ועדת הכספים, כנסת 23, פרוטוקול מספר 132, 2020-10-13 10:36

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת אישור בדבר העמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים בשל התפשטות נגיף הקורונה.

משה גפני: מי מציג את הערבויות?

עמית מרזאי: שלום.

עמית מרזאי: ממונה ערבויות מדינה, אגף החשב הכללי.

עמית מרזאי: תודה על הדיון כי הזמן מלמד שהכסף אוזל ומהר.

עמית מרזאי: אנחנו כאן היום בבקשה לוועדת הכספים לקבל את אישור הוועדה לעוד 2.7 מיליארד שקלים במטרה להגדיל את הקרן לעסקים קטנים ובינוניים שהוקמה אגב קורונה, בסוף חודש מארס.

עמית מרזאי: הקרן הוקמה והורחבה מספר פעמים.

משה גפני: מה זה בסוף חודש מארס?

משה גפני: לא הבנתי?

עמית מרזאי: בסוף חודש מארס הוקמה הקרן.

משה גפני: נכון.

עמית מרזאי: הקרן הוקמה והוגדלה מספר פעמים והיום היא עומדת על היקף מקסימלי של 22 מיליארד שקלים, מתוכם מנוצלים למעלה מ-19 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: אנחנו ממש מגיעים למיצוי המקסימלי, 17.8 מתוך 18 מיליארד ואנחנו צריכים את אישור הוועדה להגדיל את היקף הסיוע לעסקים באמצעות הערבות.

משה גפני: אנחנו מקבלים הרבה פניות מבעלי עסקים שזה לוקח זמן.

משה גפני: יכול להיות שיש שיפור לאחרונה אבל יש הרבה תלונות התקבלו במהלך התקופה הזאת על כך שזה אורך זמן ועד שנותנים ועד שמקבלים.

משה גפני: אנשים נמצאים במצוקה שאני לא צריך לתאר אותה כי היא ברורה לחלוטין.

משה גפני: היה מאוד קשה, גם לאחר שאישרנו כאן בוועדה ערבויות וכל מה שעומד בעניין הזה.

משה גפני: אתה יכול לתאר לנו מה קורה היום?

עמית מרזאי: כן.

משה גפני: לי יש עסק, ביקשתי ערבות והיכן זה עומד?

עמית מרזאי: אני אומר כמה דברים כלליים ואז אני אשיב לך.

ינון אזולאי: גם על האחוזים של הערבות הקודמת שהיו רק 15 ועכשיו 60.

עמית מרזאי: אני אתאר קצת מה קרה.

עמית מרזאי: בסוף חודש מארס יצאנו מהר עם מנגנון חדש שהפך לחלוטין את כל מנגנון הסיוע שלנו לעסקים בערבות מדינה, מה שהיה שני עשורים או יותר קודם לכן.

עמית מרזאי: שינינו תהליכים ויצרנו איזשהו הסכם גנרי רחב.

עמית מרזאי: המטרה הייתה להרחיב כמה שאפשר את האשראי לעסקים קטנים ובינוניים ולהגדיל אותו ככל שניתן ולסייע להם להתמודד עם הקשיים שיצרה הקורונה עבור אותם עסקים.

עמית מרזאי: ראינו את זה בגל הראשון בהיקפים מאוד מאוד גבוהים.

עמית מרזאי: בימים הראשונים קיבלנו אלפי בקשות ותוך ימים ספורים הגענו ל-20 ומשהו אלף בקשות.

עמית מרזאי: הדבר הזה יצר לחץ אדיר בתוך התהליך.

עמית מרזאי: אם מדברים על לוחות הזמנים, מה שקרה מיד זה איזשהו ניסיון להתמודד עם ההיקפים שמצד אחד התקבלו במכה אחת בזמן קצר ומצד שני הם המשיכו להגיע בקצב מאוד מאוד גדול, ואגב, עד היום.

עמית מרזאי: זמני הטיפול באמת היו מעט יותר ארוכים מזה שציפינו והגדרנו עם הבנקים ועם הגופים הפיננסיים.

עמית מרזאי: היום אנחנו עומדים על מלאי מאוד מאוד קטן, ממש קרוב לכסף שנכנס ואפילו פוחת וזמני הטיפול התקצרו.

עמית מרזאי: אנחנו מייצרים ברמה שבועית את זמני הטיפול גם עבור המלאי שטרם טופל וגם עבור המלאי שכבר טופל כדי לצמצם כמה שניתן ולעבוד יחד עם הגופים הפיננסיים כדי לקצר את זה.

משה גפני: מי אחראי על זה?

עמית מרזאי: אנחנו.

משה גפני: מי זה אנחנו?

עמית מרזאי: אגף החשב הכללי.

עמית מרזאי: ערבויות מדינה.

עמית מרזאי: אני חושב שהדבר היפה בקרן הוא שעברנו איזשהו תהליך יחד עם המשק.

עמית מרזאי: אנחנו בשיח שוטף עם הארגונים, עם ההתאחדויות, עם ראשי הענפים והעסקים עצמם.

עמית מרזאי: אני בעצמי מדבר עם העסקים באופן שוטף.

עמית מרזאי: אנחנו שינינו חדשות לבקרים את התנאים והיטבנו אותם לאורך הדרך.

עמית מרזאי: להבנתנו שיפרנו ככל שנדרש בהתאם לצרכים שעלו מהשטח.

ינון אזולאי: אתה מדבר רק עם עסקים שאתם מאשרים להם או גם עם העסקים שלא מאשרים להם?

עמית מרזאי: אני מדבר רק עם עסקים שאנחנו לא מאשרים להם.

ינון אזולאי: ומוצאים להם פתרון?

עמית מרזאי: במרבית המקרים אנחנו מוצאים פתרונות.

ינון אזולאי: כל אחד כאן מקבל פניות מעסקים שלא מקבלים פתרונות.

עמית מרזאי: אנחנו נציג את הנתונים.

עמית מרזאי: בחודש יוני פתחנו מסלול נוסף שקוראים לו המסלול המוגבר במטרה לטפל בכל אותם עסקים שנדחו.

ינון אזולאי: בגלל הערבות הקטנה שלהם.

ינון אזולאי: הערבות שהמדינה נתנה אז היא קטנה.

עמית מרזאי: היא לא קטנה.

הילה שי וזאן: נדחו באופן כללי?

הילה שי וזאן: במסלול הרגיל?

ינון אזולאי: אם היא לא קטנה, למה צריך להעלות אותה?

עמית מרזאי: הגדלנו את שיעור הערבות כדי לתת מקום נוח יותר לגופים הפיננסים - אני לא אומר בנקים כי יש לנו גם ארבעה גופים חוץ בנקאיים - לקחת סיכון נוסף.

עמית מרזאי: הנתונים הם נתונים יפים.

עמית מרזאי: כלומר, אי אפשר להתווכח עם העובדות.

הילה שי וזאן: 62 אחוזים.

הילה שי וזאן: אמנם הגעת לניצול של 96 אחוזים מהכסף.

מיקי לוי: יש שלושה מסלולים.

מיקי לוי: על איזה מסלול אתם מדברים?

מיקי לוי: בשביל החברים הגדלתי את זה וגם כדי שאני אהיה מרוצה ממני.

מיקי לוי: יש שלושה מסלולים, ואני יכול לתת את זה לאדוני.

מיקי לוי: בבידוד היה לי משעמם וחשבתי מה אני צריך לעשות.

מיקי לוי: יש שלושה מסלולים.

מיקי לוי: יש הלוואות בערבות מדינה, שזה באמת מיצוי יפה של 98 אחוזים.

מיקי לוי: שאפו ענק.

מיקי לוי: עשיתם שם מאמצים.

משה גפני: השתפר.

משה גפני: זה לא היה כך בהתחלה.

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: ערבות מדינה, קרן לעסקים גדולים, 27 אחוזים.

הילה שי וזאן: אבל מדובר ב-62 אחוזים.

מיקי לוי: הלוואות בערבות מדינה לעסקים בסיכון, ועל זה הוועדה צעקה מבוקר עד לילה, 31 אחוזים.

מיקי לוי: למה אתם צריכים שנאשר לכם עוד?

מיקי לוי: תעבירו בבקשה ליושב ראש את הנייר.

עמית מרזאי: אני רוצה לומר משהו בעניין הזה.

מיקי לוי: אני לא רוצה לתת לך את המסלול האחר של הגירעון המצטבר.

מיקי לוי: פחד אלוהים.

מיקי לוי: יש כאן שני קווים, האחד, היכן אנחנו נמצאים בספטמבר, ולמעלה, מה הגירעון המצטבר בשנה.

מיקי לוי: 102.4 מיליארד שקלים בספטמבר.

מיקי לוי: שאלוהים ישמור.

מיקי לוי: עד סוף השנה, אם אלוהים יעזור לנו ואני מקווה שהוא יעזור לנו שלא נגיע ל-160.

עמית מרזאי: אנחנו עברנו את זה מספר פעמים גם בוועדה הזאת.

עמית מרזאי: אני מראש מצטער שאני מאכזב.

עמית מרזאי: אנחנו תמיד נקדים את הביקושים ותמיד נגדיל את הקרן מעבר לביקוש הקיים כדי לא ליצור חלילה שבר בין הביקוש להיצע.

עמית מרזאי: אנחנו הגדרנו את הסכומים, גם את הציר המוגבר וגם הציר הכלכלי כסכומים גבוהים מאוד מתוך מטרה.

משה גפני: תגיד לי, מה עשית בבידוד?

מיקי לוי: היה משעמם.

מיקי לוי: אתה יודע מה זה להשתתף ב-זום בוועדת כספים כשאני צריך להתחנן שייתנו לי לדבר?

מיקי לוי: אני רגיל לדבר כל הזמן.

הילה שי וזאן: לפני שמיקי עזר לי, הייתי באמצע דבריי.

מיקי לוי: ניסיתי לעזור לך.

הילה שי וזאן: זה בסדר.

הילה שי וזאן: היו לי את הנתונים שלך בלי הגרפים היפים.

הילה שי וזאן: גם במסלול הרגיל, כמו שמיקי אמר, מצד אחד זה 99 אחוזים ומצד שני זה פשוט הסכום שאישרנו אבל אם אתם מסתכלים על האחוזים, אלה 62 אחוזים וזה אומר שזה לא 80 ולא 90 אחוזים.

הילה שי וזאן: כמו שאמר חברי, במסלול העסקים בסיכון אלה 32 אחוזים.

הילה שי וזאן: אני רוצה לשאול משהו ואז תשיב.

הילה שי וזאן: אני מדברת בעיקר על המסלול של עסקים בסיכון גבוה ואני שואלת האם יש משהו שאנחנו יכולים לעשות הן מבחינת הבירוקרטיה, הנהלים שם, הסבך הזה שהם צריכים לעבור כדי להגיש ולקבל.

הילה שי וזאן: שנית, האם אנחנו יכולים לשקול להוריד את זה מ-50 אחוזים, שהיום צריכים להוריד ל-40 אחוזים, ואז ודאי שזה יאפשר ליותר עסקים להיכנס בהגדרה של סיכון גבוה.

הילה שי וזאן: היום אתה עומד על 50 אחוזים ו-50 אחוזים זה אחוז מאוד גבוה.

הילה שי וזאן: דבר שלישי שאני רוצה לציין.

הילה שי וזאן: בעצם אתם לא מציינים איך מחולק הכסף בין המסלולים.

הילה שי וזאן: אולי לשנע על פי הביקושים.

הילה שי וזאן: זאת אומרת, התוספת שאתה מבקש היא תוספת שתתחלק לשני המסלולים.

הילה שי וזאן: אם תאמרו לנו איך כסף מתחלק בין המסלולים תוכל לשנע אם אתה מגיע למיצוי מלא במסלול הראשון.

הילה שי וזאן: תאמר לנו שאתה ב-99 אחוזים אבל אישרת רק 62 אחוזים ולכן בוא נוסיף למסלול גבוה או להיפך, נלמד למה בסיכון גבוה אנחנו לא מצליחים להגיע לאחוזים יותר יפים ונשנע את הכסף מהמסלול הראשון.

עמית מרזאי: אני חושב שההסתכלות על הניצול ביחס להיקף שהוקצה היא הסתכלות מוטעית.

עמית מרזאי: היא מטעה והיא לעולם תישאר בשיעורים האלה כיוון שאנחנו – אמרתי קודם – מנסים להקדים את הביקוש.

עמית מרזאי: לא להגיב לו באיחור אלא להקדים אותו.

עמית מרזאי: לכן אנחנו תמיד נשאף לכך שההקצאה של ערבות הגופים הפיננסיים תהיה גבוהה מהביקוש הנוכחי.

ינון אזולאי: בכמה גבוהה?

עמית מרזאי: כשאנחנו הקצנו 18 מיליארד שקלים לקרן, לא היינו בביקושים של 18 מיליארד אלא היינו בסכומים הרבה יותר נמוכים.

עמית מרזאי: כשהקצנו ארבעה מיליארד למסלול המוגבר, היינו באפס.

עמית מרזאי: לא שמנו מיליארד אלא ארבעה.

הילה שי וזאן: זה בסדר גמור.

עמית מרזאי: לכן ההסתכלות על הנתון הבודד של שיעור הניצול מההיקף של הקרן, היא הסתכלות שאין בה לטעמי שום דבר.

עמית מרזאי: המבחן הוא שכאשר יגיע העסק, הוא יוכל לקבל מענה מהיר, הוא לא יצטרך שהבנק יחזור אלינו.

הילה שי וזאן: אבל 62 אחוזים לא מתייחסים לסכום שביקשת אלא הוא מתייחס לבקשות שאושרו בהתאם לאלה שהוגשו.

עמית מרזאי: הוא מתייחס להיקף האישורים.

עמית מרזאי: תמיד נקדים ולכן אני טוען שהנתון הזה לא רלוונטי.

עמית מרזאי: הנתון השני שאת מתייחסת אליו הוא שיעור ההשתתפות.

עמית מרזאי: בואי נסת

עמית מרזאי: כל רגע על הנתונים.

ינון אזולאי: בנקודה שאמרת.

ינון אזולאי: אתה אומר שאתה תמיד מגדיל.

ינון אזולאי: בכמה אחוזים אתה מגדיל?

עמית מרזאי: כמה שאפשר.

ינון אזולאי: יש לך עכשיו ארבעה מיליארד, תגדיל את זה ל-100 מיליארד?

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: אתה אומר איזשהו אחוז מסוים.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: זאת רק ערבות מדינה לבנקים.

מיקי לוי: זה לא כסף של מדינה.

עמית מרזאי: אנחנו מגדירים תרחישים.

עמית מרזאי: גם כשהגדרנו את הארבעה מיליארד שקלים בתרחיש המחמיר, זה נוכח הניתוח של התביעות שהיו לנו באותה תקופה.

הילה שי וזאן: בסדר.

הילה שי וזאן: תתייחס לאחוז הבקשות.

עמית מרזאי: במסלול המוגבר אתם רואים 88-87 אחוזי אישורים.

עמית מרזאי: בשני המסלולים.

עמית מרזאי: בשני המסלולים אנחנו נותנים לענפים שהחלטנו שהם עשויים להיות הענפים המסוכנים יותר, אלה שנכנסו בראשית הדרך לסגר ויוצאים ממנו אחרונים, גם בסגר הנוכחי.

עמית מרזאי: גם כאשר מסתכלים על הפילוח של הענפים, אנחנו רואים שאנחנו נוגעים בדיוק בענפים שאנחנו רוצים לסייע להם.

עמית מרזאי: אגב, כל הענפים האלה – הביגוד, ההנעלה, ההסעדה, אולמות אירועים, הפקות וכולי – אלה הענפים שנמצאים בשיעורי אישורים גבוהים מהממוצע.

עמית מרזאי: אני יכול לתת לכם דוגמה.

עמית מרזאי: בתי מלון והארחה, 91 אחוזים אישורים.

ינון אזולאי: הלבשה והנעלה?

עמית מרזאי: 87 אחוזים לעומת 62 אחוזים בממוצע.

הילה שי וזאן: אתה אומר שהניצול הנמוך של הכסף זה רק בגלל שהלכתם את ה-סייף סייד וביקשתם סכום הרבה יותר גבוה ממה שבעצם היו העסקים האלה צריכים?

ינון אזולאי: זה מה שהוא אומר.

עמית מרזאי: אנחנו מבקשים כאן סכום גבוה לכאורה.

עמית מרזאי: אנחנו לא יודעים לצפות את היקף הביקושים בגל השני ואם יהיה גל נוסף.

עמית מרזאי: גם עם המערכת הבנקאית וגם עם הפיקוח על הבנקים, אנחנו מבינים שאין ודאות בהתנהלות השוטפת ולא לעשות מנות קטנות כדי שיוכלו לתת את הפתרונות המהירים לעסקים.

עמית מרזאי: אני חושב שכולנו יודעים שאנחנו מסתכלים במשרד האוצר על תוכנית סיוע לעסקים עד אמצע 2021.

משה גפני: אנחנו נמשיך לדון בעניין הזה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: עמית, אני חייב לומר שאהבתי את ההסברים שלך.

הילה שי וזאן: גם אני.

משה גפני: אהבתי את זה.

משה גפני: זאת אומרת, יש כסף, אתם נערכים לזה אפילו שזה לא הולך להיות מחר, זה יהיה מוחרתיים כדי שלאנשים תהיה אפשרות ולכם תהיה אפשרות לתת את הערבויות.

משה גפני: לפני סוכות התקשר אלי סגן שר האוצר.

ינון אזולאי: ממחר השר במשרד האוצר.

משה גפני: כן.

משה גפני: הוא התקשר אלי בהיותו סגן שר ואמר רוני חזקיהו נמצא אצלו על השולחן.

משה גפני: החשב הכללי.

משה גפני: כך הוא אומר לי והוא אומר לי שהוא מבקש ממני שאביא את הנושא של הערבויות מחר.

משה גפני: אנחנו בערב סוכות.

משה גפני: אתה דווקא אומר עכשיו דבר נכון.

משה גפני: זה לא בער על הרגע אלא זה היה יכול להיות גם היום.

משה גפני: אנחנו מדברים על היערכות מוקדמת שהיא נכונה ואני מקבל אותה ואני רוצה לאשר אותה אבל בגלל זה החשב הכללי רוקד אצלו על השולחן, אצל סגן השר?

משה גפני: בגלל שאני לא הבאתי את זה לדיון בערב סוכות במקום לקנות לולב?

משה גפני: זה היה נראה קצת משונה.

משה גפני: אני אומר את זה כי זה מעניין ואני אומר את זה בגלל עוד סיבה.

משה גפני: צריך לדעת במשרד האוצר, גם אצל החשב הכללי אבל גם באגפים הנוספים, גם באגף התקציבים וגם ברשות המסים, שלא כל דבר שאתם מחליטים לעשות היום, היום אנחנו צריכים לאשר את זה.

משה גפני: הרבה פעמים אנחנו מרגישים מתוסכלים.

משה גפני: למשל, הערבות הזאת.

משה גפני: מה לוחצים עלי שאני אעשה ישיבה בערב סוכות בשעה שמדובר על כסף עתידי שהוא חשוב, אני בעד המדיניות הזו ואני לא מעביר ביקורת.

עמית מרזאי: המשפט הראשון שלי היה שאני שמח שקיימנו את הדיון כיוון שבמסלול הכללי הגענו למיצוי כמעט מוחלט.

עמית מרזאי: נשארו 180 מיליון שקלים מתוך ה-18 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: מאחר שנשארו 180 מיליון שקלים, לא ידענו לחזות מה יהיה נוכח הסגר.

משה גפני: אני לא מעביר על זה ביקורת.

משה גפני: אני בעד.

משה גפני: אני לא חושב שאמרת דברים שהם אינם דברים הגיוניים אלא הדברים הם הגיוניים.

משה גפני: אני מקבל אותם ומקווה שגם החברים יקבלו אותם ונאשר את זה.

משה גפני: רק נדלק אצלי פתאום למה היה צריך לקיים דיון בערב סוכות ולמה החשב הכללי היה צריך לרקוד על השולחן אצל סגן השר שאמור מחר להיות שר.

ינון אזולאי: אני שואל למה הוא לא בא לרקוד על שולחן ועדת הכספים שזה יותר נוח.

עמית מרזאי: במסלול הכללי הכסף נגמר.

טמיר כהן: ביקשה לדבר חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

טמיר כהן: היא ב-זום.

טמיר כהן: היא בבידוד.

משה גפני: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: שלום.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על כך שחזרנו לפעילות.

עאידה תומא סלימאן: כיום אני בבידוד אבל מחר אצטרף לישיבות.

משה גפני: תהיי בריאה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני שלחתי את בקשת המידע לפני הישיבה הזאת ואת הבקשה להתפלגות ההלוואות לפי שיוך, החלוקה בין מקבלי ההלוואות היהודים והערבים.

עאידה תומא סלימאן: בהסתמך על כל הטלפונים שאני מקבלת ומעסקים שמנסים לקבל את ההלוואה ועומדים בפני קשיים.

עאידה תומא סלימאן: אמנם בתקופה האחרונה זה פחת ולא כמו בתחילת הגל, דבר שמעיד על הגמשה מסוימת שקרתה בנושא של ההלוואות.

עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על אחוזי הניצול הגבוהים כי זאת המטרה בהקמת קרן כזו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן רוצים לעזור לאזרחים ולעסקים להמשיך לעמוד על הרגליים.

עאידה תומא סלימאן: לא כמו אחרים, אני לא מפחדת מהגירעון.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה תפקידה של המדינה ברגעים כאלה והממשלה צריכה להשקיע כסף.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אני מסתכלת על הניצול, אני רואה את הפער בין אחוזי ההלוואות שאושרו ליהודים ושל לא יהודים, והחשש שלי מתאמת.

עאידה תומא סלימאן: יש פער בין מספר ההלוואות שאושרו ואני מבקשת לקבל עליו הסבר.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהבנקים בכפרים ובערים הערביות, פקידי הבנקים עם פחות סמכויות.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא תאמינו אבל אתמול מישהי שמנהלת עסק התקשרה אלי ואמרה לי שהיא התחננה שיגדילו לה את מסגרת האשראי ב-500 שקלים כדי שהיא תוכל לעשות פריסה של התשלומים שלה בכרטיס האשראי.

עאידה תומא סלימאן: מנהל הבנק לא הסכים להגדיל לה ב-500 שקלים.

עאידה תומא סלימאן: זה המצב.

עאידה תומא סלימאן: אם כן, קודם כל הסבר ואיך אתם שוקלים עוד הגמשה מסוימת או בדיקה של מה קורה בבנקים מבחינת ההלוואות לעסקים שקיימים באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על המסלול של עסקים, ואני יודעת את זה, הרבה מהעסקים קיימים באוכלוסייה הערבית מוגדרים כעסקים עם סיכון גבוה.

עאידה תומא סלימאן: זה מסעדנות ועיסוקים נוספים.

עאידה תומא סלימאן: האם תתקיים עוד הגמשה?

עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה שאולי צריך להוריד במקצת את הקריטריונים כדי לאפשר לעסקים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נרצה לראות גל של קריסה של עסקים מיד לאחר הסגר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: עמית, בבקשה, תשיב לה.

עמית מרזאי: לגבי המסלול המוגבר, עד היום קיבלנו 3,600 בקשות בהיקף של כ-3.6 מיליארד שקלים.

עמית מרזאי: שיעור האישורים שם הוא מאוד גבוה ולכן אני חושב שאפשר לומר שהמסלול הזה כרגע מוצלח.

עמית מרזאי: עולה השאלה למה לא מגישים יותר ושאלה שאנחנו שואלים את עצמנו היא גם השאלה שנשאלה כאן וגם שאלה חברת הכנסת לגבי הירידה במחזורים.

עמית מרזאי: אנחנו בוחנים את זה.

עמית מרזאי: התשובה היא כי אנחנו בוחנים בכל זמן, גם כעת, את ההקלות.

עמית מרזאי: לגבי השיוך היישובי לגבי הפעילות המגזרית, לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, באמת יש כאן נתון שהוא נמוך יותר.

עמית מרזאי: אני לא חושב שהוא נמוך בצורה מאוד מאוד משמעותית אבל הוא בהחלט נמוך יותר.

עמית מרזאי: שיעור האישורים בישובים הלא יהודיים עומד על 56 אחוזים לעומת השיעור בישובים היהודיים שעומד על 64 אחוזים.

עמית מרזאי: אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי להנגיש את הקרן לכל האוכלוסיות ובכל השפות.

עמית מרזאי: גם באתר שלנו של הקרן אנחנו מעדכנים את הדברים כל הזמן.

עמית מרזאי: אני לא חושב שיש לנו עוד דרך להנגיש וככל שאפשר לייצר שיתופי פעולה ויש הצעות, אנחנו נשמח לשמוע.

עמית מרזאי: אנחנו כאן כדי להנגיש את זה עבור כל האוכלוסייה.

עמית מרזאי: אנחנו מנגישים את זה לכל האוכלוסיות בכל השפות.

עמית מרזאי: אין כאן חסמים עבור מי מהישובים או מהמגזרים או המגדרים חלילה.

עמית מרזאי: ככל שיש הצעות לשיתופי פעולה כדי להעצים את הנגישות הזאת, נשמח.

משה גפני: עאידה, אני מציע שתעבירי את הפרטים לעמית.

משה גפני: הוא אומר שהוא מוכן לבדוק את העניין הזה ולפעול.

שגית אפיק: היא שאלה עוד משהו.

שגית אפיק: היא שאלה על פריסת תשלומים לעסקים ממש קטנטנים שמבקשים תוספת מהבנק.

שגית אפיק: אתם עוסקים בזה?

עמית מרזאי: אנחנו עשינו אפילו יותר זה.

עמית מרזאי: אנחנו חלק מתהליך של הסדר או שינוי בלוח ההלוואות.

עמית מרזאי: אנחנו שחזרנו את הדבר הזה ברוח ההנחיות של הפיקוח על הבנקים להקלות והסדרי תשלומים וכולי.

עמית מרזאי: נצמדנו בדיוק לדברים.

עאידה תומא סלימאן: בהמשך לנקודה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שהרושם שלי מהפניות שאני מקבלת, לא רק שלא היו הגמשות בעניין האשראי בבנקים אלא להפך.

ינון אזולאי: היו החמרות.

עאידה תומא סלימאן: יש הקשחה בלתי נסבלת בעניין האשראי ובעניין פריסת החובות וכמעט אפשר להגיד שהבנקים מתעמרים בעסקים הקטנים.

עאידה תומא סלימאן: חלק מהעסקים האלה נפתחו בתחילת 2020 והם לא מקבלים כל מענק וכל תמיכה בינתיים והבנקים הולכים ומקשיחים את העמדות ואת ההחלטות שלהם.

הילה שי וזאן: ועוד דבר קטן עליו עמית לא ענה קודם.

הילה שי וזאן: האם אפשר לבחון אפשרות להוריד את זה ל-40 אחוזים ולא לשאיר על 50 אחוזים.

עמית מרזאי: השבתי לפני רגע שזו בדיוק סוגיה שאנחנו בוחנים אותה.

שגית אפיק: כשאתם עושים את הבחינות, אתם גם מדברים עם העסקים?

עמית מרזאי: ברור.

שגית אפיק: או שהבחינה היא אקדמית אצלכם?

שגית אפיק: מהשטח עולה תמונה של קושי אמיתי.

עמית מרזאי: אני חושב שיש כאן איזשהו טייס אוטומטי בתוך המנגנון.

עמית מרזאי: באפריל היינו בסגר מוחלט ובחודש הזה נכנסנו לסגר נוסף.

עמית מרזאי: גם מי שלא חווה את אפריל עם ירידה של 50 אחוזים במחזורים, ואי אפשר לומר שמי שסגר לא חווה לפחות 50 אחוזים, יכול להיות שהוא יחווה את זה כעת.

עמית מרזאי: אני לא מאחל לאף אחד אבל אני אומר שזה קריטריון שנוגעים בו מרבית העסקים.

עמית מרזאי: אנחנו בוחנים את זה מול נתונים אקדמיים כי צריך להניח את הדעת גם לגבי ההחלטות המקצועיות.

עמית מרזאי: לכן התשובה היא כן, בוחנים את הסוגיה.

משה גפני: אתם אמורים לבוא שוב לוועדת הכספים.

משה גפני: אני לא יודע מה קרה שם עם תוכניות הסיוע בין שר האוצר לבין ראש הממשלה.

משה גפני: ראש הממשלה דיבר אתי ואמר שמתכוונים להביא לכאן את תוכנית הסיוע.

משה גפני: בכל תחנה שתהיה, אנחנו נבדוק אתך או אתכם מה קרה עם הטענות שהועלו כאן בנושא הזה שהבנקים מקשיחים עמדות כלפי בעלי העסקים הקטנים וכל מה שנלווה לזה.

משה גפני: אנחנו נבחן את זה.

משה גפני: אני לא חולק עליך, אני לא בדקתי את זה קודם.

משה גפני: בדקתי את זה לפני חודשיים אבל לא בדקתי את זה עכשיו.

משה גפני: אתם תהיו כאן ואנחנו נשאל אתכם את השאלות האלה.

משה גפני: תיערכו לזה כי יש טענות והטענות האלה הן לא טענות שבאות סתם בשביל להעביר ביקורת אלא באות בגלל שיש בעיה.

משה גפני: קחו את זה בחשבון.

עמית מרזאי: אני לוקח את זה בחשבון.

עמית מרזאי: אני חושב שצריך להפריד את הדיון ולהבחין בין מה שקשור לקרן לבין מה שקשור לאשראי הרגיל.

עמית מרזאי: אני חושב שמה שהציגה חברת הכנסת, זה איזשהו מיקס של הדברים.

משה גפני: אנחנו לא עושים כך.

משה גפני: מבחינתנו זו מערכת אחת.

עמית מרזאי: ככל שאנחנו מדברים על האשראי בקרן, זה יהיה מהיר ומיידי עבור העסקים.

קרן ברק: אני מצטערת שאיחרתי ואני מתנצלת אם כבר אמרתם את הדברים אבל חשוב לי לשאול שוב על הסיפור שאנחנו הקצנו את הקרן לעסקים בסיכון גבוה ואנחנו יודעים שהקצנו קודם.

משה גפני: זה עלה קודם.

קרן ברק: בגלל שהיה את הצורך, שמראש הבנקים אמרו שהם בסיכון גבוה ולא ניתן להם ולכן בכוונה הפרדנו את זה לארבעה מיליארד שקלים נוספים שיהיו דווקא לעסקים בסיכון גבוה.

קרן ברק: נוצלו מזה רבע.

קרן ברק: 27 אחוזים מבחינתי זה רבע.

קרן ברק: זאת אומרת, שלושה מיליארד שצבועים בכסף ולא מקבלים את הכסף ואני יודעת, וחברים שלי, ואנשים שפונים אלי בדמעות כי הבנקים לא ייתנו להם כי הבנקים אומרים שאם עכשיו זה עסק שקשור איכשהו לשמחות, לא משנה אם זה אולם שמחות או אקססוריס לשמחות, הם לא רואים שום דבר שקשור לשמחות ולכן לא ייתנו את הכסף הזה.

קרן ברק: אבל מתי שהוא יהיו שמחות.

קרן ברק: זה לא שזה משהו שלא יקרה אף פעם.

קרן ברק: הבן אדם לא ביקש מענק אלא הוא ביקש הלוואה שאותה הוא יצטרך להחזיר.

קרן ברק: יש שלושה מיליארד שקלים ששוכבים בקופה.

משה גפני: טענה נכונה.

משה גפני: היא עלתה גם קודם.

משה גפני: אתם נותנים ערבים בשביל המקרים האלה.

קרן ברק: בדיוק.

משה גפני: צריך להביא גם את המפקח על הבנקים כי נאמר כאן קודם שהבנקים מקשיחים עמדות.

ינון אזולאי: אני רוצה להעיר שתי הערות קצרות.

ינון אזולאי: אלה שבפעם הקודמת נפסלו, הם יוגשו אוטומטית?

עמית מרזאי: הם יכולים להגיש אוטומטית מיד בפסילה.

ינון אזולאי: בלי להגיש עוד פעם את הטופסולוגיה.

ינון אזולאי: דבר שני, עמותות.

ינון אזולאי: למה עמותות לא בתוך זה?

ינון אזולאי: בפעם שעברה היה אפס נקודה משהו, אפס נקודה אחד.

ינון אזולאי: אם יש לך את הנתון, אני אשמח לקבל אותו.

עמית מרזאי: הוגשו 679 בקשות, טופלו 652 בקשות ואושרו 374 בקשות.

עמית מרזאי: כלומר, שיעור אישורים של 57 אחוזים מתוך הבקשות שנדונו.

עמית מרזאי: זה מאוד קרוב לממוצע עליו אנחנו מדברים של 62 אחוזים.

עמית מרזאי: אגב, בעמותות יש מסלולים ללא ערבויות, הקלות וכולי.

עמית מרזאי: זה הרבה יותר מהיר.

ינון אזולאי: זה כלום.

ינון אזולאי: זה שהוגשו 650, זה נמוך.

עמית מרזאי: כמה עמותות יש?

ינון אזולאי: אלפים, אם לא עשרות אלפים.

עמית מרזאי: אני אומר לך שגם יש יותר מ-600,000 עסקים במשק ועדיין הגישו פחות.

ינון אזולאי: גם זו שאלה.

עמית מרזאי: נכון.

עמית מרזאי: שאלה טובה.

עמית מרזאי: אני לא יודע לענות עליה.

ינון אזולאי: אני יודע לענות עליה.

שגית אפיק: לכן שאלתי אותך אם אתם בהידברות עם העסקים כי לנסח למה הם לא מגישים בצורה אקדמית, זה לא מספיק.

ינון אזולאי: הם הגישו ונפסלו או שאומרים להם מראש

עמית מרזאי: הם לא נרשמים.

ינון אזולאי: באפריל הייתה כתבה.

ינון אזולאי: ברגע שהעברתם את כל הכוח לבנקים, בעצם העסקים כבר מתייאשים כי הבנקים מסתכלים עליהם בכל החשבון שלהם וכמו שאמרה חברת הכנסת אעידה תומא סלימאן, היא אומרת שאפילו 500 שקלים לא נתנו.

ינון אזולאי: כלומר, הם מסתכלים על הבן אדם באופן הפרטני.

ינון אזולאי: הקרנות של הסיכון שנתתם, סליחה שאני אומר, הן לא שוות כי תשמע את בעלי האולמות, תשמע את אבי, זה שאתמול סגר את חנות הנעליים שלו.

ינון אזולאי: הדברים האלה הזויים.

ינון אזולאי: למה זה קרה לו?

ינון אזולאי: כי הוא רואה שאין לו מענה.

עמית מרזאי: אני רוצה לומר כמה דברים.

עמית מרזאי: הדבר הראשון, יש מענה ייחודי וייעודי עבור העמותות והארגונים החברתיים, המגזר השלישי.

עמית מרזאי: שנית, צירפנו לתוך הקרן הזאת גם גופים חוץ בנקאיים קטנים יותר, גם כאלה שיש להם התמחות עם עמותות, ראו ערך עוגן שהצטרפה.

עמית מרזאי: דבר שלישי, גם בתוך תהליך הגשת הבקשות ותהליך הבדיקה נמצאים נציגי הציבור שאמורים לייצג את האינטרס של המדינה ואת האינטרס של העסקים בתוך ועדות האשראי.

עמית מרזאי: אם זה לא יניח את דעתכם, אנחנו עושים בקרות רנדומליות על תיקים שנדחו.

שלמה קרעי: שאלה של מידע.

שלמה קרעי: כמה בקשות הוגשו במסלול המוגבר?

עמית מרזאי: 3,470 בקשות במסלול המוגבר.

שלמה קרעי: זאת אומרת, בערך 50 אחוזים.

עמית מרזאי: 2,600 נדונו ומתוך אלה שנדונו אושרו 2,300.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: יש כאן 1,800 בקשות שהתקבלו במסלול המוגבר.

עמית מרזאי: לא.

עמית מרזאי: יש 3,470 בקשות שהתקבלו למסלול המוגבר.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: אנחנו רוצים לתת את הערבויות ואנחנו רוצים שזה יעבוד.

משה גפני: אנחנו מקבלים את הערות החברים שהעירו לגבי מה שנעשה בעניין הזה.

משה גפני: הם אמורים לבוא לכאן.

משה גפני: לפי מה שראש הממשלה אמר לי קודם, לפני שנכנסת אמרתי, הם רוצים להביא את הסיוע לעסקים.

משה גפני: בינתיים הם לא הסתדרו ואני לא יודע מה בדיוק קרה.

משה גפני: אני לא מעביר ביקורת.

משה גפני: הייתה אמורה להיות השבוע ישיבה.

ינון אזולאי: זה לא שהסתדרו אלא פשוט המתווכת התפטרה.

ינון אזולאי: המנכ"לית.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה לא קשור.

משה גפני: זה היה אחרי כן.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: יבואו לכאן ואנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: זה נכון שלחברים יש טענות.

משה גפני: עמית מסביר את הדברים אבל זה לא מספיק.

אופיר כץ: יש לי הערה גם לעמית.

אופיר כץ: לא יכול להיות שאנחנו נהיה עם מסמך מה-6 בספטמבר בו מצוינים מספרים אחרים.

עמית מרזאי: שלחנו אתמול בערב מסמך מעודכן.

משה גפני: ההערה נרשמה.

משה גפני: מיקי לוי, אני מודה לך על העבודה שעשית.

משה גפני: עבודה מעניינת.

משה גפני: אני לא רוצה שתלך לבידוד שוב כי תייצר עוד עבודות כאלה.

משה גפני: תגיד לי, למה חלוקת תווי מזון לאוכלוסיות מוחלשות?

מיקי לוי: 700 מיליון שקלים.

משה גפני: שום דבר עדיין לא נעשה.

ינון אזולאי: אני אגיד לכם.

ינון אזולאי: 400 מיליון שקלים שהיו במשרד האוצר שלא הסכים לקריטריונים ובימים הקרובים יצא מכרז אחרי שבסופו של דבר הוסכם.

ינון אזולאי: יצא מכרז לגופים שיוכלו לחלק את התלושים.

משה גפני: במשרד הפנים?

ינון אזולאי: במשרד הפנים.

ינון אזולאי: לא במשרד האוצר.

משה גפני: זה הכסף עליו דיברנו כאן בוועדה כמה פעמים ועדיין לא בוצע.

ינון אזולאי: בימים הקרובים יוצא מכרז.

משה גפני: קול קורא.

משה גפני: אבל זה עדיין לא בוצע.

ינון אזולאי: לא בוצע.

ינון אזולאי: לצערנו עדיין לא בוצע.

משה גפני: זה הסעיף היחיד.

אופיר כץ: אדוני היושב ראש, אני חוזר בי.

אופיר כץ: יש לנו את הנתון שהוא דיבר עליו.

מיקי לוי: תסתכל גם על הסבות מקצועיות.

משה גפני: כן.

משה גפני: ראיתי.

משה גפני: אני מודה לך על העבודה.

משה גפני: זו עבודה טובה.

משה גפני: צריך להקריא את הערבויות?

שגית אפיק: לא.

שגית אפיק: להצביע על אישור בדבר העמדת סכום ערבות נוסף לקרן הסיוע הייעודית לעסקים בשל התפשטות נגיף הקורונה.

משה גפני: מי בעד אישור הערבות כפי שהיא אותה עמית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אושר

משה גפני: הערבות אושרה.