישי למפעל ביפן, שהם יריצו ויקדימו לנו את הפס, שבו מייצרים את המחשבים ויקדימו מדינות אחרות, כדי שאצלנו יגיעו קודם.

עופר רימון: אנחנו עושים את הכול.

יוסף ג'בארין: כל הדיונים עד עכשיו, עופר - - -

עופר רימון: זה תכל'ס, אני לא מורח אותך.

עופר רימון: התחושה שלי שאתה אומר לי: עופר, שמענו את הסיסמאות האלה שנים.

עופר רימון: אני אומר לך: תאמין לי, אלה לא סיסמאות, אני מוכן ללכת אתך פיסית.

יוסף ג'בארין: בעניין התקשוב הבהרת את הנקודה.

יוסף ג'בארין: תיכף אפנה לנציגי משרד התקשורת, כי יש בעיה של תשתיות.

עופר רימון: אנחנו לא רק מחלקים מחשבים ואומרים: תסתדרו.

עופר רימון: אנחנו מוסיפים למחשב – זה נראה כמו דיסק-און-קי שנכנס למחשב, ואז אתה יכול גם לגלוש כמו בטלפון שלך, אבל על המחשב.

עופר רימון: כל מחשב מקבל מאתנו חבילת גלישה לשנה, שהיא די והותר לכל מה שתלמיד צריך.

עופר רימון: גם אם אין לו אינטרנט בבית או אין לו אינטרנט בבית ספר, זה מהווה פתרון וזאת תוספת לעלות של המחשב.

עופר רימון: המחשב עולה כ-1,800, וזאת תוספת של עוד 650 שקל לכל מחשב.

עופר רימון: תכפיל את זה בקרוב ל-60,000 מחשבים שאנחנו מתכוונים כבר בפעימה הראשונה לחלק במגזר הערבי, אלה סכומים אדירים.

עופר רימון: אבל לא עשינו רק את זה, אנחנו רוצים גם נותנים לבתי הספר עגלות הטענה, למה?

עופר רימון: כי אנחנו רוצים שבבית הספר תהיה יכולת גם להשתמש במחשבים בבית ספר.

עופר רימון: כל עגלת הטענה כזאת עולה כ-6,000 שקל בערך, אני לא אומר לך בדיוק מחירים מדויקים.

עופר רימון: גם את זה הוספנו כדי שתהיה להם תשתית לבנות ספרייה לחלוקת מחשבים, להטעין אותם.

עופר רימון: עגלות ההטענה האלה גם מהוות כספת.

עופר רימון: כבר יש לנו זוכים במכרזים וכבר מייצרים את החלפים.

עופר רימון: למה לקחנו פה את תפקיד הרשויות?

עופר רימון: כי אם היינו נותנים את זה לרשויות, לא רק בגלל יכולת הביצוע שלהן, אלא כי אין מחשבים בארץ בתקופה הזאת.

עופר רימון: אם אתה לא עובד מול ספקים גדולים ומניע תהליכים גדולים, לא יגיעו לכאן מחשבים.

עופר רימון: אם הייתי משאיר רשות קטנה, אפילו כמו באקה אל-גרבייה, ונותן לה להתמודד עם ענקים כאלה, לא היו מייצרים להם מחשבים במיוחד ביפן.

עופר רימון: אבל כשאנחנו מדברים על כמות של 150,000 מחשבים, כי זו הכמות שאנחנו מדברים עליה, אנחנו יכולים להפעיל לחץ על ספקים ולהגיע לשינוע יותר מהיר ולשנות משינוע ימי לשינוע אווירי, כי יש לנו יתרון לגודל.

עופר רימון: אלה הדברים שאנחנו עושים כדי שזה יגיע כמה שיותר מהר.

עופר רימון: אנחנו נעמוד ביעדים שהגדרנו והמחשבים יגיעו, כי אנחנו נחושים.

עופר רימון: אני חייב לך תשובה למה הגענו ל-144,000.

עופר רימון: אני רוצה לענות על השאלה.

יוסף ג'בארין: אתה מדבר על כמעט 150,000 מחשבים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לחזור לשאלה שהעליתי בהתחלה, שהיא באמת חשובה לדיון.

יוסף ג'בארין: לפי נתוני משרד החינוך, לכמה תלמידים אין אמצעי קצה או מחשבים, שמתוכם אתם אמורים להגיע ל-150,000?

עופר רימון: אתה שואל איך הגענו דווקא למספר הזה.

יוסף ג'בארין: יש לך את הנתון שאומר מה מספר התלמידים במערכת בכלל?

יוסף ג'בארין: למה אני מעלה את השאלה הזאת?

יוסף ג'בארין: כשאני מקבל נתונים מדיר אל-אסד שמדברים על כ-8,000 תלמידים בלי אמצעי קצה, לפי הקול הקורא הם יקבלו לכל היותר 1,000.

יוסף ג'בארין: שוב, מה מספר התלמידים הכללי במערכת החינוך שאין להם מחשב או אמצעי קצה?

יוסף ג'בארין: אני מבין שמתוכם אתם אמורים להגיע ל-150,000.

יוסף ג'בארין: יש שאלה לגבי היעדים, מתי אנחנו אמורים להגיע ל-150,000?

יוסף ג'בארין: עד סוף השנה ביוני?

יוסף ג'בארין: עד ינואר?

יוסף ג'בארין: רק תן לנו לוח זמנים שנבין מה קורה כאן.

עופר רימון: אנחנו ספרנו את התלמידים מכיתה א' עד י"ב.

עופר רימון: דרך אגב, בינינו אני אומר לך, שאם היינו רוצים, היינו יכולים לספור גם את התלמידים רק מכיתה ד' עד כיתה י"ב בתהליכי למידה מרחוק.

עופר רימון: אנחנו ספרנו אותם מכיתה א' עד כיתה י"ב כדי לתת גם לגילאים הצעירים מחשב.

עופר רימון: אני לא זוכר בדיוק את הנתון המדויק, אבל לצורך הדיון נדבר על כ-1.4 מיליון תלמידים מגן עד י"ב, אני מדבר גם על יהודים וגם על ערבים, אבל זה לא כולל את החרדים, ששם לנו יש פתרון אחר, אז בוא נשאיר את זה בצד ברשותך.

עופר רימון: אם יש לך כ-1.4 תלמידים, בוא נגיד ש-10% זה 40,000.

עופר רימון: אם אתה תשאל, עכשיו כל אחד יכול לזרוק לך איזה מספר שהוא רוצה ולהגיד שחסרים גם חצי מיליון מחשבים, כל אחד יכול להגיד מה שהוא רוצה.

עופר רימון: אבל אנחנו מדינה, התקציב שלה מוגבל.

עופר רימון: יש את ארגון ה-OECD שעשה סקר בעניין הזה, הסקר הבין-לאומי פורסם ואמר כל מדינה.

עופר רימון: בישראל הנתון עומד על כ-9% מהתלמידים שאין להם מחשב או שאין להם אינטרנט בבית, זאת אומרת יכול להיות שיש להם מחשב אבל אין להם אינטרנט או הפוך, אבל הם גם נרשמים, או שאין להם גם מחשב וגם אינטרנט.

עופר רימון: בסך הכול לפי נתוני ה-OECD זה 9%.

עופר רימון: אנחנו התבססנו על הנתון הבין-לאומי הזה.

עופר רימון: על בסיס הנתון הבין-לאומי הזה, אם אתה לוקח 1.4 מיליון, אתה מגיע לאזור ה-135,000 מחשבים.

עופר רימון: אנחנו ביקשנו מהאוצר תקציב ל-150,000 מחשבים.

עופר רימון: האוצר גם לא ייתן סתם כסף, הוא רוצה לראות מסמך רשמי.

עופר רימון: על בסיס זה עבדנו.

עופר רימון: 135,000 מחשבים זה בערך מה שאנחנו צריכים לחלק, זאת מערכת הרישום שהקמנו עכשיו וכל בית ספר רשם.

עופר רימון: בנינו טבלה שמפורסמת באינטרנט, שהעיקרון שלה שככל שמדד הטיפוח של בית הספר חלש יותר, הוא מקבל יותר מחשבים.

עופר רימון: לקחנו את ה-135,000 שחסרים במדינה בסך הכול וחילקנו אותם לפי המדד טיפוח של בתי הספר.

עופר רימון: בתי הספר החלשים – אני אומר את המילה חלש מבחינה סוציו-אקונומי, יכול להיות שיש שם תלמידים הכי הכי חזקים בארץ, אז לא להיפגע מהמילה חלש.

עופר רימון: להם נתנו מחשב לכל שבעה תלמידים.

עופר רימון: אם תלך לבתי הספר הכי חזקים, שם תגיע למצב שעל כל 40 ילד יהיה מחשב.

עופר רימון: יש פער מאוד מאוד גדול בחלוקה שלנו בין בתי הספר ממדד חברתי-כלכלי נמוך, ולא משנה אם הוא ממדד חברתי-כלכלי נמוך בגלל שהוא יהודי או לא יהודי, אלא המדד טיפוח של בית הספר קובע והוא נגזר מהרכיב של הכנסת ההורים.

עופר רימון: אני חייב להודות שבעקבות הקורונה, יש לנו עולם חדש שנוצר לנו.

עופר רימון: מדד הטיפוח של בתי הספר חושב כמובן לפני הקורונה.

עופר רימון: המציאות השתנתה במדינת ישראל.

עופר רימון: אז אני מודה שיכול להיות שיש צורך יותר גדול, אבל כרגע הלכנו על 135,000 לפי הנתון של ה-OECD והשארנו לנו עוד 15,000 – וזה כתוב גם בקול קורא שלנו – שכל בית ספר בגלל שמדד הטיפוח לא משקף או כן משקף, בגלל שיש אילוצים אחרים, או בגלל שלא היינו עדינים מספיק בחלוקה, נשארה לנו אפשרות אחרי שנקיים את הסבב הראשון של החלוקה, לעוד סבב של ערעורים לעוד 15,000 מחשבים.

עופר רימון: צריך להבין שבסך הכול אתה מדבר על תקציב של 396 מיליון שקלים.

עופר רימון: מהתקציב הזה אני חושב שחלק נכבד ומאוד גדול ילך גם למגזר הערבי, כמו שאתם מבינים כבר מהמספרים, ובאהבה ובשמחה.

עופר רימון: אני חושב שזה נכון ושזה ראוי, אבל זה מה שקורה.

עופר רימון: אחר כך תקבל את הערעורים וזאת התשובה האמיתית שאני יכול לתת לך לגבי המספרים.

יוסף ג'בארין: תקן אותי אם אני טועה כאן.

יוסף ג'בארין: הערכת המשרד שיש כ-400,000 תלמידים - - -

עופר רימון: אני לא מכיר את ההערכה הזאת.

עופר רימון: 400,000 זאת פעם ראשונה שאני שומע את המספר.

יוסף ג'בארין: אמרת ש-150,000 מתבסס על הנתון הכללי של 9%-10% מהתלמידים.

עופר רימון: 9%, לא 10%.

עופר רימון: 9% לפי מסמך של ה-OECD, וזה מביא אותנו לאזור ה-135,000 מחשבים.

עופר רימון: הוספנו 10% לכל מיני תוספות שהתגלו בשטח, כדוגמה שיש רשות מסוימת.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על בעיה יותר מחצי שנה.

יוסף ג'בארין: למה היה קשה לעשות סקר בשטח ולקבל נתונים מכל בית ספר?

יוסף ג'בארין: אתה לא צריך את ה-OECD ולא נתונים בין-לאומיים.

יוסף ג'בארין: אז יש לך נתונים על בתי הספר בישראל.

יוסף ג'בארין: כפי שאתה הצלחת לומר לי שיש 1,600 בתי ספר לא מתוקשבים ויש 1,900 שתוקשבו ועכשיו אולי צריך לשדרג, אתה לא מצליח להגיד לי בפועל כמה תלמידים במערכת החינוך בישראל זקוקים לקבל מחשב.

עופר רימון: אם היית מבקש שאגיד לכמה אנשים בבית יש פסנתר – סתם אני "זורק" את זה – זה נתון שמאוד מאוד קשה לך לאסוף אותו, למה?

עופר רימון: כי כל אחד יכול לספר לך מה שהוא רוצה.

עופר רימון: זה לא נתון שיש איזה דאטה בייס שעוקב אחרי כל אחד שקונה מחשב בחנות או מביא אתו מחוץ לארץ מחשב.

עופר רימון: לך תבוא לבתים של אנשים שזאת הפרטיות שלהם.

עופר רימון: לא כל אחד רוצה להגיד כמה מחשבים יש לו בבית, עוד מעט אצטרך הצהרת הון...

עופר רימון: אלה נתונים שמאוד מאוד קשה לאסוף.

עופר רימון: דרך אגב, יש לנו 5,200 מנהלי בתי ספר מדהימים, אני לא רוצה להגיד על אף רשות שום דבר, כמובן, אבל מטבע הדברים כשאתה שואל כמה חסרים לך, אתה תגיע גם לחצי מיליון.

עופר רימון: התקציב של המדינה מוגבל, אז הלכנו על איזושהי פשרה בין-לאומית, שהיא הנתון היחיד המוצק שהיה לנו ביד שאתו יכולנו לבוא לאוצר.

עופר רימון: אנחנו בתקופה מאוד דינאמית, אנשים פוטרו מהעבודה, המצב הכלכלי מאוד קשה, אז אם עכשיו תשאל אנשים, ואני האחרון שמזלזל ומאוד מכבד כל אדם והמצב הכלכלי שלו, אבל אם אתה תשאל עכשיו תמונת מצב, היא לא התמונה האמיתית של מצב מדינת ישראל.

עופר רימון: התקופה הזאת היא מצב מאוד משתנה ודינאמי בתקופה הזאת.

עופר רימון: אם תשאל אותי, הייתי מאוד שמח אם הייתי מקבל תקציב ל-300,000 מחשבים.

עופר רימון: הייתי מאוד מאוד שמח.

עופר רימון: דרך אגב, התנגדנו לשיטה שטענה: תן את המחשבים לילדים בבית, זה יהיה בסדר.

עופר רימון: אנחנו רוצים שבית הספר ייקח אחריות, כי אלה מחשבים ללמידה.

עופר רימון: אלה לא מחשבים לשחק משחקי מחשב או לעשות כל מה שבא עם המחשב או להיכנס לפייסבוק.

עופר רימון: זה מחשב שנועד ללמידה, ורק אם בית הספר יוביל את זה, יהיה לנו אישור בוודאות שזה ללמידה.

עופר רימון: התלמיד לא מקבל את המחשב כמתנה, כפרס ממדינת ישראל, זה חלק מרכוש בית הספר והבעלות על בית הספר, וזה חלק מציוד, כמו ספרייה שיש בבית ספר – אתה משאיל ספר, אבל הספר הוא של בית הספר.

עופר רימון: אני רוצה להדגיש, שהעניין הזה היה לנו מאוד חשוב, כדי לייצר פה תשתית שתחזיק אותנו לאורך שנים, ולא סתם לחלק מחשבים כמתנות.

עופר רימון: אגב, זה מאוד חשוב לשר ולמנכ"ל, ואני חושב שזאת גישה נכונה.

עופר רימון: התשובה היא שהצלחנו מכל הבקשות שלנו להביא 150,000 מחשבים, ותדע לך שזה לא מעט.

עופר רימון: אתה יכול להגיד על כל דבר שזה לא מספיק, אבל 400 מיליון שקל שאולי חצי מזה ילך לחברה הערבית, אני חושב שזה כן הישג.

עופר רימון: אני חושב שזה כן הישג.

יוסף ג'בארין: בקולות הקוראים ה-150,000 או ה-135,000 - - -

עופר רימון: שתדע סכומים, המחשבים מגיעים בערך ל-400 מיליון ושני הקולות האחרים של שדרוג בית הספר מגיעים לעוד כ-500 מיליון.

יוסף ג'בארין: אלה נתונים שנמסרו לנו עוד ביולי.

יוסף ג'בארין: ה-150,000 או ה-135,000 כבר הוקצו עם הרשאות?

עופר רימון: כרגע אנחנו עושים סבב חלוקה ראשון עם ה-135,000 מחשבים, ואז נראה ערעורים ובקשות נוספות שנבדוק, אבל כבר חולקו הכמויות של ה-135,000 חולקו הכמויות לכל בית ספר, כל בית ספר יודע איזה כמות מגיעה לו.

עופר רימון: הודענו לכל בית ספר שהוא יקבל.

עופר רימון: הסיבה היחידה שלא נתנו כסף הייתה שידענו שכמדינה נפעל יותר מהר מהרשויות.

עופר רימון: אני מאמין שאם תזמנו אותנו לדיון – או אפילו אם אתה רוצה לא צריך לחכות לדיון, אני יכול להעביר לך את זה בכתב או להרים לך שיחת טלפון – בתחילת אוקטובר אני אוכל לתת לך לוחות זמנים, מתי אנחנו מעריכים שזה יגיע לכל מקום.

עופר רימון: אני יכול להעביר לך רשימה במייל כבר עכשיו עם כל בתי הספר הערביים, כל אחד איזה תקציב הוא קיבל לשדרוג, איזה תקציב הוא קיבל להצטיידות, כמה מחשבים הולכים להגיע לכל בית ספר.

יוסף ג'בארין: אנחנו נרצה את הנתונים של כל בתי הספר.

עופר רימון: אם אתה רוצה, אני אעביר לך את הכול בצורה מסודרת, שיהיה לך הכול בסדר, ואז אתה תוכל לעזור לי, כי כשאתה תהיה ברשות ערבית, תגיד: קיבלתם פה הרשאה על חצי מיליון שקל ממשרד החינוך.

עופר רימון: אם אתה מוכן, אני אשמח אם כן, תעזור לי להעביר את המסר כדי שביחד נרים את העסק הזה.

עופר רימון: אני מעביר לך.

יוסף ג'בארין: רק שנדייק – ה-135,000 כבר ידוע לאיזה בתי ספר הם יגיעו.

יוסף ג'בארין: מה לוח הזמנים?

יוסף ג'בארין: מתי אתה חושב שהם כבר יגיעו לידי התלמידים?

עופר רימון: לגבי השאלה שלך מתי זה יגיע, כרגע קשה לי לתת לך תאריכים.

עופר רימון: אני לא רוצה להוליך אותך שולל.

עופר רימון: אמרנו שעד ינואר נסיים 50% מכל תהליכי ההצטיידות שתיארתי, ועד סוף השנה נגמור הכול.

עופר רימון: אני מודה שאנחנו עושים את כל המאמצים כדי להקדים לוחות זמנים, אבל אני לא רוצה לתת לך פה מספרים לא אחראים.

עופר רימון: אם אתה מוכן, אני אודה לך, שתרשה לי לענות לך על השאלה הזאת בצורה מדויקת בתחילת נובמבר.

עופר רימון: אז יהיו לי נתונים יותר טובים, אני אדע בדיוק בכל מפעל כמה מחשבים יוצרו.

עופר רימון: אנחנו גם מייצרים מחשבים שונים למגזר היהודי ולמגזר הלא יהודי.

עופר רימון: כמובן שזה אותו מחשב, אותו מעבד, אותו זיכרון, אבל במקלדת למגזר הלא יהודי אנחנו דואגים שיהיו שלוש שפות – אנגלית, ערבית ועברית – אז אני יודע בדיוק איזה ספק מייצר איזה מחשב ובסוף לאן זה צריך להגיע, יש לנו טבלת חלוקה.

עופר רימון: הנתון שעדיין חסר לי – ואם תיתן לי שבועיים, שלושה – זה לדעת מתי יגמרו לייצר אותם, מתי תגיע כל כמות לארץ, ואז אולי ממש גם לתת לך תאריכים, אבל עכשיו אני יכול לתת לך כמויות.

עופר רימון: בהצהרה אני לא מוכן לשנות את הנתון כרגע, שמה שהכרזנו בתחילת התכנית – ינואר 50%, עד סוף יוני סוגרים את התהליך, אבל אני אומר לך בינינו, שאני מאוד מקווה שנצליח להקדים את זה.

עופר רימון: אם נדבר בנובמבר, נוכל לתת את לוחות הזמנים.

עופר רימון: אני לא יכול להגיד לך יותר מזה.

יוסף ג'בארין: הבנתי, אבל זה אומר שעד היום החלוקה בפועל עוד לא החלה.

עופר רימון: החלוקה של המחשבים לא החלה.

עופר רימון: כמו שאמרתי לך, נתנו הרשאות לשדרוג ולהצטיידות, הודענו להם – כאילו נתנו להם כסף – שמגיע להם כך וכך מחשבים, כאילו קיבלו הקצבה.

עופר רימון: זה נעשה במנגנון ולפי החוק של הקצבות, אבל אנחנו לקחנו את הביצוע – מה שאני לא אוהב לעשות, אני לא מחפש עבודה, למה לקחתי את הביצוע?

עופר רימון: כי ידעתי שאם עכשיו אני נותן הרשאה לבאקה אל גרבייה כשם קוד, היא מקבלת כסף שאין לה מה לעשות אתו.

יוסף ג'בארין: הבנתי.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שלכם, מתי תתחיל החלוקה בפועל?

עופר רימון: אני מעדיף להגיד לך כשיהיו לי הנתונים המדויקים.

עופר רימון: אני אספר לך שהתקשר אלי ספק מחוץ לארץ, לא משנה מאיזו מדינה.

עופר רימון: הוא אמר שיש לו בקשה מדרום אפריקה על כמות מחשבים שהייתה עוצרת לנו את החלוקה לשלושה שבועות, אם הייתה נכנסת על פס הייצור שלנו.

עופר רימון: אנחנו נאבקנו, זה כל יום קורה כך, כי לא רק מדינת ישראל מחפשת עכשיו מחשבים, אלא בכל העולם מחפשים מחשבים.

עופר רימון: לך תבדוק מה קורה במדינות אחרות – בשוויץ, בארצות הברית, בסעודיה.

עופר רימון: בכל המדינות האלה עכשיו כולם רבים לקחת מחשבים.

עופר רימון: אתה יכול להבין למה זה קורה.

עופר רימון: בבת אחת יש אירוע וחסרים לך מחשבים.

עופר רימון: לכן קשה לי לתת לך הרשאה.

עופר רימון: עוד שבועיים, שלושה שבועות אביא תאריכים ואדע תמונה ברורה.

עופר רימון: אני לא רוצה לתת לך נתונים, שאחרי זה תגיד לי: למה אמרת לי?

עופר רימון: אין כיסוי למלים שלך, סתם זרקת לנו מילים.

עופר רימון: אני לא רוצה להגיד את זה.

עופר רימון: אני רוצה שתיתן לי את השבועיים, שלושה שבועות האלה, לא בגלל שאני לא רוצה להגיד לך את התשובה, אני פשוט לא יודע אותה.

יוסף ג'בארין: הבנתי.

יוסף ג'בארין: האמת היא שיש הרבה דוברים, עכשיו אנחנו יודעים גם שלא נספיק את כולם, אבל היו שאלות חשובות, כי תמונת המצב לא הייתה ברורה והיינו חייבים לדעת.

עופר רימון: אם תראה את הדברים בשטח, זו יכולה להיות גם שיחת זום, לא ביקור.

יוסף ג'בארין: בשמחה, בשמחה רבה.

יוסף ג'בארין: אני רק אומר לך עופר, שמפריע לי מאוד העניין של ההסתמכות על ה-OECD במקום על הנתונים האקטואליים ואולי המדויקים יותר של ישראל.

יוסף ג'בארין: לפי מה שאני יודע, גם נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, ולדעתי גם הנתונים של הכלכלן הראשי, יכולים לתת תמונה יותר מדויקת על המצב בישראל, שכנראה – לפחות לפי הנתונים שאני נחשף אליהם – שיעור התלמידים בלי אמצעי הקצה הוא הרבה יותר מ-9%.

יוסף ג'בארין: 9% כנראה לא משקף את המציאות בישראל.

עופר רימון: אז אני יכול להגיד לך שאני בדקתי את הדברים גם מול מחלקת המחקר של בנק ישראל.

עופר רימון: אני הבנתי ממנה שזה הנתון הכי חזק שאני יכול להתבסס עליו.

עופר רימון: אם אתה תגיע או יש לך הצעה – כי מול בנק ישראל בדקנו את זה, אבל אם אתה רוצה שנבדוק את זה מול הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה או המדען הראשי, אני לא חושב שאנחנו יודעים הכול.

עופר רימון: אני מוכן לתקף את הנתון הזה עוד פעם, אם זאת תהיה הבקשה, זאת זכותך לבקש את זה.

עופר רימון: אני לא מכיר נתון אחר שמישהו באוצר יסמוך את ידיו עליו.

עופר רימון: אם אתה רוצה להציע לי דרך אחרת, אני בטוח אשמע ואני מחויב גם לבדוק את זה.

יוסף ג'בארין: יש הצעות, אבל גם מפאת קוצר הזמן - - -

עופר רימון: אבל לא אכפת לי שתקיימו על זה דיון.

עופר רימון: אם אתה רוצה לשלוח מומחה לתחום, גם אם זה מומחה מהמגזר הערבי, אתה יודע יותר טוב ממני שיש לכם בתחום הזה כוחות.

יוסף ג'בארין: עופר, לגבי החברה הערבית, דיבר ד"ר שראף חסן.

יוסף ג'בארין: יש להם נתונים ממש מהשטח של מנהלי מחלקות חינוך.

יוסף ג'בארין: אני תושב אום אל פאחם, שאלתי את מנהל מחלקת החינוך כמה תלמידים, והוא אמר שיש לו 5,000 תלמידים.

עופר רימון: אבל השאלה אם זה נתון שהוא קביל.

יוסף ג'בארין: שזה 20% ולא 10%.

עופר רימון: יתחילו להתווכח אתכם אם הנתון קביל סטטיסטית.

עופר רימון: אני לא הגורם במדינה, לא האוטוריטה שיכול להגיד כמה משפחות במצוקה יש, כמה עניים יש.

עופר רימון: אתה יודע יותר טוב ממני, שיש גופים אחרים שהם אחראים לקבוע את הדברים האלה במדינה.

עופר רימון: לקחנו את הנתון הרשמי שהיה, ובהחלט זכותך להגיד: אני רוצה לפתוח דיון על העניין הזה.

עופר רימון: תביא את המומחים הרלוונטיים, אנחנו נצטרף ונשמע מה המומחים אומרים.

יוסף ג'בארין: ד"ר עופר רימון, תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: לפי ההצעה שלך, אולי בהחלט בתחילת נובמבר תהיה עוד ישיבת מעקב ונוכל לבחון יותר מקרוב את ההתקדמות.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

עופר רימון: מאה אחוז.

עופר רימון: זה יהיה חוסר כבוד מבחינתך אם אני אצא מהישיבה או שאתה רוצה שאני אשאר עד הסוף?

יוסף ג'בארין: אם תוכל להישאר, זה עוד רבע שעה, כי אנחנו חייבים לסיים ב-11:00.

עופר רימון: אם זה רבע שעה, אין בעיה.

יוסף ג'בארין: מצוין, תודה לך.

יוסף ג'בארין: רוני חורי נציג משרד התקשורת, חשוב לנו להבין את הסוגיה של התשתיות.

רוני חורי: אני מנהל תחום הפיקוח הטכנולוגי במשרד התקשורת.

רוני חורי: ברשותך, אני אתייחס לדברים.

יוסף ג'בארין: רק בגלל שהזמן דוחק, השאלה המרכזית שלנו מה קורה בעיקר בשני מקומות: אחד, אזורים בלי תשתיות, כמו כפרים לא מוכרים בנגב, אבל גם מוכרים; שניים, גם ביישובים אחרים, שיש בעיות של חיבור מקרטע או חיבור חלש, שלא יכולים להתחבר בכלל לזום, מה אתם עושים בעניין הזה?

רוני חורי: אדוני היושב-ראש, אם תרשה לי, אני אתן לך סקירה של שלוש דקות ואני אענה גם לשאלות שלך.

יוסף ג'בארין: יש לך שלוש דקות.

רוני חורי: תודה רבה.

רוני חורי: אני הולך להגיד גם דברים לא פשוטים, אז אני אשמח לקבל התייחסויות בסוף דבריי.

רוני חורי: במהלך 2020 לפני הקורונה, משרד התקשורת ורשות הבדואים עשו כנס עם ראשי רשויות הבדואים בדרום ועם כל חברות התקשורת.

רוני חורי: מטרת הכנס הייתה להסביר מה נדרש כדי לסגור את הפערים בתשתיות שיש ביישובים שלהם, ויש פערים בתשתיות שלהם.

רוני חורי: גם הסברנו שהם צריכים ליזום את המהלכים, כאשר משרד התקשורת ישחרר חסמים ככל שיהיו.

רוני חורי: בפועל לא קרה כלום.

רוני חורי: כשהקורונה פרצה, משרד התקשורת יחד עם רשות הבדואים ויחד עם משרד החינוך פרסמו בעברית ובערבית פנייה לתושבים הבדואים על מנת להזמין תשתיות מבזק ומהוט.

רוני חורי: אני הופתעתי מאוד לטובה, שמעל 700 משקי בית עשו את זה.

רוני חורי: 700 משקי בית התחברו לתשתיות תקשורת, כך שהם יכלו לקבל חינוך, לקבל בידור, לקבל עבודה, כל מה שרצו דרך האינטרנט.

רוני חורי: זאת אומרת, מה שהם ציפוי, הם קיבלו.

רוני חורי: הם פשוט התחברו.

רוני חורי: רשויות שהיו להן בעיות בתשתיות, פנו לחברת בזק והן טופלו.

רוני חורי: במהלך הקורונה בשני ימים שונים ביקרנו משרד התקשורת, יחד עם חברות התקשורת, ב-10 רשויות בדואיות.

רוני חורי: יצאו סיכומים לכל הרשויות.

רוני חורי: יתרה מכך, יש בית ספר בעבדה ששם עלתה השאלה של חיבור לאינטרנט.

רוני חורי: כבר במאי התרעתי בפני הרשות האזורית: תכניסו הזמנה לבזק כדי לחבר את בית הספר.

רוני חורי: ההזמנה נכנסה רק באחד בספטמבר, אחרי שהועלתה שאילתה בכנסת בנושא הזה.

רוני חורי: פשוט לא הזמינו; אם לא הזמינו, לא יהיה.

רוני חורי: בזמן הקורונה, מתחיל מרץ עד סוף יולי 2020 נוספו במדינת ישראל 61,500 קווי תשתית פס רחב.

רוני חורי: זאת אומרת שאנשים הבינו, שהם צריכים את התקשורת כמו את החשמל והמים, הם הזמינו והתחברו, הכול סבבה.

רוני חורי: בזמן הקורונה נעשה כנס הסברה בנושא קרינה בלתי מייננת יחד עם המשרד להגנת הסביבה ברהט.

רוני חורי: זה נעשה גם בעברית וגם בערבית .

רוני חורי: הובטח שיינתן אישור כדי להתקין מתקן סלולארי מעל בניין העירייה כדי לתת דוגמה אישית, וראש העיר אמר: תשים את זה עלא ראסי.

רוני חורי: אתה מכיר אותו?

רוני חורי: אנחנו עדיין מחכים לאישור, זה לא קרה.

רוני חורי: שר התקשורת, חבר הכנסת יועז הנדל, הנחה את עובדי המשרד לעשות את כל מה שנדרש כדי לחבר כל מי שירצה ביישובים מוכרים.

רוני חורי: ביישובים שאינם מוכרים אי-אפשר לשים תשתיות, אתה צריך חשמל, אתה צריך תעלות, אתה צריך לשים עמודים.

רוני חורי: ביישובים בלתי מוכרים הבעיה היא קשה מבחינת תשתיות.

רוני חורי: אנחנו מדברים על היישובים המוכרים.

רוני חורי: אתמול היה דיון בוועדה לפניות ציבור.

רוני חורי: חבר הכנסת סעדי שמשתתף גם בפגישה הזאת, אני גם מתכתב אתו, העלה בעיה שקיימת בעראבה בנושא הסלולר ובמג'ד אל-כרום בנושא התשתיות הקוויות של חברת בזק.

רוני חורי: בעראבה אין אף מתקן סלולרי אחד, אף לא אחד, כי התושבים עם כף של טרקטור הרימו את בסיסי העמודים, שרפו אתרים ומנעו הקמת אתרים.

רוני חורי: אם אין אתרים, אז אין אתרים.

יוסף ג'בארין: בסדר, לא ניכנס עכשיו ליישובים.

יוסף ג'בארין: ביקשת שלוש דקות.

יוסף ג'בארין: שלוש דקות נגמרו.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לחדד את השאלה.

רוני חורי: ברשותך, עוד שלושה משפטים.

רוני חורי: התכוננתי היטב לוועדה הזאת.

רוני חורי: אני רוצה להעביר מסר דרככם גם לציבור.

רוני חורי: אני מאוד מבסוט על כל קו נוסף ועל כל משק בית, לא משנה מה השפה שלו ומי הנביא שלו, שמתחבר לאינטרנט, כי בסוף כל התקשורת הזאת פותרת המון בעיות.

רוני חורי: חשוב להביא את הבשורה הזאת לכל משקי הבית במדינת ישראל.

רוני חורי: אחד המשתתפים בדיון אמר מקודם שיש תחלואה קשה.

רוני חורי: בתל אביב יש 795 מתקנים סלולריים.

רוני חורי: אנשים כאן לא מתים.

רוני חורי: אני כרגע מדבר אתך מתל אביב.

רוני חורי: אנשים כאן לא מתים.

רוני חורי: אני מסתכל מהחלון, אין פה משאיות שאוספות את הגופות.

רוני חורי: אני לא מבין מאיפה השמועה הזאת.

רוני חורי: אתם כנבחרי ציבור ברמה הארצית וגם ברמה המקומית צריכים למגר את השמועה הזאת.

רוני חורי: אני גם הצעתי לחבר הכנסת סעדי להגיע לשם, ואנחנו נגיע לשם מחר עם המשרד להגנת הסביבה כדי להסביר לאנשים את העניין של הקרינה הבלתי מייננת, כי אי-אפשר להקים מתקנים סלולריים שם בחוץ, צריך להקים אותם בתוך העיר כדי שאנשים ייהנו.

רוני חורי: אם מישהו מדבר בסלולר ממתקן שרחוק ממנו, המכשיר שלו משדר פי עשרות מונים, וזה באמת גורם לו נזק, כי המתקן רחוק מאוד.

רוני חורי: כמו שאמרתי, בתל אביב אין בעיה כזאת.

רוני חורי: יש עוד תופעה בכפרים, שעל עמודים של בזק מניחים כבלים של חשמל.

רוני חורי: לפי חוקי בזק לא עולים על העמוד, לא מטפלים.

רוני חורי: אי אפשר לחבר תשתיות, אם יש שם בעיות בטיחותיות.

רוני חורי: בזמן הקורונה הייתי באחד הכפרים.

רוני חורי: אמרו לי שבזק יבואו ויניחו תשתית.

רוני חורי: בזמן הקורונה באו טכנאים של בזק, עבדו באחד הכפרים, הלכו לאוטו לקחת כלי, גנבו להם את הכבל בזמן הקורונה.

רוני חורי: בזמן הקורונה באו לתת פתרון לאנשים וגנבו להם את הכבל – אז אני לא יודע לעבוד עם זה.

רוני חורי: בדרום נשרף חמש פעמים עמוד.

רוני חורי: פניתי לחברת חשמל וביקשתי: תחבר אותם, יש המון אנשים שלא מחוברים.

רוני חורי: קיבלתי הבטחות מהרשות המקומית שישמרו על העמוד.

רוני חורי: אחרי שבוע הוא נשרף שוב.

רוני חורי: איך השר אמר?

רוני חורי: ללא משילות, מנהיגות מקומית ומנהיגות ארצית, הדברים האלה לא יכולים להתקדם.

רוני חורי: אנחנו כמשרד נשמח מאוד לפתור בעיות, כמו שאנחנו נעשה מחר בעראבה ובמג'ד אל כרום, אבל אנחנו צריכים את שיתוף הפעולה.

רוני חורי: אם לא יהיה שיתוף פעולה, יהיה קשה מאוד להתקדם.

רוני חורי: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אנחנו כרגע מתמקדים בענייני חינוך וביכולת של התלמידים להתחבר.

יוסף ג'בארין: לגבי הכפרים הלא מוכרים, אנחנו מדברים על יותר מ-100,000 תושבים, שמחציתם מתחת ל-19, כלומר מחציתם תלמידים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על כ-50,000 תלמידים בכפרים הבלתי מוכרים.

יוסף ג'בארין: אני מבין ממך שכרגע אין ניסיון לפתור את הבעיה הזאת שיוכלו להתחבר מרחוק וללמוד מרחוק?

רוני חורי: זה לא עניין של ניסיון, אדוני, אנחנו צריכים נקודת ייחוס מסוימת.

רוני חורי: אנחנו צריכים תשתיות בסיסיות.

רוני חורי: תראה למשל באבו קרינאת, זה יישוב שלקח את גורלו בידיים והלך וטיפל, והיום באבו קרינאת נהנים מתקשורת אלחוטית מסודרת, אבל אתה צריך חיבור לחשמל, משהו אלמנטרי.

רוני חורי: ביישובים בלתי מוכרים אין כלום, ואם אין כלום, אי אפשר לחבר.

רוני חורי: יש דברים שאי אפשר לעשות מאין.

רוני חורי: בתוך היישובים הקיימים יש פתרון לכל מי שפנה.

רוני חורי: כל מי שפנה, קיבל מענה.

רוני חורי: מי שלא קיבל מענה, מוזמן לפנות למשרד.

רוני חורי: אני יכול להשאיר אצל מזכירת הוועדה את המייל של פניות הציבור ואת מספרי הטלפון שלנו.

רוני חורי: תאמין לי, מדברים אתי לאחרונה בשפה הערבית יותר מאשר מדברים אתי בשפה העברית, וכולם מקבלים מענה.

רוני חורי: גם בתחילת המשבר הנוכחי דיברתי עם ראש המועצה המקומית בית ג'אן, והוא קיבל מענה על המקום באותו יום.

רוני חורי: אין שום בעיה, רק תפנו.

רוני חורי: אנחנו לא יודעים מה יש בכל מקום, אבל חייב להיות שיתוף פעולה עם הרשות.

רוני חורי: חייבים להפסיק את החבלה בתשתיות, את עבירות הבטיחות בחשמל על עמודי תקשורת.

רוני חורי: איפה שאין את הבעיות האלה, יש פתרונות וכולם מרוצים.

יוסף ג'בארין: אולי דווקא עכשיו אפשר ליזום מעין סקר מה קורה עם רשתות האינטרנט בכל היישובים, בכל רחבי הארץ, ואז לתכנן בפעילות אסטרטגית יותר באיזה מקומות צריך להנגיש את השירות בתקופה הקרובה.

יוסף ג'בארין: אגב, זה גם חינוך, זה גם עובדי - - -

רוני חורי: אנחנו לא עושים את זה ככה, שר התקשורת עושה את זה אחרת.

רוני חורי: שר התקשורת מבקר בעשרות יישובים.

רוני חורי: אני מתלווה אליו למרבית הסיורים, ל-95% מהם, על מנת לבדוק את הטענות.

רוני חורי: כשיש בעיות אמיתיות ויש חסמים, אנחנו משחררים אותן.

רוני חורי: זה לא משנה באיזה שפה מדברים ביישוב הזה.

רוני חורי: משרד התקשורת פתח מייל מיוחד לרשויות המקומיות כדי שראשי הרשויות יוכלו לשטוח שם את טענותיהם.

רוני חורי: המיילים האלה מגיעים לצוותים המקצועיים במשרד ואנחנו מטפלים בתלונות, אבל אנחנו לא יכולים לטפל בדברים שאנחנו לא יודעים.

רוני חורי: לעשות סקר לא עוזר, אני צריך שם, כתובת ומספר טלפון.

רוני חורי: אם יש שם, כתובת ומספר טלפון, זה מטופל.

רוני חורי: עשרות כאלה מגיעות ועשרות כאלה מטופלים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לרוני חורי ממשרד התקשורת.

יוסף ג'בארין: אני מודה שהרבה רצו לדבר והיה לנו כל כך חשוב לשמוע אותם, אבל מצד שני היה גם חשוב לשמוע את פרטי ההתייחסות של משרד החינוך והתקשורת, אז אני מניח שזה היה חשוב גם למשתתפים.

יוסף ג'בארין: קיבלתי מסמך מהאגודה לזכויות האזרח לקראת הדיון מעו"ד טל חסין.

יוסף ג'בארין: אם היא נמצאת, אולי תוכל לדבר שתי דקות ואחר כך אצטרך לסכם.

יוסף ג'בארין: בשעה 11:00 מתחילה המליאה, ואנחנו חייבים לסיים לקראת המליאה.

יוסף ג'בארין: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלך לדברים שנשמעו, גם בעקבות המסמך ששלחת אלינו.

טל חסין: אני שמעתי פה התייחסות, שלטעמי היא מאוד לא מספקת.

טל חסין: לא ברור על מה נסמך משרד החינוך, כשהוא מדבר על 135,000 מחשבים חסרים.

טל חסין: לעומת הנתון הזה של ה-OECD, שאני בכלל לא יודעת אם הוא קיים או לא קיים, הייתה חובה על המשרד לאסוף נתונים מכל בית ספר ובית ספר, נתונים שמעידים על החוסר גם בתשתיות וגם במחשבים.

טל חסין: הנתונים גם שאנחנו הצגנו במסמך הזה מכפר קאסם וגם שהציגה היום ועדת המעקב, מעידים בבירור על כך שהחסר הוא הרבה הרבה יותר גדול ממה שטוען לו משרד החינוך.

טל חסין: קיבלנו פה לוח זמנים לא מחייב.

טל חסין: משרד התקשורת אומר שאין פתרון ליישובים הבלתי מוכרים בנגב.

טל חסין: אני כמובן לא מומחית לתקשורת ובטח לא לטכנולוגיה, אבל בעתירה שאנחנו הגשנו על חיבור כל האוכלוסייה למחשבים ולרשת, עלו פתרונות גם לחיבור לתשתיות ולרשת במקומות שאין בהם חשמל.

טל חסין: זה קורה בכל העולם, אז לתפיסתי, מה שקרה פה לא מהווה שום פתרון ושום מענה לאוכלוסיות הכי חלשות, שגם ככה אנחנו יודעים שהפערים שם הם הגדולים ביותר בין האוכלוסיות החזקות לחלשות.

טל חסין: הפערים האלה רק מתעצמים.

טל חסין: ככל שיש פתרון, הוא מאוד חלקי, הוא לא יקרה עכשיו.

טל חסין: צריך להזיז את הדברים הרבה יותר מהר, ואני באמת יושבת פה ותוהה, מה אפשר לעשות כדי לקדם את זה.

טל חסין: זאת התייחסותי.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: אני בהחלט שותף לדברים שאמרת.

יוסף ג'בארין: היום תלמידי כיתה י"ב בגימנסיה הרצליה החליטו לשבות מלימודי הזום במחאה על כך שרק ל-2% מהילדים הערבים הבדואים בדרום יש גם מחשב וגם אינטרנט, אולי נשמע את דורה ג'ונסון מהגימנסיה.

יוסף ג'בארין: היה חשוב לנו לשמוע את קול המחאה שלכם.

דורה ג'ונסון: תודה רבה.

דורה ג'ונסון: אני דורה ג'ונסון, אני נציגה של המחאה – 25% מאתנו.

דורה ג'ונסון: אנחנו התחלנו את המחאה כדי לתת קול לאותם הילדים שאין להם אמצעים ללמוד.

דורה ג'ונסון: עד עכשיו שבתנו מכל סוג של למידה מקוונת, גם מעבודות וגם מזום, כדי להזדהות איתה.

דורה ג'ונסון: אמנם נודע לנו שהשקיעו הרבה כסף, אבל אנחנו לא יודעים בדיוק מתי הילדים יקבלו את המחשבים.

דורה ג'ונסון: זה יכול לקרות עד ינואר, וכפי ששמעתי עכשיו, זה יכול לקרות גם עד סוף השנה.

דורה ג'ונסון: אבל איך יכולים ילדים אלו לקפוץ ישר למסגרת החינוך בפיגור של כמעט חצי שנת לימוד, ארבעה חודשים בהם המערכת המשיכה ללמד את שאר התלמידים והשאירה אותם מאחור?

דורה ג'ונסון: בעיקר בזמנים האלה, כשהחורף מגיע ואין לדעת עד מתי ימשיכו הלימודים הדיגיטליים, איפה חוק חינוך חובה עבור אותם הילדים היושבים ומחכים שתסופק להם דרך ללמוד?

דורה ג'ונסון: כל יום הם מפסידים חומר והפער הלימודי רק גדל, פער שבשביל להשלים אותו, מלבד העובדה שהוא קשה בצורה משמעותית, יכול להיות במקרים בלתי אפשרי, בעיקר בלי שיש להם מערכת שתעזור להם ובהחלט תשפיע על הבגרויות?

דורה ג'ונסון: שום דבר לא קורה עד שבאמת קורה, ואנחנו מתכוונים להמשיך למחות, עד הרגע שההבטחה שנתנו לגבי המחשבים תהפוך למעשה, ואנחנו לא מדברים רק על ה-150,000 תלמידים שיקבלו מחשב גם בסוף השנה, אלא גם על שאר התלמידים שאולי לא הגיע אליהם הרדאר, כמו 250,000 האחרים שמשרד החינוך כרגע לא הכי מתייחס אליהם, עד שהרמה הלימודית שלנו ושלהם תהיה שווה, כי אנחנו שווים.

דורה ג'ונסון: תודה רבה על ההקשבה.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה לך דורה, ויישר כוח במאבק שלכם על ערכי השוויון והדמוקרטיה לכולם.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: שוב, אני רוצה להתנצל בפני כל אלה שביקשו לדבר.

יוסף ג'בארין: בשעה 11:00 מתחילה המליאה, ואנחנו נאלצים לסכם את הדיון.

יוסף ג'בארין: אני כבר אומר שאנחנו בתחילת נובמבר נקיים דיון המשך, אז אני מניח שכל הסוגיות שעלו בדיון הזה ילוו אותנו גם בשבועות הקרובים.

יוסף ג'בארין: כפי שנאמר כאן בדיון ובשיחה עם נציג משרד החינוך, ד"ר עופר רימון, עד אז נרצה לקבל נתונים מדויקים ממשרד החינוך לגבי חלוקת המחשבים הניידים, לגבי ביצוע התכנית, והדברים גם יוצגו בתחילת נובמבר בדיוני הוועדה.

יוסף ג'בארין: אני אשמח לקבל התייחסויות בכתב אל הוועדה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מלווים את הנושא הזה ונמשיך ללוות אותו, אז אתם מוזמנים בהחלט לשתף אותנו גם בכתב בהערות שיש לכם לגבי הדיון שהיה, וגם בהצעות לקידום הנושא, וגם לשתף אותנו ביוזמות חברתיות של העמותות ושל הפילנתרופיה בתחום הזה של הקצאת אמצעי קצה כדי לאפשר לימוד מרחוק.

יוסף ג'בארין: בסיכומו של הדיון הזה אני חייב לומר לכל המשתתפים, שאני יוצא מודאג יותר מתמונת המצב שנחשפה בפנינו כיום.

יוסף ג'בארין: זה מתחיל בפער שאני רואה בין הצרכים במציאות, הצרכים בשטח, לאמצעי קצה ומחשבים, לבין היעד שהכריז עליו משרד החינוך של כ-150,000.

יוסף ג'בארין: לפי כל הנתונים שיש לנו, גם של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וגם של הכלכלן הראשי, שיעור התלמידים שזקוקים לאמצעי קצה הוא הרבה יותר מ-9%, שזה השיעור שמסתמך עליו משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים הרשמיים שמפורסמים של ה-OECD, שיעורי הנזקקות בישראל שונים מהנתונים של ה-OECD לחומרה בעניין הזה, ולכן הוועדה בעניין הזה קוראת למשרד החינוך לבדוק מה קורה בשטח.

יוסף ג'בארין: אני קיוויתי שהבדיקה בשטח תיעשה עוד במרץ-אפריל עם הנתונים המדויקים לגבי כל יישוב ויישוב ולגבי כל בית ספר, כדי שאפשר יהיה להתאים את כמות המחשבים לצורך האמיתי בפועל.

יוסף ג'בארין: אני גם בהחלט מוטרד מכך שעד היום אנחנו יותר משישה חודשים במשבר, ועד היום לא החלה חלוקת אמצעי הקצה.

יוסף ג'בארין: אפשר להגיד תקציבים, אפשר להגיד שצריכים זמן, אפשר להזמין חברות מחשבים שצריכות עוד לספק את זה.

יוסף ג'בארין: במבחן המציאות, אנחנו עכשיו כחודש מאז התחילה שנת הלימודים, ואנחנו שומעים שעוד ייקח שבועות עד שבכלל תחל החלוקה.

יוסף ג'בארין: זה מצב מדאיג מאוד, בהתחשב בעובדה שהאוכלוסיות הנזקקות לאמצעי הקצה הן האוכלוסיות המוחלשות – האוכלוסייה הערבית, האוכלוסייה החרדית, האוכלוסייה בדרום, הפריפריה הגיאוגרפית, הפריפריה החברתית.

יוסף ג'בארין: לא יכול להיות מצב שתקופת הקורונה עכשיו רק מעמיקה את הפערים הללו, בהיעדר אפשרות של למידה מרחוק ובהיעדר מענים מהירים לתלמידים הללו.

יוסף ג'בארין: אני בכלל לא רוצה להתייחס בסיכום להבטחה מאמצע שנות ה-90, לדעתי 96', של מחשב לכל ילד, אבל איפה ההבטחה אז ואיפה המציאות היום.

יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת שזכותו של כל ילד לקבל חינוך וחינוך שוויוני, ובהיעדר גישה של עשרות אלפי – ואולי מאות אלפי – תלמידים למחשב, יש כאן אפליה קשה בציבור התלמידים.

יוסף ג'בארין: המדיניות כיום נמשכת מאז תחילת המשבר ומעצימה את הפערים, ואולי גם מנציחה אותם, בין אוכלוסיות שונות בתוך החברה, בתוך מערכת החינוך, וזה בהחלט מעורר דאגה בקרבנו.

יוסף ג'בארין: משרד החינוך היה צריך להכין את מערכת החינוך ללמידה מרחוק מהתקופה הקרובה.

יוסף ג'בארין: הוא היה צריך להכין את המערכת עוד במרץ ואפריל.

יוסף ג'בארין: הנתונים כיום לגבי היקף התחלואה מדאיגים אותנו ומשליכים לרעה גם על מצבה של מערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת שהנתונים שעליהם הסתמך משרד החינוך שונים מהנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של אגף הכלכלן הראשי.

יוסף ג'בארין: בפועל מספר התלמידים ללא מחשב נראה גדול בהרבה מההערכה של 150,000-140,000 לפי משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: לכן הוועדה קוראת לבדיקה מחודשת של הנושא, וכמובן למתן מענים לכל התלמידים הזקוקים ללימודים מרחוק, עם הימשכות משבר הקורונה ועם הימשכות הלימודים מרחוק.

יוסף ג'בארין: לכן הוועדה קוראת למשרד החינוך ולמשרד האוצר למצוא פתרונות הולמים ומידיים לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: כפי שאמרתי, הוועדה מבקשת לקבל ממשרד החינוך את הנתונים העדכניים, ואולי מיד לאחר החגים, לגבי הנושאים הללו – גם היקף הצורך וגם היקף החלוקה בפועל.

יוסף ג'בארין: הוועדה גם שמעה בדאגה היעדר מענים לתלמידים בכפרים הבלתי מוכרים בנגב, עשרות אלפי תלמידים שכרגע גם לא שמענו שיש מענים לסוגיית אמצעי הקצה והחיבור לתשתיות האינטרנט.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת קארין אלהרר התייחסה לנושא של הפנימיות ולצורך לתת מענה לילדי הפנימיות.

יוסף ג'בארין: זה נושא בהחלט חשוב, ואנחנו גם פונים למשרד החינוך ולמשרד העבודה והרווחה לתת מענה לנושא הזה.

יוסף ג'בארין: גם עלה הנושא של מפמ"ר תקשוב בבתי הספר הערבים, שאין מזה מספר שנים, למרות הצורך המאוד מידי ודחוף לטפל בנושאים שעלו גם בדיון הזה.

יוסף ג'בארין: הוועדה תקיים ישיבת המשך וישיבת מעקב בתחילת נובמבר.

יוסף ג'בארין: אני שוב מודה לכל המשתתפים.

יוסף ג'בארין: בנימה לא כל כך אופטימית זו אני נועל את הישיבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.