ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 17, 2020-10-12 11:30

עינב קאבלה: בוקר טוב.

עינב קאבלה: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת המדע והטכנולוגיה.

עינב קאבלה: היום כ"ד בתשרי התשפ"א, ה-12 באוקטובר 2020 והנושא הוא למידה בימי קורונה – טכנולוגיות שמשנות את מערכת החינוך.

עינב קאבלה: הנושא המרכזי של הישיבה הוא ההיבט הטכנולוגי של הלמידה בתקופת קורונה.

עינב קאבלה: ישנם כמובן היבטים נוספים, חשובים לא פחות, אפילו קריטיים, העומדים בבסיסי של כל ההיתכנות של למידה בימי קורונה, אם זה ציוד קצה ואם זו תשתית אינטרנט וכיוצא בזה.

עינב קאבלה: אני מציינת את זה בתחילת הדיון מפאת החשיבות והמצוקה שקיימת במקומות רבים, אבל הדיון היום לא נועד להתמקד בכך.

עינב קאבלה: מתקיימים דיונים בנושאים חשובים אלו בוועדות השונות הרלוונטיות, כולל בדיון שערכנו בוועדה שלנו.

עינב קאבלה: אני יודעת שהתקיימו דיונים גם בוועדה לזכויות הילד ובוועדת החינוך.

עינב קאבלה: אין בכלל ספק שללא תשתית ראויה אין בסיס לכל השאר.

עינב קאבלה: כאמור, היום ננסה להתמקד בטכנולוגיות שמשמשות ללמידה מרחוק.

עינב קאבלה: נבין אלו כלים קיימים, באלו טכנולוגיות עושה שימוש מערכת החינוך?

עינב קאבלה: כיצד מתבצע הליך איתור הטכנולוגיות ושילובם?

עינב קאבלה: מהן נקודות החולשה שקיימות ונדרשות בחיזוק המיומנות הקיימת בקרב עובדי הוראה לשימוש בטכנולוגיות השונות?

עינב קאבלה: במוגנות של ילידנו בזמן הלמידה מרחוק?

עינב קאבלה: היבטי אבטחת מידע, הגנת פרטיות וגם חדשנות בתחום, לא פחות חשוב.

עינב קאבלה: יהיו אתנו היום נציג משרד החינוך, ד"ר עופר רימון שיהיה ראשון הדוברים לאחר חברי הכנסת.

עינב קאבלה: נציג מועצת התלמידים הארצית, נציגי מורים, נציגי חברות טכנולוגיה וגופים נוספים שרלוונטיים לנושא.

עינב קאבלה: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה גברתי היושבת-ראש.

מיכאל מלכיאלי: יישר כוח על הדיון המאוד חשוב הזה.

מיכאל מלכיאלי: הוא היה חשוב כל הזמן וחשוב כל שכן עכשיו בתקופה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: בציבור החרדי האפשרויות ללמידה מרחוק מאוד מצומצמות.

מיכאל מלכיאלי: אין אינטרנט ורוב הלמידה היא בטלפון, שאז איכות הלימוד בצורה מאוד ירודה.

מיכאל מלכיאלי: יש ציבור דתי שמחובר לאינטרנט ושם יש את מה שנקרא מרכבה.

מיכאל מלכיאלי: עם המרכבה לומדים גמרא בצורה מאוד פשוטה.

מיכאל מלכיאלי: הם מגיעים עם המון יכולות אבל הם דורשים את הקשר עם משרד החינוך כי לצערי משרד החינוך לא נתן מענה לציבור הדתי, זה נמצא גם בחמד, אבל לא רק.

מיכאל מלכיאלי: אפשר ללמוד גמרא בצורה מאוד צבעונית, יפה, ברורה ופשוטה.

מיכאל מלכיאלי: אפשר שכולם יוכלו להבין ולהתחבר לזה.

מיכאל מלכיאלי: הרב שטיינזלץ היה פורץ דרך הראשון בסיפור הזה.

מיכאל מלכיאלי: היום הרב שטיינזלץ נהיה קשה וצריכים משהו יותר קל.

מיכאל מלכיאלי: גם מול מורה קשה ללמוד גמרא, אז על אחת כמה וכמה כשאתה בבית עם כל היצרים מסביב, כשהמקרר קרוב אליך.

מיכאל מלכיאלי: תכנית מרכבה היא תכנית אדירה, רציתי שהילדים שלי ילמדו מזה כי זה מפשט את הגמרא.

מיכאל מלכיאלי: לדעתי ראוי שמשרד החינוך ייתן את הדעת, זה בפרוטות, לציבור כל כך גדול והייתי שמח אם היו נותנים לנו סקירה בוועדה על הנושא הזה.

עינב קאבלה: מצוין שהדגשת את זה כבר בפתיח, כי ראשון הדוברים שאבקש ממנו להתייחס גם לנקודה החשובה הזאת, הוא סמנכ"ל תקשוב טכנולוגיה ומערכות מידע במשרד החינוך, ד"ר עופר רימון, בבקשה.

עופר רימון: בוקר טוב לכולם.

עופר רימון: אציג את עצמי בקצרה, שמי ד"ר עופר רימון, סמנכ"ל טכנולוגיה תקשוב ומערכות מידע במשרד החינוך.

עופר רימון: אני אחראי על כל הנושא של תקשוב בתי הספר וכחלק מזה על תהליכי הלמידה מרחוק.

עופר רימון: דבר שני, אני אחראי על החינוך הטכנולוגי במשרד, אני המנמ"ר של המשרד, כלומר יש לי אחריות על כל מערכות המידע של המשרד.

עופר רימון: הכנו לבקשת יושב-ראש הוועדה תמצית קצרה ונתייחס גם לנושא של טכנולוגיות שמשנות את מערכת החינוך.

עינב קאבלה: אם תוכל בבקשה בסיום דברי להתייחס גם לנקודה שהעלה חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

עופר רימון: הכול תלוי בזמן שתקצי לי, אני מכיר את הנושא לפרטי פרטים, המגזר החרדי זה עולם שלם שאפשר לדבר עליו גם שלוש שעות.

עינב קאבלה: זה לא רק המגזר החרדי, כל מגזר שלומד גמרא ויש הרבה כאלה.

עופר רימון: אני מכיר את המרכבה, ראיתי אותה כמה פעמים, נתייחס לזה.

עינב קאבלה: אני אבקש ואשמח שבסקירה שלך תיגע בנושאים האלה שהזכרתי בפתיח.

עופר רימון: אני יודע את הדגשים כי כיוונת אותי, אם אני לא קולע, אשמח שתכווני אותי.

עופר רימון: השקף הראשון הוא שקף ארכיטקטורה שמאחוריו יש 200 מערכות טכנולוגיות וזה מפשט את העניין.

עופר רימון: הרכיבים המרכזיים הם בית ספר, אנחנו מדברים על בית ספר מתוקשב עם תשתיות ללמידה מרחוק שתכף נסביר מה זה בית ספר מתוקשב.

עופר רימון: תשתיות ללמידה מרחוק גם בבתים, כלומר מחשבים ואינטרנט.

עופר רימון: בתי ספר מחוברים בסיב אופטי.

עופר רימון: לגבי היתרון שלו, אנחנו נכנסים לאלמנט טכנולוגי והוא שאתה יכול להגדיל ולהקטין אותו לפי התעבורה בבית הספר וכך אנחנו עושים.

עופר רימון: עסקים עובדים עם סיבים אופטיים, המשימה שלנו היא לחבר את כל בתי הספר לסיבים אופטיים.

עופר רימון: מעל יש צורה של ענן, זה אומר שאת כל האפליקציות שלנו אנחנו מעלים לענן, כך שכל תלמיד וכל מורה יכול להגיע לכל האפליקציות, מכל מקום, גם בבית ספר, גם מהבית וגם מכל מקום אחר.

עופר רימון: החץ הימני מדבר על תהליכי התמיכה, הטמעה וההדרכה.

עופר רימון: החץ השמאלי הם תהליכי משוב של בקרה והערכה.

עופר רימון: זוהי הארכיטקטורה בגדול.

עופר רימון: נעבור לבית ספר מתוקשב, אני רוצה להזכיר, ב-2009 נכנסתי למשרד והצגנו את תכנית התקשוב הראשונה.

עופר רימון: במרכז תכנית התקשוב שיצאה לדרך ב-2010, המרכז היה לתקשב את בית ספר.

עופר רימון: מסוף 2009 עד 2013 סיימנו לתקשב שליש מבתי הספר בארץ.

עופר רימון: 1,100 בתי ספר בערך.

עופר רימון: בסוף 4 השנים האלה התקציב שלנו קוצץ לחצי ואנחנו שינינו את התצורה של תכנית התקשוב לתצורה שאתם רואים עכשיו, תצורה שמותאמת לטכנולוגית הענן.

עופר רימון: זה אפשר לנו גם להוריד עלויות וגם, ללא תוספת תקציב, על ידי משאבים שלקחנו מתוך המשרד, להגיע למצב של 1,900 בתי ספר מתוקשבים.

עופר רימון: מה שקורה עכשיו, אנחנו מסיימים את המבצע במערך הזה והולכים לתקשב את כל בתי הספר, 3,600 בתי ספר.

עופר רימון: אעיר הערה, יש לנו עוד 1,600 בתי ספר במגזר החרדי שבאופן היסטורי לא השתתפו בתהליכי תקשוב.

עופר רימון: הופתענו עד מאוד שבתהליך הזה, כ-650 בתי ספר, שליש מבתי הספר החרדים, בחרו גם להצטרף למהלך.

עופר רימון: צריך לזכור, אנחנו גומרים לתקשב את כל בתי הספר בארץ, אבל פותחים פה ציר חדש ומרתק, שליש מבתי הספר החרדים גם נכנסים לתהליכי תקשוב.

עופר רימון: כמובן בזהירות וכמובן בהתאמה.

עופר רימון: מה זה בית ספר מתוקשב?

עופר רימון: הציר הראשון של בית ספר מתוקשב הוא הציר הפיזי.

עופר רימון: הוא כולל את הכיתות המתוקשבות, כיתה שיש בה מחשב, יש בה אינטרנט, גם קווי וגם אלחוטי, יש בה מקרן, יש בה רמקולים.

עופר רימון: זו כיתה מתוקשבת שמאפשרת למידה מתוקשבת.

עופר רימון: האינטרנט בפס רחב, זה הסיב האופטי שדברתי עליו קודם שמגיע עד בית ספר זה אלמנט נוסף שהכנסנו בתכנית הזו וספריית השאלה לתלמידים שידם אינה משגת.

עופר רימון: התצורה הזאת מאפשרת לנו בעתיד לעבור למצב שבית ספר עובר לאחד על אחד.

עופר רימון: זאת משום שמערכות חינוך בעולם עובדות בשיטה הבאה, תפקיד המדינה הוא לספק את כל התשתיות והילדים אמורים להגיע עם המחשבים לבתי הספר והתפקיד של המדינה לדאוג לאלה שידם אינה משגת וזה מה שקורה כאן.

עופר רימון: התצורה הזאת היא גם תצורה שצופה פני עתיד ומאפשרת להם לעבור למצב של אחד על אחד.

עופר רימון: מעל התשתית הזאת נמצא כוח האדם המקצועי.

עופר רימון: מרכז ההרצאה יהיה על טכנולוגיה אבל הגורם המרכזי בכל מערכת טכנולוגית הוא הגורם האנושי.

עופר רימון: לכן אנחנו מדברים על רכז תקשוב בכל בית ספר שהוא מורה שהוכשר, אותר ומונה להוביל את תהליכי התקשוב בבית ספר.

עופר רימון: על כל עשרה בתי ספר יש מדריך.

עופר רימון: מעבר לזה כל צוות ההוראה עובר פיתוח מקצועי וגם צוות הניהול.

עופר רימון: מעל לזה יש את התשתיות המרכזיות שמאפשרים לתכנים לרוץ עליהם.

עופר רימון: כאן יש קודם כל את הנושא של תשתיות למידה, תשתיות סינכרוניות וא-סינכרוניות.

עופר רימון: הרבה מכירים את תוכנת זום, היא תוכנה נפוצה והרבה מאוד מורים שלנו משתמשים בה.

עופר רימון: אבל היא נותנת רק סביבה סינכרונית, חדר וירטואלי למורה ותלמידיו.

עופר רימון: סביבות ענן לחינוך כדוגמת סביבת הענן של מיקרוסופט או של גוגל הן סביבות ענן שלמות שנולדו ללמוד בכל התהליך החינוכי, גם סביבה סינכרונית, גם סביבה א-סינכרונית וגם שיתופית.

עופר רימון: לכן אנחנו רואים בסביבות ענן כתשתית בסיסית ללמידה, כמו גם בתוכנות ניהול פדגוגי שכל בתי הספר מחוברים אליה.

עופר רימון: מעל השכבה הזו יש את התוכן הדיגיטלי, גם תוכן דיגיטלי שניתן על ידי 24 ספקי תוכן שאנחנו נמצאים אתם בהתקשרות וגם תוכן דיגיטלי שאנחנו מנגישים לבתי הספר ונדבר על זה בהמשך.

עופר רימון: מעל התוכן יש את אחד התהליכים המרכזיים שאנחנו מובילים, שזה פיתוח לומד עצמאי, שאם היו שואלים אותי על רגל אחד כמו ששאלו את הילל הזקן, כל התורה על רגל אחת.

עופר רימון: אם היו שואלים אותי על הלמידה המתוקשבת וכל הלמידה מרחוק על רגל אחת, הייתי בוחר במשבצת של פיתוח לומד עצמאי כי זו המשבצת שאומרת שבסך הכול היום מערכות חינוך בעולם יודעות שהמרכז שלהם כמובן הוא עדיין לספק את הידע לתלמידים.

עופר רימון: אבל בסופו של דבר מערכות חינוך היום צריכות להפוך תלמיד לאדם לומד, לאדם שיודע ללמוד בעצמו.

עופר רימון: ככל שהעולם ישתנה והפיתוחים הטכנולוגים גדלים, התכונה הזו יותר חשובה והיא גולת הכותרת.

עופר רימון: שיטת העבודה שלנו, אנחנו עובדים בשלושה צירים: הציר הראשון היה היערכות לקראת פתיחת שנת הלימודים.

עופר רימון: מכל התהליכים שתיארתי עד עכשיו ואתאר בהמשך, תכנית הפעולה שלנו היא לסיים אותם עד סוף אוגוסט.

עופר רימון: ציר א' היה מוכנות לקראת פתיחת שנה.

עופר רימון: ציר ב' והמחויבות שלנו עד סוף ינואר לסיים מחצית מהתהליכים וציר ג' לסיים את כל התהליכים עד סוף שנת הלימודים.

עופר רימון: ב-2019 טרום הקורונה פורסם מחקר טאליס.

עופר רימון: אז היינו מ-1900 בתי ספר מתוקשבים.

עופר רימון: מה שאמר מחקר טאליס זה הדבר הבא: ישראל עשתה את הקפיצה הגדולה ביותר מהמחקר הקודם, 30% בתחום השימוש ב-ICT בפועל עבור פרויקטים ועבודות בכיתה.

עופר רימון: ישראל הגיעה לממוצע הבין לאומי, 52% כשהממוצע הוא 53%.

עופר רימון: כשבדקנו את השאלות שטאליס שאלו במערכת שלנו, גילינו שבבתי הספר המתוקשבים, ה-1,900, קופץ ל-68%.

עופר רימון: זאת אומרת שאם נסיים את הפעולה הזאת על פי סטנדרטים שקבע ה-OECD אנחנו נהפוך 68%, זה בין חמשת המדינות המובילות בעולם בתחום.

עופר רימון: אם אנחנו ממשיכים את המבצע על פי המתכונת שנבנתה ב-10 השנים האחרונות של אסטרטגיה של בית ספר מתוקשב, הרי שאנחנו יכולים למצוא את עצמנו לא בממוצע OECD אלא בין חמשת המדינות המובילות בעולם בתחום הזה.

עופר רימון: אזכיר בקצרה שאנחנו נמצאים במהלך שיש באוויר ארבעה קולות קוראים.

עופר רימון: קול קורא ראשון הוא להצטיידות 2,228 בתי ספר חדשים שיהפכו להיות מתוקשבים.

עופר רימון: מהם בערך 650 במגזר החרדי.

עופר רימון: קול קורא שני משדרג את הציוד בבתי הספר המתוקשבים, ה-1,900.

עופר רימון: קול קורא שלישי הוא רכש מרוכז שהמשימה לחלק את כל המחשבים הניידים לתלמידים שידם אינה משגת, כולל חבילת גלישה באינטרנט, כולל עגלות הטענה, זה הדבר שדיברתי עליו קודם.

עופר רימון: מה שהזכיר חבר הכנסת מלכיאלי ואשמח להתייחס לזה אם יהיה זמן, הטלפונים הסלולריים לילדים שידם אינה משגת.

עינב קאבלה: מתי כל הקולות הקוראים צפויים להגיע לכדי סיום?

עינב קאבלה: כל התהליך, לא רק הקול הקורא?

עופר רימון: זה היה השקף השלישי במספר.

עופר רימון: התחייבנו עד סוף ינואר, אנחנו מאוד מקווים לעמוד בזה, אל תשכחו שאין היום ציוד מחשבים ותקשורת בארץ, הכול מיוצר בחו"ל, משונע לארץ ולזה אני דואג באופן אישי בשינוע אווירי ולא בהובלה ימית כדי לקצר לוחות זמנים.

עופר רימון: אנחנו מייצרים המון פתרונות אבל המשימה שלנו הוא עד סוף ינואר לסיים מחצית מהתהליכים ועד סוף אוגוסט לסיים את התהליכים.

עופר רימון: לסיים את התהליכים זה לא ה"קול קורא" אלא זה עד שהמחשב, המקרן והסיב האופטי מותקן כהלכה ובדקנו שהוא עובד כמו שצריך.

עופר רימון: בשקף הבא אתם רואים את רשת הפרישה שדיברתי עליה קודם.

עופר רימון: בימים אלה, בכל בית ספר שאין בו רכז תקשוב מאותר, ממונה, מוכשר רכז תקשוב.

עופר רימון: המדריכים מאותרים וממונים, כל הרשת שאתם רואים פרושה כבר ב-80% ועל פי המחויבות שלנו תהיה מוכנה עוד הרבה קודם לפי התאריכים שהזכרנו.

עופר רימון: ההשתלמויות קורמות עור וגידים.

עופר רימון: 1,390 השתלמויות התחילו.

עופר רימון: 1,081 השתלמויות יתחילו בשבוע הקרוב כי הם כבר הוזמנו.

עופר רימון: 775 השתלמויות בתהליך הזמנה ויש עוד כמה בתי ספר שנצטרך להאיץ אותם.

עופר רימון: אבל בסך הכול העסק הזה מתקדם.

עופר רימון: הכשרת צוותי ניהול – לא מספיק להכשיר את עובדי ההוראה, לנהל בית ספר בצורה מתוקשבת ומרחוק זו אופרה אחרת.

עופר רימון: הסיפור המרכזי כאן הוא ללמד את המנהלים שרגילים לנהל בית ספר באופן פיזי להתנהל כבית ספר וירטואלי.

עופר רימון: יש המון אתגרים שלא אכנס לזה.

עופר רימון: השתלמות שאנחנו בונים אותה יחד עם אבנר ראשה והמומחים המובילים בארץ בתחומים האלה, גם ברמה הטכנולוגית וגם ברמה הפדגוגית.

עופר רימון: ההשתלמות הזאת תתחיל בנובמבר, כל בתי הספר יעברו השתלמות של צוותי הניהול.

עופר רימון: ניכנס קצת יותר לאלמנטים טכנולוגיים.

עופר רימון: עשינו שינוי טכנולוגי וקבלנו החלטה שכל תוכנות הניהול יהיו תוכנות פרטיות בשוק.

עופר רימון: בנינו מאגר ספקים, כל בית ספר בוחר את הספק שלו, יש מעל לעשרה ספקים.

עופר רימון: אנחנו קובעים את הסטנדרטים, כללי אבטחת מידע וכו'.

עופר רימון: היום בתי ספר עובדים עם תוכנות פרטיות שאנחנו מתממשקים אליהם וזה ניהול בית ספר בעידן מתקדם ועל זה מתרכזת ההשתלמות של בתי הספר.

עופר רימון: אם אתה ידוע לעבוד עם הכלים הטכנולוגיים האלה, אתה מנהל אחרת.

עופר רימון: אתה יודע על תלמידים שנשארים מרחוק, אתה ידוע על מורים שלא עומדים על תכנון מול ביצוע של תכנית הלימודים.

עופר רימון: אתה יודע נוכחות, אלימות, ציונים.

עופר רימון: אתה יכול לראות הכול ולקבל החלטות על בסיס נתונים.

עינב קאבלה: כדי לסבר את אזני המאזינים שמכירים את זה מהכיוון הפרקטי, הכוונה לתוכנות כמו smartschool ודומיהם?

עופר רימון: נכון.

עופר רימון: משוב, שחף וכאלה, בהחלט.

עינב קאבלה: האם אתם מקבלים פידבק גם ממורים וגם מתלמידים עד כמה התוכנות האלה ידידותיות למשתמש?

עינב קאבלה: כמה באמת משתמשים בזה?

עופר רימון: התחלנו את המהלך הזה שנה שעברה, כשאתה מכניס מוצר טכנולוגי יש ארבעה שלבים ואנחנו עובדים על כל הארבעה.

עופר רימון: השלב הראשון הוא שלב ההטמעה - הספק מגיע לבית ספר, מלמד את המורים והמנהל איך עובדים על המערכת.

עופר רימון: שלב שני הוא שלב שימוש – אנחנו כרגע עוקבים מבחינת שימוש איזה אחוז מהמורים עושים בזה שימוש.

עופר רימון: אם מורה לא נכנס עם הטלפון שלו ומזין את הנתונים על הכיתה שלו, אז הכיתה שלו לא תהיה בתוך המהלך.

עופר רימון: אחר כך יש שלב של ניהול מבוסס נתונים, אחרי שאספת את הנתונים, האם בית ספר עושה בהם שימוש מושכל ומוציא את המקסימום מהתוכנות האלה.

עופר רימון: שלב רביעי זה אדפטציה של התוכנות.

עופר רימון: כל מיני שינויים שאנחנו רוצים שהספקים יעשו כדי שהם יתאימו לצרכים של בתי ספר, כי היום גם בזה יש לנו באג ואנחנו עובדים יחד עם פרופסור דן אריאלי.

עופר רימון: ארבעת הצירים האלה פועלים אבל את נכנסת לעומק ואפשר לעשות על זה דיון נפרד.

עופר רימון: לגבי סביבות ענן, סביבות ענן נבנו במיוחד לחינוך.

עופר רימון: מיטב המומחים בנו אותם והם מכילים חמישה רכיבים.

עופר רימון: קודם כל היכולת ללמידה סינכרונית, כולם יודעים מה זה.

עופר רימון: אחר כך אנחנו מדברים על למידה א-סינכרונית.

עופר רימון: למידה א-סינכרונית זה אזור פעילות שהמורה יכול לתת הנחיות לתלמידים והתלמידים בזמנם יכולים להיכנס לראות מה המשימות ולהעלות משימות.

עופר רימון: התקשורת היא לא עכשיו.

עופר רימון: הדבר הבא, אכסון וניהול קבצים כי אתה מאכסן ומנהל את הקבצים האלה בענן.

עופר רימון: אם תיקחי את כל היושבים כאן בוועדה ותעשי ביניהם סקר, למרות שהרבה מהם אנשים טכנולוגיים, אנחנו בודקים שאזרחים במדינה לא הוכשרו ולא יודעים לעבוד עם לנהל קבצים, לשמור קבצים בסביבת ענן.

עופר רימון: זאת הסביבה שאנחנו נכנסים וחיים בה.

עופר רימון: לכן כל העניין של התנהלות נכונה בסביבת ענן היא נושא שאנשים צריכים אותה כדי לצאת ולדעת לתפקד בעולם.

עופר רימון: מעבר לזה, סביבות ענן מאפשרות לעבוד על מסמכים בצורה שיתופית.

עופר רימון: שני ילדים יכולים להכין מצגת ביחד, שני ילדים יכולים לשבת על מפה ביחד.

עופר רימון: לשם הולך העולם.

עופר רימון: לעבוד בצוותים ביחד, יכול לעבוד צוות שאחד יהיה מסינגפור, אחד מערב הסעודית, אחד מישראל והם יכולים לעבוד ביחד.

עופר רימון: לכן צריך לתרגל את העניין של למידה שיתופית.

עופר רימון: דבר אחד זה מערכות לניהול למידה, שמאפשרות למורה לעקוב אחרי ההתקדמות של התלמיד.

עופר רימון: כל הצירים האלה הם בתוך תכנית העבודה שלנו בסעיף שקוראים לו סביבות ענן.

עופר רימון: אחד החידושים הטכנולוגים שעשינו, עוד בתקופת הקורונה, התחלנו חברה אחרי חברה להעלות כשירות מרכזי.

עופר רימון: כלומר אם בית ספר פותח סביבת ענן או פותח חדר וירטואלי, הוא עושה את זה בהזדהות.

עופר רימון: אני לא מכיר מערכות חינוך בעולם שעשו את זה, שהתחברו למוצרים טכנולוגיים כמו זום, סביבת ענן של גוגל, מיקרוסופט ונתנו אותם כשירות מרכזי מחובר למערכת הזדהות.

עופר רימון: זה מאפשר למורים בפשוט לפתוח חדר.

עופר רימון: זה מקטין את הסיכון של אבטחת מידע וזה אחד החידושים הטכנולוגיים המדהימים.

עופר רימון: כי ברגע שהכול מחובר למערכת ההזדהות שלנו, מה שקורה בימים האלה, אנחנו בונים העתק של מערכת החינוך הפיזית הישראלית בענן.

עופר רימון: ברגע שכל הדברים האלה יסונכרנו למערכת הזדהות אחת ואני מדבר גם על הסביבות הסינכרוניות ועל כל סביבות הענן, תוכנות ניהול, התוכן הדיגיטלי ומערכת ההזדהות, כשל אלה יהיו מחוברים, מערכת החינוך הישראלית בנתה לעצמה עוד שכבה בענן הווירטואלי.

עופר רימון: זה מייצר יכולות שקצרה היריעה מלדבר על הפוטנציאל שלהם, הוא פשוט אין סופי.

עופר רימון: לא מוגבל בזמן, לא מוגבל במרחב ולא מוגבל באפשרויות שלו.

עופר רימון: פיתוח לומד עצמאי זו תכנית שאנחנו מריצים אותה כחלק מהעניין שהילדים בבית, ההורים בבית והרעיון שיותר ויותר תלמידים יעשו עבודה עצמית משותפת בסביבה וירטואלית ויתרגלו את העניין שהם לומדים לבד.

עופר רימון: הם יעשו את זה על גבי מערכות שאנחנו פיתחנו, שיאפשרו למורים לא רק "שגר וסע" אלא שאתה יכול לעקוב אחרי תהליך הלמידה.

עופר רימון: צוות של שלוה תלמידים שיוכל להיות שלושה תלמידים מכיתה את, יכול להיות שלושה ילדים מכיתות אחרות מאותה שכבה בבית ספר, משכבות שונות, מבתי ספר אחרים בארץ, מבתי ספר בעולם.

עופר רימון: זו הלמידה אליה אנחנו רוצים לשאוף ולדחוף את בתי הספר ולתרגל את זה עכשיו כשכולם בבית כי יש נכונות מאוד גדולה.

עופר רימון: אבטחת מידע, סעיף שביקשו ממני להתייחס אליו.

עופר רימון: כל הפריצות שהיו עד עכשיו לחדרים וירטואליים ואני לא אציין חברות, לא הייתה פריצה אחת שהייתה כשל טכנולוגי, האקר שהבין איך המערכת עובדת מצא פרצה דרך דלת אחורית ונכנס פנימה.

עופר רימון: דבר כזה לא היה מה-15 למרס.

עופר רימון: מה שהיה לא מעט זה כרגיל הגורם האנושי.

עופר רימון: מורה שלא פתח חדר עם סיסמה.

עופר רימון: מורה שלא לפי ההנחיות שלנו עשה חדר המתנה.

עופר רימון: מורה שלא אפשר שיתוף של הלוח, יש אפשרות למנוע שיתוף של הלוח המרכזי עם תלמידים אחרים ועוד.

עופר רימון: יש לנו הנחיות מאוד ברורות.

עופר רימון: כשיש מקרה של אבטחת מידע הוא נחקר במידי, כל מה שקרה היום זה מציאת הכשל האנושי ולא קרה כלום, מורה יכול לעשות טעות, זה בסדר.

עופר רימון: אנחנו מעבירים דו"ח, מסבירים למורה, למנהל ומפיצים במערכת שקרה מקרה כזה וכזה, לא מציינים פרטים ומדליקים נורת אזהרה.

עופר רימון: זה לא קרה רק בקורונה, זה קורה תמיד.

עופר רימון: זה קורה שמשתלטים על מחשב עם תוכנת כופר ואנחנו צריכים להסביר איך לעבוד בעניין הזה.

עופר רימון: קורה שמישהו פותח מייל שהוא לא היה אמור לפתוח כי הוא לא יודע מיה שולח וזה מכניס וירוס לתוך המחשב.

עופר רימון: זה קורה כשמפעילים תוכנת ניהול בבית ספר ושוכחים לעשות log out והמחשב של המורה נשאר על השולחן ואחד הילדים יכול כמעשה קונדס לקחת את הציונים של כל התלמידים.

עופר רימון: אלה ענייני אבטחה של הגורם האנושי, התנהלות נכונה.

עופר רימון: אני רוצה לעבור לתוכן הדיגיטלי, ב-2009, כשהתחלנו עם תכנית התקשוב, לא היה למשרד החינוך פורטל שיש בו תוכן דיגיטלי.

עופר רימון: היום יש למשרד החינוך פורטל עם 20,000 פריטים חינמיים שיכולים לתת למורה אין סוף אפשרויות.

עופר רימון: מעבר לזה ייצרנו מכרז שאנחנו מאתרים חומרים דיגיטליים בעולם שאין אותם בארץ, אנחנו רוכשים אותם.

עופר רימון: כבר עכשיו רכשנו שלוש אפליקציות מדהימות, אחת ללימודי שפה, אחת שעושה סימולציה לגופים תלת ממדיים.

עופר רימון: אתה יכול להיכנס למוזיאון מסוים ולשוטט בו בחדרים.

עופר רימון: סרטונים מדעיים מהממים והכול ניתן בחינם.

עינב קאבלה: זה רק אם בית הספר או המורה ביקש לחשוף את הילדים לאותו חומר?

עינב קאבלה: אין להם נגישות ישירה?

עופר רימון: החומר הדיגיטלי שהמשרד מספק הוא חינם.

עופר רימון: כל מורה, תלמיד ואזרח יוכל להיכנס לשם, הוא מיועד בעיקר למורים.

עופר רימון: אין מורה שלא מכיר את הפורטל הפדגוגי שלנו, יש שם עושר אין סופי.

עופר רימון: מעבר לזה יש 24 ספקי תוכן.

עופר רימון: הבנתי שמט"ח, אחד הספקים הטובים אמור להיות כאן.

עופר רימון: אנחנו נותנים רישיונות לבתי ספר להשתמש בתוכן דיגיטלי.

עופר רימון: יש מכרז שהוא גם חידוש טכנולוגי, ברשימה יש מאגר ספקים של 24 ספקים, להם יש מחיר על כל מוצר על המדף שלהם.

עופר רימון: למשל, חומרים דיגיטליים לכיתה א' במתמטיקה – 100 שקל.

עופר רימון: בית ספר מקבל מאתנו ואוצ'ר של 10,000 שקל ומערכת הזמנות והוא יוצר לסופר דיגיטלי.

עופר רימון: הוא בוחר את התכנים שלו עד שנגמר לו הסכום וכשיש לו את התוכן, הוא משתמש בו במשך השנה.

עופר רימון: מעבר לזה, הרבה עבודה עם מאגרים פתוחים ברשת כמו האתר של נאס"א, האתר של הספרייה הלאומית הישראלית, האתר של יד ושם, Ted education.

עופר רימון: כל האתרים הפתוחים האלה, אנחנו מחנכים את המורים להשתמש בהם.

עופר רימון: מעבר לזה מערכת השידורים הלאומית, יש כבר 10,000 שידורים מגן עד יב', בעברית וערבית, כל תכנית הלימודים.

עופר רימון: עכשיו אנחנו מוסיפים למערכת השידורים גם שכבת תוכן.

עופר רימון: מורה יכול להפנות ללמוד את השיעור על משפט פיתגורס, את החלק השלישי שלו ותענה על שאלות 1-6.

עופר רימון: המורה יכול לעשות את כל זה עוד לפניה שיעור, התלמיד ראה את ההרצאה, פתר תרגילים.

עופר רימון: המורה יודע באיזה תרגיל כל הכיתה התקשתה ויכול לבנות את השיעור במודל של כיתה הפוכה דרך מערכת השידורים שבנינו ועכשיו התוספת שאנחנו מוסיפים, הכול על גבי המודם.

עופר רימון: אני לא מכיר מערכת חינוך בעולם שהגיעה לרמה שלנו במשחוק.

עופר רימון: אנחנו מעלים יותר ויותר משחקים חינוכיים, הרבה מכירים את קוד מנקי ועשר אצבעות במתמטיקה ועוד עשרות משחקים שזה ניסיון התמודדות שלנו עם מציאות שילדים נמצאים שעות במסכים ואנחנו רוצים לקחת אותם לעולם החינוכי באמצעות משחקים חינוכיים.

עופר רימון: אני אזכיר את אקדמיה ברשת, הפרויקט הוותיק שעליו נבנתה מערכת השידורים הלאומית.

עופר רימון: אנחנו יודעים לספק הרצאות באון-ליין לבתי הספר, הם נרשמים להרצאות, התלמידים משתתפים, המורים משתתפים ואנחנו מביאים דמויות מעוררי השראה מנישא המדינה, דרך סופרים ידועים, מדענים ידועים, דמויות ספורט ידועות ועוד.

עופר רימון: יש מערכת שנותנת מענה לעשרות אלפי תלמידים, שיעורים פרטיים ברשת לילדים שידם אינה משגת.

עופר רימון: ילד לא יודע להכין שיעורי בית במתמטיקה, אנגלית או שפת אם, יוכל לעלות מולנו באון-ליין.

עופר רימון: יש לנו גם מודל של קבוצות ווטסאפ נתמכות וגם בשיעור אחר על אחד.

עינב קאבלה: לדוגמה שיעורים פרטיים, איך תלמיד יכול לדעת שיש לו את האופציה הזו ואיך הוא מגיע אליה?

עינב קאבלה: זה רק אם המורה מציע?

עופר רימון: אנחנו עובדים דרך בתי הספר ואומרים להם על זה.

עופר רימון: יש פורטל תלמידים שאנחנו מוציאים הודעות, פורטל הורים.

עופר רימון: נשתמש גם בוועדה כדי להגיד שכל מי שיקליד בגוגל שיעורים פרטיים של משרד החינוך, יגיע למערכת ויכול לקבוע לעצמו שיעור.

עינב קאבלה: הוא יכול להיעזר בזה גם בלי המלצת המורה או בית הספר?

עינב קאבלה: זה פתוח לכולם?

עופר רימון: יש שם מערכת ניתוב עומסים.

עופר רימון: אלה מורים שעובדים מהבית והילד עולה מולם בחדר וירטואלי.

עופר רימון: כל עוד אין תורים ארוכים, זה רץ.

עופר רימון: אנחנו מבטיחים שלילדים שידם אינה משגת יש קדימות בתור.

עופר רימון: אם יש עכשיו 2,000 ילדים שמחכים לשיעור פרטי, אז הילדים מרקע סוציו-אקונומי יותר גבוה יצטרכו לחכות.

עופר רימון: בגלל שנכנסים עם הזדהות וכולם מזוהים, אנחנו יודעים לתת קדימות בתור לילדים מרקע סוציו-אקונומי נמוך.

עינב קאבלה: חשוב שזה יגיע לידיעת התלמידים והוריהם כי אני חושבת שזה לא כל כך מוכר.

עופר רימון: אני אשמח שניפגש ואציג לך את כל העושר של התוכן הדיגיטלי.

עינב קאבלה: זה לא לי, זה לתלמידים ולהורים.

עופר רימון: אם תראי לנכון באחת הוועדות להיכנס לנושא של תוכן דיגיטלי, שם נמצאים הדברים הכי מדהימים, ברבע שעה זו סקירה מאוד מלמעלה.

עינב קאבלה: אני רק אומרת ששווה לתת לזה יותר הדהוד, לא לי.

עינב קאבלה: מעבר לוועדה, אם יש לכם חומרים שנשמעים טובים ויכולים לעזור להרבה תלמידים, שווה להדהד את זה בצורה יותר אפקטיבית כדי שאנשים יהיו מודעים לזה.

עופר רימון: תפרידי בין עולם התקשורת הישראלי לבין התקשורת שלנו עם בתי הספר.

עופר רימון: פיתחנו בעשר השנים האחרונות, אחד הפרויקטים שאני מאוד גאה בהם, היה תפיסת השירות הדיגיטלית של משרד החינוך.

עופר רימון: בנינו חמישה פורטלים: פורטל לבתי ספר, פורטל למורים, שחלק ממנו תוכן דיגיטלי אבל חלק ממנו זה גם תלוש השכר שלהם וכל מה שהם צריכים, פורטל לרשויות ובעלויות, פורטל להורים ופורטל לתלמידים.

עופר רימון: כל הפורטלים האלה הם פורטלים עם web-service.

עופר רימון: אם אתה תלמיד, הורה, מורה, או מנהל בית ספר, יש לך גישה למערכות המידע של המשרד.

עופר רימון: מה שאני מחזיק עליך הוא שלך.

עופר רימון: אתה לא צריך להתקשר, מספיק להזדהות ואתה מקבל את הכול.

עופר רימון: יותר מזה, יש מוקד מאחורי כל פורטל שאתה יכול להגיע טלפונית ומשם אתה עובר ליחידה המקצועית והכול מנוהל על גבי מערכת ניהול לקוחות שנקראת CRM.

עופר רימון: הקשר שלנו עם בתי הספר ועם עובדי ההוראה הוא מאוד אינטימי.

עופר רימון: אנחנו שולחים הודעות אס.

עופר רימון: אמ.

עופר רימון: אס כשיש לי תוכן חדש, אנחנו מיידעים את המורים.

עופר רימון: בתוך המערכת יש לנו תקשורת לא רעה בכלל, לגבי מה יודעים בציבור, זו שאלה בפני עצמה.

עופר רימון: נעבור לשקף האחרון, יש לנו יחידה שנקראת החטיבה לחדשנות טכנולוגית והיא עובדת על כמה דברים מדליקים שרציתי לספר עליהם.

עופר רימון: קודם כל יש לנו מיזם משותף עם מט"ח, שם אנחנו בונים מעבדת קורונה לפיתוח פתרונות, להבין, לתמלל, להכניס לשטח וללמוד מכל מיני יוזמות שעלו בשטח.

עופר רימון: תכנית הד סטארט, היא תכנית שכל שנה בוחרת מתוך מאות מורים 20 מורים יזמים.

עופר רימון: לכל מורה מוצמדת חברה טכנולוגית ואנחנו מאפשרים להם לפתח פיתוח טכנולוגי שאנחנו זיהינו שיכול לסייע למערכת.

עופר רימון: עד היום פותחו 30 מוצרים כאלה, רבים מהם כבר בתוך המערכת.

עופר רימון: המודל העסקי הוא שבמערכת החינוך הישראלית הם צריכים לתת את זה בחינם, אבל הם יכולים למכור את הרעיון שלהם למערכות חינוך אחרות בעולם.

עופר רימון: קהילת החדשנות הטכנולוגית זו קהילה בפייסבוק של אלפי משתתפים שמייעצים לנו רעיונות באון-ליין.

עופר רימון: יש גם פרויקט, אליפות הסטארט אפ לנוער, שאנחנו מאפשרים לבני נוער להיפגש עם מנהלי קרנות הון סיכון, להציע סטארט אפים, לא כדי לעשות מהם עסק, כדי שהם יחוו את התהליך של מרעיון עד פתיחת סטארט אפ.

עופר רימון: מעבר לזה, יחידת החדשנות שלנו נמצאת כל הזמן בקשר עם כל חברות ההי-טק בארץ.

עופר רימון: עם הרשות לחדשנות וכו'.

עופר רימון: רק אומר בסיפה של הדברים, אנחנו נמצאים בדיאלוג שוטף עם סדר גודל של כ-70 חברות טכנולוגיה, עם כל חברות הטכנולוגיה הגדולות כמו גוגל, מיקרוסופט, זום, סיסקו, וובקס של סיסקו.

עופר רימון: כל ספקי התוכן הדיגיטלי בארץ, כל ספקי תוכנות הניהול ותוכנות מערכות השעות בארץ.

עופר רימון: יש שיח ואפשר גם על זה לייחד ישיבה נפרדת.

עופר רימון: תודה על ההקשבה.

עינב קאבלה: תודה עופר.

עינב קאבלה: נחכה עם השאלות כדי שנשמע עוד משתתפים שנמצאים אתנו בזום.

עינב קאבלה: נפנה כעת לאיתי קרויטורו יושב-ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

איתי קרויטורו: שלום ליושב הראש ותודה על הדיון.

איתי קרויטורו: אני רוצה קודם כל לומר לגבי מה שעופר הציג, המשרד עושה תהליך ויש ניסיון גדול להביא מענה לכמה שנים, אבל אני כאן כדי לשקף את התחושה של התלמידים בפועל, בשטח.

איתי קרויטורו: אני יכול לספר מהחוויה אישית שלי, של החברים שלי ושל בני הנוער שאתם אני משוחח והם רבים.

איתי קרויטורו: אני רוצה להתחיל ולהתייחס לתקופה הזו, כי זו הסיבה שהדיון הזה כונס וזה מה שהוא עוסק בו ולהגיד שכרגע המערכת העיקרית, המרכזית והכמעט יחידה שאנחנו משתמשים בה היא זום.

איתי קרויטורו: יש גם מקומות לא מעטים שמשתמשים בגוגל קלאס רום.

איתי קרויטורו: אלה הערוצים המרכזיים.

איתי קרויטורו: יש גם קבוצות ווטס אפ, זה נהיה מאוד פופולרי לפתוח קבוצות ווטסאפ לכל מקצוע, לכל כיתה, לכל מורה ולהציף את התלמידים.

איתי קרויטורו: על אף הפלטפורמות המתקדמות שמשרד החינוך הציג פה, אלה הפלטפורמות המרכזיות שכרגע נעשה בהם שימוש.

איתי קרויטורו: כמעט ולא תראי כנראה שיעורים נעשים דרך הכיתה המקוונת במשוב, או דרך פלטפורמות של שיחות וידאו כאלה ואחרות.

איתי קרויטורו: הלקות בתוך הדבר הזה, בצורך חינוכי, כשמדברים על מה בני נוער צריכים כדי לקיים למידה ומדובר על למידה עצמאית, זה בטח לא לקיים שיחות וידאו.

איתי קרויטורו: אנחנו לא חברות הי-טק, אנחנו לא מקיימים ישיבות עסקיות, אלא אנחנו מקיימים שיעור ושיעור אמור לשרת תהליכי למידה כאלה ואחרים.

איתי קרויטורו: שיחת וידאו היא פשוט לא פלטפורמה מתאימה בשביל לקיים את התהליך החינוכי הזה.

איתי קרויטורו: מדובר על פלטפורמה מאוד מוגבלת, היכולת שלי היא לדבר ואולי להגיב בצ'ט, זה לא מאפשר את האינטראקציה החברתית שדרושה כמו שדובר, על למידה בקבוצות וזה בטח לא מערכת שמתחללת אותנו להיות עצמאים ונותנת לנו את הפלטפורמה והנגישות לכל החומרים שדוברו עליהם.

איתי קרויטורו: זה לא נותן לנו את היכולת לעבוד בקבוצה ולנהל אינטראקציה גם עם המורה, שיוכל לראות אותנו באופן דיפרנציאלי.

איתי קרויטורו: היא גם לא מאפשרת לנו לייצר תהליך למידה.

איתי קרויטורו: זו פגישת וידאו.

איתי קרויטורו: גם הגוגל קלאס רום, מבחינת הממשק שלו, לא כל כך נגיש לנוער, כמו גם אפליקציות אחרות, פלטפורמות שלא נגישות כמו אינסטגרם או טיק טוק, שאנחנו רגילים אתם לחוויית משתמש אחרת, לכן זה גם לא אטרקטיבי לנו.

איתי קרויטורו: עופר דיבר על פיתוח הלומד עצמאי, זה לא מה שקורה כרגע בשטח.

איתי קרויטורו: מה שקורה זה ישיבה מול זום, שזה מה שהפלטפורמה מאפשרת ולהקשיב למורה כאילו שכל הידע נמצא אצלו בעוד שאנחנו מקיימים את הלימוד הזה בתוך סביבה שיש בה את כל המידע.

איתי קרויטורו: אנחנו לא צריכים מורה כדי שיגיד לנו מה כתוב בוויקיפדיה, אנחנו צריכים אותו כמו שעופר אמר, לאפשר את תהליך הלמידה שלנו.

איתי קרויטורו: בשביל זה אני חושב שיש כאן צורך במערכת שמסוגלת לתת לנו לעבוד בקבוצה, עם אינטראקציה בין אישית ויכולת של המורה לראות אותנו באופן דיפרנציאלי.

איתי קרויטורו: כמו שאמר עופר, הנגישות לחומרים חשובה מאוד, אבל היא לא קיימת כל כך בקרב בני נוער.

איתי קרויטורו: המודעות לזה שקיימים כל הדברים שהמשרד משקיע בהם המון היא נמוכה מאוד.

איתי קרויטורו: אם תשאלו עכשיו בני נוער על מערכת השידורים הלאומית, הרבה מהם לא ידעו מה זה, אחרים לא ידעו איך לגשת לזה.

איתי קרויטורו: זה לא כי המשרד לא משקיע בלפתח הרבה דברים, זה מפני שזה לא חודר ללמידה של בני נוער ביום יום.

איתי קרויטורו: לכן אני חושב שיש טעם וצורך גדול לייצר פלטפורמה שמנגישה את תהליכי הלמידה האלה ושנותנת דגש על עבודה בקבוצות, שהיא לא זום.

איתי קרויטורו: לדעתי בני נוער מאסו בישיבה באופן פרונטלי.

איתי קרויטורו: זה גם לא מה שמתכוונים, שמענו את עופר מציג משנה חינוכית אחרת, מפורטת ומושקעת, אז צריך למצוא את הפלטפורמה שתהיה מספיק מונגשת ומחוברת כדי לשדרג את הדבר הזה מהמקום של זום והקשבה, למקום של תהליכי למידה שהמורה יודע ללוות מרחוק.

עינב קאבלה: תודה רבה.

עינב קאבלה: חשוב לשמוע את הפידבק וההתייחסות שלכם, כי אנחנו יכולים לדבר עד מחרתיים על כל מיני דברים, אבל בסוף אתה מתאר מצב שמצריך חשיבה של משרד החינוך, איך הוא מגיע אליכם.

עינב קאבלה: איך באמת הלימוד הופך להיות אפקטיבי.

עינב קאבלה: אנחנו כמובן ניתן לעופר את הזכות להגיב, אז אשמח שתישאר אתנו כדי לשמוע את התשובה.

עינב קאבלה: תודה רבה איתי, כיף לשמוע אותך שוב.

עינב קאבלה: נפנה לשמוע חברה טכנולוגית כדי להבין את ההיבט הזה ובהמשך נשמע נציגי מורים ומנהלים.

עינב קאבלה: נועה אלפנט, מנהלת בכירה למדיניות וקשרי ממשל בגוגל ישראל.

נועה אלפנט לפלר: שלום ותודה על זכות הדיבור.

נועה אלפנט לפלר: תודה עופר על המצגת ובכלל על העבודה המשותפת לאורך כל התקופה ולפניה.

נועה אלפנט לפלר: הוזכרו הכלים של גוגל ואני יכולה לומר שסביבת גוגל לחינוך היא סביבה מאוד פולרית.

נועה אלפנט לפלר: אנחנו מדברים בעולם על 100 מיליון מורים ומורות שמשתמשים בגוגל קלאס רום שהוזכרה ואני מצטערת שהיא לא נחמדה כמו טיקטוק ואינסטגרם, אני חושבת שזה חלק מהעניין.

נועה אלפנט לפלר: מ-20 מיליון המורות והמורים שמשתמשים בגוגל מיט, הפתרון שלנו לשיחות הווידאו, כך גם בישראל, אנחנו רואים שהשימוש מאוד נרחב ואין ספק שבתקופת הקורונה עוד עולה.

נועה אלפנט לפלר: משרד החינוך עושה מאמץ מאוד גדול להטמיע את המערכות האלה בבתי ספר ברחבי הארץ.

נועה אלפנט לפלר: לצד הכלים האלה שמאפשרים למידה מרחוק, יש עוד הרבה עשייה.

נועה אלפנט לפלר: פתחנו חומרים לתמיכה במורות ובמורים שעושים שימוש בכלים האלה והם קיימים בעברית.

נועה אלפנט לפלר: אני אוכל לשים בצ'ט את הלינק לחומרים האלה כדי שיהיו לכם לשימוש.

נועה אלפנט לפלר: כמובן מערכת השידורים הלאומית שנמצאת ביוטיוב, היא כלי חשוב ואנחנו בקשר עם המשרד כל הזמן ביחס אליה.

נועה אלפנט לפלר: התחברנו לחברת הוט ולקרן רשי כדי לספק לילדים שאין להם מחשבים וחיבור לאינטרנט חינם לשנה, זו תרומה ולא הפעילות הענפה שעופר הציג פה והיא בהחלט חיונית ונשמח להיות מעורבים גם בה.

נועה אלפנט לפלר: תכנית נוספת שבנינו של מנטור, שהיא בין מורים, מורות ומורים תומכים אחד בשני בשימוש היום יומי.

נועה אלפנט לפלר: אנחנו כאן להמשיך ולתמוך, אני בעצמי אמא לשלוש בנות ששתיים מהן עדיין במערכת החינוך והשלישית עשתה פסיכומטרי מרחוק, כך שאני בהחלט ערה לאתגרים והם לא נגמרים.

נועה אלפנט לפלר: נקווה שבמהרה לא יהיה בהם צורך באופן כל כך אינטנסיבי.

עינב קאבלה: תודה נועה.

עינב קאבלה: נעבור למנכ"ל מט"ח, יוסי בידץ, בבקשה.

עינב קאבלה: נשמח שתספר לנו קצת על המרכז לטכנולוגיה חינוכית וגם תתייחס לדברים ששמעת מהדוברים השונים.

יוסי בידץ: תודה רבה.

יוסי בידץ: שמי יוסי בידץ, אני מנהל את מט"ח מזה שנתיים, לפני זה הייתי בצבא, השתחררתי כאלוף, רוב התפקידים היו במודיעין ובמכללה לביטחון לאומי.

יוסי בידץ: השנה האחרונה פגשה אותנו בתצורה שמצד אחד אנחנו מבינים שהשם האמצעי שלנו הוא למידה מרחוק ומצד שני מבינים שיש פה תקדים לאומי וישראלי ואנחנו צריכים להשתנות.

יוסי בידץ: אני רוצה לספר בעיקר על ההשתנות הזו שלנו, בין הגל הראשון לגל השני, למקום שבו אנחנו עומדים כרגע.

יוסי בידץ: מט"ח זה מלכ"ר, מוסד ללא כוונות רווח, עצמאי, הרבה שנים פועל בשדה מערכת החינוך הישראלית ובקרב בתי ספר יהודים בתפוצות.

יוסי בידץ: אני רוצה לדבר על משהו שהוא המשך ישיר למה שאמר איתי קרויטורו, כותרת המשנה יכולה להיות: "לא על הזום לבדו".

יוסי בידץ: לזום יש תפקיד, אבל אנחנו ממש מסכימים שזה לא תפקידו.

יוסי בידץ: אנחנו מדברים על שלושה מרכיבים שמרכיבים את התפיסה שלנו ואת היצירה שלנו.

יוסי בידץ: האחד, רעיון הלומד העצמאי, דיבר עליו גם עופר, מושג שאנחנו מנסים להבין אותו, לברר אותו ולפתח אותו.

יוסי בידץ: למעשה אנחנו מפתחים סביבת למידה א-סינכרונית שמאפשרת לתלמיד ללמוד בצורה דיגיטלית עם כל היתרונות העצומים של למידה דיגיטלית.

יוסי בידץ: גם תוכן, גם פדגוגיה, שיכולה להיות גם למידה עצמאית אבל גם הנחיית מורה, או הורה, או חונך.

יוסי בידץ: היתרון הגדול של למידה א-סינכרונית היא בזה שהיא יכולה להתפרש על שעות היום ויכולה להוות פתרון לבעיה כשיש מיעוט מכשירים, לפרוש את הלמידה על פני כל היום.

יוסי בידץ: אני רוצה לומר הערה שנכונה לכולם, כל מה שאני אומר עכשיו, מתייחס לכאלו שמסוגלים ללמוד בתוצרה הזאת.

יוסי בידץ: אני כמובן שותף לצורך של המדינה לפתור את הנגישות ואת אמצעי הקצה לכלל תלמידי ישראל, שזה לא המצב היום.

יוסי בידץ: הערך השני שאנחנו עוסקים בו זה המלמד-הלומד.

יוסי בידץ: מדובר על פיתוח מקצועי של מורים, מנהלי בתי ספר והורים בתקופה זו של למידה היברידית ויש פה שילוב של שני עניינים, גם של דיסציפלינות שזה מעורב עם משרד החינוך, אבל גם איך ללמד בתקופה הזו.

יוסי בידץ: יש את המומחיות שמבוססת גם על ידע שלנו שנאסף מקרב ישראל, מהעולם, אבל גם עם ידע פנימי של המורים, אנחנו מעבירים ידע של מורים.

יוסי בידץ: אחד הפרויקטים זה "מורים מעבירים את זה הלאה", מורים מעבירים מיומנויות בינם לבין עצמם, איך ללמד בתקופה הזו.

יוסי בידץ: התחום השלישי שמשלים את כל התפיסה, נקרא לו המחוז הווירטואלי, הרעיון של סביבת למידה סינכרונית היא משלימה לבית הספר.

יוסי בידץ: מדובר על לימוד שיכול להיות מונחה או על ידי מורים או על ידי סטודנטים, אנחנו מרבים להשתמש בסטודנטים כחונכים.

יוסי בידץ: יכול להיות פה לימוד קבוצתי של תלמידים רבים.

יוסי בידץ: יכולות להיות קבוצות מאוד קטנות בסגנון של שיעורים פרטיים.

יוסי בידץ: למעשה אלה רובן תכניות שפיתחנו, משרד החינוך אימץ אותן ומפעילים אותם היום.

יוסי בידץ: יש כמובן כל הזמן פיתוחים חדשים.

יוסי בידץ: כל הדבר הזה מבוסס על שני נדבכים מאוד חשובים.

יוסי בידץ: אנחנו ארגון מבוסס נתונים ודאטה וקידמנו את זה בשנה האחרונה.

יוסי בידץ: יש לנו תמונה שמאפשרת לקבל מצב למידה בבתי הספר, זה יכול להגיע עד לרמת תלמיד בודד עם מורה.

יוסי בידץ: בתי ספר אזוריים, השוואות של מצב סוציואקונומי בין מגזרים שונים, כל זאת ניתן לעשות וללמוד מתוך המערכות האלה, זה יכול כמובן להכווין את המוצרים שלנו למקומו הרלוונטיים.

יוסי בידץ: הנדבך השני זה אותו פיתוח של מיינסט, זרוע החדשנות של מט"ח, ידבר אחר כך ארי ורשבסקי שהמציא את זה.

יוסי בידץ: זה מרכז שנמצא בירוחם ומהווה בסיס לחדשנות ויצירת מפגש בין עולמות הסטארט אפ הישראלי לעולמות ההיי-טק והחדשנות.

יוסי בידץ: נמצאים בקהל גם מנהלי חברות סטארט אפים שצמחו וגדלו בחממות הללו, הכול עבור מערכת החינוך בישראל.

יוסי בידץ: אני רוצה להזכיר בנגיעה את פתרונות הלמידה של מט"ח.

יוסי בידץ: זה מגוון רחב של אמצעים דיגיטליים.

יוסי בידץ: אני אתייחס להערה של איתי האם התלמידים חשופים לכך?

יוסי בידץ: אני לוקח את זה לתשומת לב, בוודאי מנסים לחשוף ככל שניתן מורים הורים ותלמידים, חלקם סינכרוניים, חלקם א-סינכרוניים.

יוסי בידץ: ניתן להגיע אליהם או באמצעות שכבות גיל, או על פי דיסציפלינות.

יוסי בידץ: מה שמאפיין את השנים האחרונות הוא שבצד מקצועות הליבה, מתמטיקה מדעים, שפה, אנחנו מתמחים גם בשפה הערבית וגם בשפה העברית, אפשר לראות את מקצועות העתיד, גם אוריינות סייבר, גם חברה שצמחה בחממה של מיינסט, פעילה היום גם בעולם וגם בוק הישראלי.

יוסי בידץ: פלתורה, חברה שעוסקת בחשיבה חישובית, היא היום בסיס לאליפות הסייבר שמשרד החינוך ועופר רימון מובילים.

יוסי בידץ: עוד חברות נוספות כמו איטון, חברה לעיתון דיגיטלי שותפי בבתי הספר, יש בפירוש גם מקצועות של מיומנויות העתיד וכל זה עם שפע פתרונות שעומדים לרשות מערכת החינוך בישראל.

יוסי בידץ: אני רוצה לתת דוגמה לערך הלומד העצמאי באמצעות אחד הפיתוחים המעניינים שלנו.

יוסי בידץ: אני רוצה לתאר פה תהליך.

יוסי בידץ: דמיינו שהתלמיד עובר שיח עם המורה, זה יכול להיות או במליאה או בקבוצות קטנות.

יוסי בידץ: לאחר מכן מתחלקים לחדרים קטנים והוא לומד למידת עמיתים.

יוסי בידץ: יש עבודה בקבוצות קטנות יחד עם מורה או מנחה אחר, אחר כך הוא לומד בעצמו.

יוסי בידץ: זו אותה למידה עצמאית.

יוסי בידץ: תסתכלו על המעגל, זה מאפשר הרבה גמישות גם ללומד וגם למלמד.

יוסי בידץ: זה נותן פתרון למורים שצריכים גם ללמד סינכרונית וגם אחראים על קבוצה שכרגע הם לא מלמדים אותה.

יוסי בידץ: הכול מבוסס נתונים.

יוסי בידץ: ניתן לראות את התקדמות המורה, את הדיאגנוסטיקה, את האופן בו הוא מתקדם.

יוסי בידץ: יש לרשות התלמיד כל הזמן אפשרות לבחון את עצמו.

יוסי בידץ: המורה יכול לקבל תחושה מה קורה במהלך השיעור.

יוסי בידץ: יש פה התאמה, הרעיון של פרסונליזציה, זה בעיקר מדגיש מערכת למידה שאנחנו מפתחים עם מיקרוסופט.

יוסי בידץ: היא כרגע בגדר פיילוט בבתי הספר.

יוסי בידץ: היא לומדת את התלמיד, מתאימה לו מסלול למידה ייחודי בהתאם ליכולותיו.

יוסי בידץ: הדוגמה הזו היא אחד הביטויים ליצירה שהיא בקדמת הטכנולוגיה שלנו.

יוסי בידץ: מנקודת מבטו של התלמיד יש לו יכולת לראות סרטונים שימחישו לו דברים חשובים מאוד.

יוסי בידץ: משתמשים הרבה באנימציה ובסרטוני אולפן, יש לנו אולפנים שמצלמים בהם את הדברים האלה.

יוסי בידץ: גם המחשות, סוגים של מעבדות והרבב המשחק.

יוסי בידץ: הוזכר נושא המשחוק, זה דבר שאנחנו מנסים לקדם אותו ככל שניתן.

יוסי בידץ: המורים מהצד השני מקבלים את מצב הכיתה, מצב כל תלמיד.

יוסי בידץ: הם יכולים לעשות עצירות ולהחליט מתי מדגישים נושא מסוים שהם מבינים שהוא לא נלמד כהלכה.

יוסי בידץ: יש גם אינפורמציה שיכולה לעבור גם למנהל בית ספר, גם למשרד החינוך.

יוסי בידץ: כך שיש נתונים גם ברמה הפרטנית ויכולה להיות גם ברמה הארצית.

יוסי בידץ: אני רוצה לדבר על ערך שאנחנו ממצים כרגע רק מעט מהפוטנציאל שלו ולמדינה יש הזדמנות להגביר את השימוש.

יוסי בידץ: חלק מזה נמצא בתחום של עופר רימון וחלק באגפים אחרים במשרד החינוך.

יוסי בידץ: אני מדבר על קבוצות וירטואליות, חניכה וירטואלית שמאפשרת לתלמידי תיכון, בעיקר בפריפריה, בשנים טובות עשינו 8,000, אנחנו בנויים להגיע לעשרות אלפים של תלמידים שלומדים עם סטודנטים בקבוצות קטנות לקראת הבגרויות.

יוסי בידץ: זה עזר מצוין למורה בבית הספר.

יוסי בידץ: נמצאים אתו בקשר.

יוסי בידץ: הסטודנט יושב בביתו, מעביר שיעורים ואחר כך זמין גם בווטסאפ.

יוסי בידץ: הדבר השני זה התיכון הווירטואלי, תכנית של משרד החינוך שפותחה גם במט"ח באמצעות פילנתרופיה.

יוסי בידץ: אחת היכולות שלנו היא לרתום פילנתרופיה למחקר ופיתוח ואז להציע את זה למשרד החינוך.

יוסי בידץ: דווקא בתקופה הזאת, הרעיון של שכבה וירטואלית, חונכים מורים עומדים לרשות תלמידים, יכולים להיות לעזר רב למורים שמתקשים ללמד בכיתות ויש קבוצות ווטס אפ נרחבות תחת האגף של עופר רימון גם באמצעות ליבה, אנגלית דבורה, זה נושא שרק הולך ומתפתח.

יוסי בידץ: לסיום, הדבר שאנחנו מציעים זה אותו דבר קוהרנטי שהוא הכול חוץ מהזום.

יוסי בידץ: הזום בפירוש כלי חיוני, אבל לא על הזום לבדו יעמוד העולם ואנחנו מציעים פה את הדבר הכללי הזה.

עינב קאבלה: רצינו שתדגימו לנו משהו אינטראקטיבי אם יש, להמחיש את הכלים המתפתחים הטכנולוגיים המתחדשים, נשמח אולי שתחזרו אלינו בהמשך הדיון.

יוסי בידץ: נשמח, זה רק גוזל זמן.

עינב קאבלה: אולי נצליח להגיע לזה בהמשך.

עינב קאבלה: אני מברכת את בואה של חברת הכנסת סונדוס סאלח.

עינב קאבלה: נעבור לנציגי המורים והמנהלים, מר מנשה לוי, חשוב לנו לשמוע איך אתם רואים את הדברים.

מנשה לוי: תודה רבה שהזמנתם אותי לדיון החשוב הזה.

מנשה לוי: שמי מנשה לוי, יו"ר התאגדות מנהלי בתי הספר העל יסודיים.

מנשה לוי: גוף שמאגד כ-1,400 מנהלי בתי ספר על יסודיים מתוך כ-2,000 שקיימים.

מנשה לוי: אני רוצה להתייחס בקצרה לדברים של עופר ושל איתי ולהוסיף את התובנות שלי.

מנשה לוי: ראשית לגבי עופר, אני בקשר אתו מהרגע בו הוא נכנס למערכת החינוך בתפקידו הנוכחי, לפני 11 שנים.

מנשה לוי: עופר קידם מאוד את מערכת החינוך בכל מה שקשור לתקשוב המערכת.

מנשה לוי: אבל התכנית שהייתה אמורה להיות מיושמת במהלך עשר השנים האחרונות נתקעה באמצע, פשוט מכיוון שקיצצו בתקציבים בצורה אכזרית.

מנשה לוי: אם היו ממשיכים את התכנית שעופר הציג לראשי מערכת החינוך, אם היא הייתה מיושמת במשך עשר שנים על פי התקציבים שנבנו עבורה, אני חשוב שהיום היינו במצב של מערכת חינוך מתקדמת בכל מה שקשור לתקשוב, בין המתקדמות בעולם.

מנשה לוי: אבל, אני לא מקבל את התיאור של עופר שהשתבח בכך שאנחנו היום בחזית.

מנשה לוי: אנחנו ממש לא.

מנשה לוי: אנחנו מפגרים מאחור בין שלוש לחמש שנים, לא באשמתו של עופר.

מנשה לוי: מדובר על תקציב ומדובר על תהליך של הטמעה של תכנית תקשוב, שהיא גם פונקציה של זמן.

מנשה לוי: אני רוצה לדבר על הבעיה העיקרית מדוע אנחנו נמצאים היום במצב שבו מערכת החינוך הישראלית מפגרת בשלוש עד חמש שנים אחרי מערכות החינוך המתקדמות והאחרות בעולם בכל מה שקשור למערכת מתוקשבת.

מנשה לוי: הבעיה העיקרית ביישום הסביבות הטכנולוגיות בבתי הספר היא, כאן אני רוצה להדגיש, הבעיה העיקרית היא שמנהלים רבים וגם מורים רבים וגם תלמידים רבים חסרים את הידע המקיף בטכנולוגיות הקיימות גם להוראה ולמידה מרחוק ולא באשמתם.

מנשה לוי: זה לא באשמתם משום שמערכת החינוך ייבשה את התחום הזה, לא תקצבה אותו ובמקביל המשיכה במודל בחינות בגרות מיושן וארכאי שאבד עליו הקלח, שמבודד בעיקר על שינון, בליעת חומר והקאתו ביום פקודה, הוא היום של מבחן הבגרות.

מנשה לוי: לכן, כל עוד לא נוצר צורך כמו במשבר הקורונה, התנהלנו הרבה אחרי מערכות החינוך האחרות בעולם.

מנשה לוי: כעת מנסים לסגור פיגור של שמונה שנים.

מנשה לוי: כאשר המורים לא כל כך יודעים איך להשתמש בכל הטכנולוגיות.

מנשה לוי: קשה מאוד לעשות את קפיצת הדרך הזאת מהמקום הקלאסי של מורה כמרכז הידע למקום שבו הוא מנטור לתהליך של למידה.

מנשה לוי: איתי קרויטרו בהחלט רוצה להיות במקום של לומד עצמאי, שלא קשור לבחינות הבגרות הארכאיות האלה, בהם הוא צריך לשנן וללעוס חומר ולהקיא אותו במבחן הבגרות, אבל אנחנו בפיגור של שמונה שנים.

מנשה לוי: כדי לסגור את הפיגור הזה צריך לעשות שלושה, ארבעה צעדים: ראשית, עופר, אני אומר את זה בגילוי לב, לפי נתונים של משרד החינוך, רק מחצית מבתי הספר מתוקשבים.

מנשה לוי: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה טוענת ואני מקבל את מה שהיא טוענת, ש-51% ממשקי הבית בסקטור הערבי, אין להם בכלל אינטרנט, על מה אנחנו מדברים בכלל?

מנשה לוי: איזה טכנולוגיות?

מנשה לוי: איזה מחשבים?

מנשה לוי: על מה אנחנו מדברים?

מנשה לוי: על גוגל קלאס רום או זום?

מנשה לוי: אין אינטרנט.

מנשה לוי: אז על מה אפשר לחלום פה.

מנשה לוי: ניגש לסקטור החרדי, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדברת על כך שבערך 25% מתלמידי ישראל בכלל אין אינטרנט ואין מחשבים.

מנשה לוי: כל עוד הפער האדיר הזה שצריך להיסגר, לא ייסגר, לא נתקדם לשום מקום טוב כמו מערכות חינוך מתקדמות בעולם.

מנשה לוי: כל הסיפור של התקשוב וכל הסיור של ההוראה והלמידה מרחוק רק מנציחה ומעמיקה את הפערים בין אוכלוסיות של תלמידים.

מנשה לוי: בין אוכלוסיות שיש להם ויכולות להשתתף בהוראה ולמידה מרחוק, בצורה צולעת כי המורים עדיין לא בתוך זה, לבין אוכלוסיות אחרות שאין להם שום נגישות לעניין כי אין להם כסף ואין להם אמצעי קצה כדי להשתתף בחגיגה הזאת.

מנשה לוי: אז קודם כל ממשלת ישראל ומשרד החינוך צריכים להכיר בעובדה שתשפ"א, פחות או יותר, צריכה להיות שנת הכנה לתשפ"ב ותשפ"ג.

מנשה לוי: צריך להכריז על מצב חירום.

מנשה לוי: לדלג על כל תהליכי המכרזים המסורבלים, אין ברירה.

מנשה לוי: לרכוש לא 150,000 מחשבים, חסרים כ-600,000 מחשבים לפי ההצהרות האחרונות שאני שומע ממשרד האוצר.

מנשה לוי: אני מאמין למשרד האוצר.

מנשה לוי: לא 150,000 שיגיעו בסוף ינואר, הם לא יגיעו בסוף ינואר, הם יגיעו אולי בסוף יוני, יולי, אוגוסט שנה הבאה, זה במקרה הטוב.

מנשה לוי: צריך לרכוש את זה מידית בארץ ובחו"ל.

מנשה לוי: צריך להתקין תשתיות אינטרנט.

מנשה לוי: במחצית מבתי הספר בישראל אין תשתיות אינטרנט.

מנשה לוי: ברעננה, בכפר סבא, בתי ספר שרוצים וחולמים לשדר בבת אחת שיעורים מתוקשבים בלמידה והוראה מרחוק, יותר מאשר 10-12 כיתות המערכת קורסת.

מנשה לוי: רוחב פס שהוא רוחב פס שמתאים לזמן שלפני חמש שנים ולא עומד בעומס.

מנשה לוי: קיימות כוונות טובות עופר, הבאת למהפכה במערכת החינוך בכל מה שקשור לתקשוב.

מנשה לוי: אתה צריך לפרוץ את המחסום הזה ואני קורא לממשלת ישראל ולמשרד החינוך, זה גדול עליך, להכיר במצב כמצב חירום ולהתחיל להתנהל מהר מהר לפני שהפערים שישנם בין אוכלוסיות תלמידים שונות תלכנה ותתרחבנה ותתפשטנה.

מנשה לוי: אני רוצה לנפץ אגדה אורבנית שרווחת בציבור, שאומרת שהמורים, כמו שאמר אבוהב, המנכ"ל לשעבר של משרד החינוך, ב-12 במרס סגרו את בתי הספר וב-14 במרס המורים כבר לימדו מרחוק.

מנשה לוי: זה פשוט שטויות.

מנשה לוי: אי אפשר לעשות קפיצת מדרגה כזו לא בתוך יומיים וגם לא בתוך שנה.

מנשה לוי: זה לוקח זמן כדי לעבור ממציאות אחת, ארכאית פרימיטיבית, למציאות אחרת מודרנית.

מנשה לוי: המורים עדיין לצערי לא שולטים בטכנולוגיות הקיימות היום במערכת החינוך.

מנשה לוי: לא שולטים בהם.

מנשה לוי: דבר שני, כביכול יש אגדה שהתלמידים נולדו לתוך עולם טכנולוגי.

מנשה לוי: צר לי, התלמידים לא נולדו לתוך סביבה טכנולוגית.

מנשה לוי: הילדים שולטים נהדר בסמארטפון אבל לא בסביבות טכנולוגיות.

מנשה לוי: מייל ארגוני, תוכנות לניהול מידע כמו גוגל קלאס או מיקרוסופט, בכלל לא מוכרות לתלמידים.

מנשה לוי: מי שצריך ללמד את התלמידים את כל הסביבות האלה?

מנשה לוי: אלה המורים.

מנשה לוי: הבעיה שהמורים עצמם וגם המנהלים לא כל כך בקיאים בעולם הזה.

מנשה לוי: כי אנחנו לא היינו בסביבה הזו עד לפני חצי שנה.

מנשה לוי: בבת אחת זרקו אותנו למים ובזה, צר לי עופר, אני מאשים את משרד החינוך שהיה צריך בעשר השנים האחרונות להשלים את התהליך הזה.

מנשה לוי: תודה רבה.

עינב קאבלה: תודה רבה מנשה לוי.

עינב קאבלה: הרבה מהדברים שאמרת כולנו מרגישים אותם ביום יום כהורים וכל מי שמכיר את מערכת החינוך, גם אם הוא לא חלק ממנה.

עינב קאבלה: פתחתי בזה שנושא הדיון הוא יותר ההיבט הטכנולוגי, עם זאת אמרתי שבלי שיש את הבסיס של ציוד קצה ותשתית אינטרנט, אז אין על מה לדבר.

עינב קאבלה: מצד שני, לא נכון לעבוד בטור.

עינב קאבלה: חייבים לדאוג לתשתית, חייבים כל פעם לזעוק את הזעקה שזעקת פה בצדק ובמקביל מותר לדבר גם על הטכנולוגיות.

עינב קאבלה: כמו ששמענו מאיתי, כאחד שבעצמו משתמש בטכנולוגיות ומייצג תלמידים שכן משתמשים בטכנולוגיות, תמיד חשוב גם לשים לב להיבט הזה מבלי להוריד מתוקפם ותקיפותם של הדברים שאמרת ובצדק רב.

עינב קאבלה: בהמשך לדברים אני פונה אליך חברת הכנסת סונדוס סאלח ומיד לאחר מכן, אמנם לא סיימנו לשמוע את כל הדבורים, אבל אני אתן לעופר להגיב על הדברים שנאמרו עד כה ואז נמשיך עם יתר הדוברים.

סונדוס סאלח: תודה היושבת-ראש, ברכות על הדיון החשוב, במיוחד שבתקופה זו דנים מחדש בבחינת האופציות להחזרת הלימודים.

סונדוס סאלח: היום אנחנו מלשמים מחיר כבד מאוד על זה שמערכת החינוך כשלה בשלוש נקודות עיקריות מאז שנת 2000.

סונדוס סאלח: הנקודה הראשונה היא הקניית מיומנויות דיגיטליות בסיסיות ומתקדמות בזמן שמאז שנות ה-2,000 כל העולם, כל מערכות החינוך התחילו להכניס ולהתאים את התכנים הלימודיים יחד עם תכנים דיגיטליים או להתאים אותם לעידן הדיגיטציה, אנחנו שם באיחור.

סונדוס סאלח: נקודה שניה, פיתוח לומד עצמאי והנקודה השלישית היא פיתוח מורה, מכוון, מלווה ולא רק מקור מידע לאותם תלמידים.

סונדוס סאלח: כשאנחנו מדברים על המיומנויות הדיגיטליות המתקדמות בעדין הדיגיטציה, אני לא יכולה להתעלם מהנקודה שעדיין יש בחברה הערבית, לפחות לשני שליש מהתלמידים בעיות בתשתיות האינטרנט או בלי אמצעי קצה שלא מאפשרים להם ואף חוסמים אותם מלהיות תלמידים שווים שילמדו בתקופה הזו.

סונדוס סאלח: מה שקורה בתקופה הזו הוא שאנחנו ממשיכים להעמיק את הפערים בין האוכלוסיות השונות, בין התלמיד הערבי לתלמיד היהודי.

סונדוס סאלח: זה מאוד כואב שעד עכשיו התלמידים לא קבלו אל המחשבים לפי הבטחה של שר החינוך.

סונדוס סאלח: עד עכשיו הישובים השונים, במיוחד בנגב, לא מחוברים לא לתשתיות האינטרנט, שמהתחלה היו שם בעיות בתשתיות האינטרנט והחשמל ועד היום הנתונים האלה לא נפתרו.

סונדוס סאלח: יש את הבעיות הכלליות של מערכת החינוך, שאין פיתוח ללומד עצמאי שהוא חוקר שמשתמש במיומנויות דיגיטליות מתקדמות ומיישם את זה בתכניות הלימודים.

סונדוס סאלח: מדינה שנערכת כל שנה לרעידת אדמה, למפגע ביטחוני כלשהו, מוזר לי מאוד איך לא מוכנים במערכת החינוך לעולם דיגיטלי?

סונדוס סאלח: ללא שום קשר לקורונה.

סונדוס סאלח: למה אין את ההיבט הזה בתוך מערכת החינוך, בתוך התכנים החינוכיים, בתוך כל מערכת הלימודים לכל הגילאים.

סונדוס סאלח: אם היינו צריכים להיות במצוקת קורונה בכדי להבין שאלה מיומנויות בסיסיות, כל הדיגיטציות שצריכות להיות אצל כל תלמיד ותלמידה, אנחנו לא צריכים להיות במגיפה על מנת להקנות את המיומנויות האלה לתלמידים ולילדים שלנו.

סונדוס סאלח: זה אבסורד אחד גדול בעידן המתקדם.

עינב קאבלה: אנחנו מגלים במגיפה כמה זה חסר.

סונדוס סאלח: עכשיו אנחנו משלמים על זה מחיר שלא הכנו את עצמנו מספיק, במיוחד במערכת החינוך.

עינב קאבלה: תודה רבה.

עינב קאבלה: לפני שנפנה לעופר, בקשה להתייחס מיכל מדמון, מורה ומנהלת קהילת חינוך 2020, פורום של אנשי חינוך והורים.

עינב קאבלה: אני אבקש גם התייחסות של עופר לנושא שהובא לידיעתי, מעבר לציוד הקצה של התלמידים, הובא לידיעתי שלחצי מהמורים אין מחשבים.

עינב קאבלה: נכון שזה לא נושא הדיון אבל קשה לי להתעלם ממידע שכזה.

עינב קאבלה: אני מבקשת לשמוע מה אתם יודעים על הנתון הזה והאם הקולות הקוראים והיעדים שלכם לסגירת הפערים האלה מתייחסים גם להיבט של המורים.

עינב קאבלה: כאמור, נפנה קודם לגברת מיכל מדמון, בבקשה.

מיכל מדמון: שלום ותודה על ההזדמנות.

מיכל מדמון: אני רוצה לספר שכפי שציינת אני מנהלת את קהילת חינוך 2020 למערכת חינוך אפקטיבית יותר.

מיכל מדמון: אתמול העליתי את הפוסט הזה בקהילה.

מיכל מדמון: יש בה כמעט 30,000 חברות וחברים מורים, הורים, גננים, מנהלים וכל מי שחינוך חשוב לו.

מיכל מדמון: אפשר לראות 182 תגובות שמדברים הרבה על ציוד.

מיכל מדמון: ברגע שחסר למורים ציוד כמוש הזכרת קודם וחסר לתלמידים ציוד, אז באמת קשה לעבוד.

מיכל מדמון: אני ממש מצטרפת לקודמי, מנשה לוי וחברת הכנסת סונדוס ולדברים שלך, אין חדש בקורונה, הכול צף, התשתיות שחסרות מאוד מקשות על העבודה והלמידה העצמית שדוברה מאוד חשובה.

מיכל מדמון: טוב מאוחר מלעולם לא.

מיכל מדמון: היינו צריכים לטפל בזה הרבה קודם.

מיכל מדמון: לגבי תכנית התקשוב, התכתבתי בזמנו עם השר שי פירון והוא ממש החליט לעצור את התקשוב ואמר שעד שלא נדבר על תכניות לימודים, בינתיים אני מפסיק לחלק מחשבים למורים ולצייד את בתי הספר.

מיכל מדמון: לדעתי זו הייתה טעות נוראית שהייתה ואלה דברים שלא אמורים לקרות במאה ה-21.

מיכל מדמון: זה הגדיל פערים בין בתי ספר, הייתי מדריכה במשרד החינוך והיה אפשר לראות בתי ספר שקיר מפריד מהם, כאן למורים יש מחשבים ובשני אין.

מיכל מדמון: אני רוצה לשאול שאלה, קראתי לזה בקהילה ראשי תיבות של תשפ"א – תרבות, שיתוף פעולה ואמון כל אגפי משרד החינוך עובדים מתוך שיח משותף ותיאום.

מיכל מדמון: אני שומעת גם בפרטי וגם בקבוצה מהרבה מורים ומנהלים שמדווחים על הנחיות סותרות ומבלבלות מאגפים שונים במשרד.

מיכל מדמון: מישהו כאן צריך לקחת אחריות.

מיכל מדמון: נכון שבתקופת הקורונה נושא הטכנולוגיה מאוד חשוב, השאלה מי פה מנהל את הסיפור?

מיכל מדמון: חשוב גם שלא יהיה מנהל אחד, שכולם יהיו בשיח, אבל שיהיה מנהל פרויקט שעובד.

מיכל מדמון: המורים הם המקצוענים, הם מנהיגי הכיתות, גם בשגרה ובמיוחד בחירום, לתת להם את הזמן, לאפשר להם את הזמן לעבוד ואולי השנה נשכיל להדליק משואה לכבוד אנשי החינוך.

מיכל מדמון: תודה.

עינב קאבלה: אני אשאל אותך כמורה ומי שבקשר עם הרבה מורים, לגבי ההדרכות וההכשרות שדיבר עליהם עופר במצגת, עד כמה אתם מרגישים שזה מגיע לכל אחד ואחד מכם ובאמת מסיע בהיבט של הידע הטכנולוגי שאתם נדרשים לו והמיומנויות?

מיכל מדמון: תודה רבה על השאלה, זו עוד דוגמה לכוח, אולי לפעמים שלילי, של רגולטור.

מיכל מדמון: מחליטים בבת אחת שכל בתי הספר, כל המורים, לא משנה איפה הם נמצאים ובאיזו רמת ידע ומה רמת התשתיות, כולם באופן גנרי מקבלים השתלמות בנושא תקשוב.

מיכל מדמון: לא בטוח שזה מה שצריך ולא בטוח שזה מה שטוב.

מיכל מדמון: שוב אני חוזרת לשיתוף הפעולה בין האגפים, לבנות את ההשתלמויות האלה של טכנו פדגוגיה בשיתוף עם כל האגפים, עם מנהל עובדי הוראה, עם המזכירות הפדגוגית וכל אגפי המשרד.

מיכל מדמון: אני בטוחה שהדברים קורים, השאלה באיזו רמה הם קורים?

מיכל מדמון: לתת לעובדי המטה ולמורים לייצר בעצמם את הידע.

מיכל מדמון: זה לא יעזור לנו להנחית מלמעלה.

מיכל מדמון: אנחנו רואים את זה אחר כך גם עם התלמידים.

מיכל מדמון: אנחנו מביאים דברים מבחוץ, זה לא נכנס.

מיכל מדמון: אנחנו לא מעבירים דברים מהמחברת של המורה למחברת של התלמיד.

מיכל מדמון: זה צריך לעבוד דרך הראש של הילדים, דרך הראש של המורים, לפתח את התוכן כדי להתקדם.

מיכל מדמון: זה לא מחייב תקציבים נוספים ממשרד החינוך, לא מחייב עוד תקציבים למשרד מעבר ל-70 מיליארד שזה בגודל של משרד הביטחון.

מיכל מדמון: מה קרה כל השנים האלה?

מיכל מדמון: מה עושים עם הכספים?

מיכל מדמון: איך הם מתועלים נכון?

מיכל מדמון: מה קורה עם התשתיות?

מיכל מדמון: איך המורים בסוף נכנסים לכיתה, סוגרים את דלת הכיתה ומה הם עושים עם הילדים.

מיכל מדמון: עם מורים מספרים על לחץ ושלא מכבדים את הבקשות שלהם, את ההמלצות שלהם, איפה האוניברסיטאות פוגשות אחר כך את הבגרויות, מישהו צריך לעשות פה סדר.

מיכל מדמון: לא פלסטר אלא תיקון הוליסטי למערכת ולהבין שהמורים והגננות הם אנשי החינוך.

עינב קאבלה: תודה מיכל על הדברים.

עינב קאבלה: דובר נוסף לפני תגובתו של עופר, ביקש להתייחס מחמוד סמיר, ראש עיריית אום אל פחם, בבקשה.

מחמוד סמיר: שלום ותודה על המפגש.

מחמוד סמיר: אני מודה למנשה שייצג את החברה הערבית, שהשמיעה את קולה וחברת הכנסת סונדוס שהגיעה עכשיו.

מחמוד סמיר: לגבי תשתיות אינטרנט דובר רבות, אני לא אתייחס לזה אלא לפדגוגיה עצמה ואתייחס לדברים בעיניים של מנהל לשעבר.

מחמוד סמיר: לפני שהגעתי לעיסוקי כראש עיר הייתי מנהל בית ספר ועברתי את כל התהליך ממורה עד למנהל בית ספר.

מחמוד סמיר: רציתי לדבר על מוכנות הורים.

מחמוד סמיר: לצערי הרב, אם מישהו מהאזרחים היה רואה את המצגת של עופר רימון, שעושה עבודה מדהימה במשרד החינוך, היה חושב שהוא נמצא בגלקסיה אחרת ולא בעולם הזה.

מחמוד סמיר: עם כל הכבוד, אנחנו כחברה ערבית לא נמצאים שם ולכן מוכנות של הורים צריכה להיות על השולחן.

מחמוד סמיר: הנושא השני הוא הנושא של הכשרת מורים.

מחמוד סמיר: כמנהל לשעבר אני יכול לומר שנושא הדיגיטציה לא מקבל את המקום שלו ולפחות בחברה הערבית.

מחמוד סמיר: כשניהלתי בית ספר רציתי דיגיטציה והייתי צריך לדאוג למורים שלי דרך אחת העמותות שתמכה בבית הספר.

מחמוד סמיר: בנושא הזה של דיגיטציה, אני מקווה שמעז יצא מתוק והקורונה תזרז את הדברים.

מחמוד סמיר: נושא נוסף הוא פדגוגיה אחרת.

מחמוד סמיר: אנחנו חייבים לעשות פדגוגיה של הוראה והערכה אחרת שמותאמת לכל נושא הטכנולוגיה והעידן החדש.

מחמוד סמיר: כאן צריך לתת פתרונות גם אנשי המקצוע והתוכן, יש צורך להתייחס לזה בכובד ראש.

מחמוד סמיר: נושא אחרון הוא התאמת תכניות לימודים.

מחמוד סמיר: בחרה הערבית אני יכול להתייחס לספרים דיגיטליים, שם יש בעיה רצינית.

מחמוד סמיר: גם בנושא הזה התנסיתי ואני יכול להגיד לכם מניסיוני כמה קשה לאתחל את התכנים ולהכניס למערכת.

מחמוד סמיר: תודה על ההקשבה.

עינב קאבלה: תודה לך מר סמיר.

עינב קאבלה: נחזור לשמוע את עופר כדי שייתן לנו התייחסות לדברים שנשמעו.

עינב קאבלה: אחר כך נתייחס לטכנולוגיה נגישה לאנשים עם מוגבלות.

עינב קאבלה: אני אבקש התייחסות לדבריו של מנשה לוי, שהיו מאוד ברורים בעיני.

עופר רימון: כגורם מקצועי, אני לא יכול להיכנס לפוליטיקה.

עופר רימון: אני מכיר את מנשה שנים, הוא מנהל מדהים ואיש טכנולוגיה.

עופר רימון: הוא היה אתי במהלכים הראשונים והדגיש בפני את הצורך לרדת ממשרד מרכזי שנותן מערכת ניהול אחת, הוא דיבר על לפתוח וזאת הייתה הגישה גם שלנו ועשינו את המהלכים האלה גם בתשתיות של סביבות ענן לבתי ספר וגם בתכניות ניהול.

עופר רימון: אין לי מה להגיד על מה שאמר מנשה, שיש לנו שנים אבודות, שאם כמדינה היינו נצמדים לקונספט שבנינו לפני עשר שנים, עם התוספות שהוספנו אחרי ארבע שנים של סביבת ענן ופתיחת הריכוזיות, זאת אומרת לתת לבתי הספר לנהל את עצמם ורק לתת את התשתיות.

עופר רימון: אם היינו נצמדים לזה אני מסכים אתו שהיינו בין חמש המדינות המובילות בעולם.

עופר רימון: בדברים שלי לא אמרתי שאנחנו בין חמש המדינות בעולם.

עופר רימון: אמרתי בסך הכול שהיום, לפי המדידה של ה-OECD אנחנו עומדים בממוצע, שעשינו התקדמות מאוד גדולה ושאם נדבק בתכנית הזאת ונעבוד כולנו ביחד, יש לנו יכולת תוך שנה - אם נעבוד נכון, נעשה את המהלכים נכון ונהיה ממוקדים.

עופר רימון: אם לא נריב אחד עם השני אלא נעבוד כולנו ביחד – יש לנו אפשרות תוך שנה להתברג בין חמשת המדינות המובילות בעולם.

עופר רימון: האם זה יקרה?

עופר רימון: אני לא יודע.

עופר רימון: אני יודע שמבחינתנו נעשה את המקסימום.

עופר רימון: לגבי הדברים של איתי אני רוצה לציין שלצערי הדברים של איתי היו שטחיים.

עופר רימון: אני מצטער שאני אומר את זה ואני אומר לו את זה שכשאנחנו עובדים על פיתוח לומד עצמאי, כדאי לתלמידים, כשהם תוקפים נושא, שיתקפו אותו בצורה מלאה.

עינב קאבלה: לא מקובל עלי.

עינב קאבלה: במקרה אני מכירה את איתי לפני היום, היו לי כמה שיחות אתו.

עינב קאבלה: הדבר האחרון - - -

עופר רימון: אין לי תלונות על איתי, איתי ילד מקסים.

עופר רימון: אבל כשהוא אומר לי - - - שימוש במערכת השידורים הלאומית, היה יותר נכון שהוא ישאל מה נתוני השימוש שלכם - -

עינב קאבלה: אבל רגע, תן לי להשלים.

עינב קאבלה: אתה לא יכול לא לתת לי להשלים.

עופר רימון: - - ונתוני השימוש שלנו עוד לפניה קורונה התייחסו לחצי מיליון משתמשים.

עינב קאבלה: אני רוצה להשלים את הדברים, זה לא עובד ככה - - -

עופר רימון: אז כשתלמיד בא ואומר שאף אחד לא משתמש ואצלי יש נתוני שימוש של חצי מיליון - - -

עינב קאבלה: עופר, אני רוצה להשלים את דברי - - -

עופר רימון: או שאומרים שבתוכן דיגיטלי אף אחד לא משמש ויש לי נתוני שימוש של מיליון תלמידים ביום, אז זה חוסר היכרות בסיסי עם הנתונים.

עופר רימון: אני מעביר מסר לתלמידים, לא כביקורת אלא כבניה.

עופר רימון: תלמד נושא לפני שאתה תוקף אותו.

עינב קאבלה: קודם כל מן הראוי, אם התחלתי להגיד משהו בעניין איתי, שתיתן לי להשלים לפני שאתה אומר את התשובה שלך.

עינב קאבלה: אני מאוד מכבדת אותך אבל אני רוצה להשלים על איתי, שהדבר האחרון שאפשר להגיד עליו זה שהוא אומר דברים שטחיים - - -

עופר רימון: לא אמרתי שהוא אדם שטחי, אמרתי שהביקורת על תכנית התקשורת היא שטחית - - -

עינב קאבלה: אבל זה לא יכול להיות שאני לא יכולה להשלים משפט.

עינב קאבלה: אני מבינה שאתה לא מסכים אתי ועם איתי, זה לגיטימי ואני אתן לך להגיב על זה.

עינב קאבלה: עדין אני חושבת שהדברים שנאמרו על ידך לגבי הדברים שהוא אמר, היה נכון שיהיו מנוסחים אחרת.

עינב קאבלה: זו דעתי.

עינב קאבלה: אני חושבת שהדברים שאיתי אמר הם חשובים, זו נקודת ראותו.

עינב קאבלה: אי אפשר להתעלם ממה שהנוער שלנו והתלמידים שלנו חושבים.

עופר רימון: לא אמרתי שאני מתעלם.

עינב קאבלה: עכשיו אתה יכול לענות לגופו של עניין.

עופר רימון: לא אמרתי שאני מתעלם.

עופר רימון: לא התכוונתי לפגוע באיתי.

עופר רימון: הוא עושה את התפקיד שלו נאמנה, הכול טוב.

עופר רימון: דברתי על ההתייחסות שלו לגוף הדברים.

עופר רימון: כשהוא אומר שהוא בדק את החברים שלו, כמה חברים הוא בדק?

עופר רימון: מה גודל המדגם שלו?

עופר רימון: מה הוא לקח בחשבון?

עופר רימון: לאיזה מערכות טכנולוגיות הוא מתייחס?

עופר רימון: הוא אמר לי שהוא לא ראה שיעור שמעבירים על משוב.

עופר רימון: מישהו מדבר בכלל על להעביר על מערכת ניהול למידה שיעור?

עופר רימון: זו לא פלטפורמה להעברת שיעור.

עופר רימון: חלילה לא התכוונתי לפגוע בו, לא בכבודו ולא בעבודה שהוא עושה.

עופר רימון: גם לגבי התלמידים, שנים הייתי מורה.

עופר רימון: אני מתייחס לתלמידים שלי בכל הכבוד הראוי, אבל גם מאוד מצפה מהם.

עופר רימון: אני גם אבא לילדים, אני רוצה להגיד שלהפוך להיות לומד עצמאי זה תהליך שחלק גדול ממנו נופל על הילד.

עופר רימון: גם התלמידים צריכים לקחת אחריות.

עופר רימון: אף אחד לא יעניין אותם כשהם יצאו לשוק העבודה ויצפו מהם להראות שהם יכולים ללמוד, הם יכולים להתקדם, הם יכולים להתפתח.

עופר רימון: בסופו של דבר, את אף אחד לא יעניין מי היה המורה שלך בכיתה א', כיתה ג' או ו'.

עופר רימון: בסוף אתה צריך להציג את היכולות האלה.

עופר רימון: אנחנו צריכים גם לדעת לדרוש מהתלמידים שלנו, זו לא בושה.

עינב קאבלה: לפני שנאפשר לאיתי להגיב על הדברים, אני רוצה שתתייחס בבקשה לעניין שהובא לידיעתי במהלך הדיון, שלחצי מציבור המורים אין מחשב והאם השקף שלך שדיבר על קולות קרואים ועל כך שבאוגוסט הבא אתם אמורים להשלים את המהלך הזה יש התייחסות גם למחשבים שמוקצים למורים, לדבר על החסר שקיים היום אצל המורים.

עופר רימון: כשאנחנו מתקשבים בית ספר, התצורה שלנו הוא שמורה יוכל לתפקד בכיתה שלו.

עופר רימון: אנחנו רוצים להגיע למצב שכל כיתה - - -

עינב קאבלה: אני אחדד את השאלה שלי, הכוונה שאין להם בבית מחשבים.

עינב קאבלה: היום בלמידה מרחוק הם נדרשים להעביר את השיעורים מהבית לא מהכיתה.

עינב קאבלה: הם לא מגיעים לבית ספר, לפחות בשלב הזה.

עופר רימון: בדרך כלל מדובר במחשבים ניידים, אתה קונה לבית ספר כדי שבכל כיתה יהיה מחשב, זו כבר שאלה איך בית ספר מנהל את העניין הזה.

עופר רימון: כמו שאמרנו קודם, אנחנו לא נכנסים לשאלה איך בית ספר מנהל.

עופר רימון: באותה צורה יכולנו לחלק לכל תלמיד שידו אינה משגת ביד את המחשב שלו.

עופר רימון: אולי זה היה נראה יותר טוב שאנחנו מחלקים מחשבים.

עופר רימון: אבל אצלנו בית הספר הוא המוביל.

עופר רימון: המנהל הוא המוביל.

עופר רימון: המחשבים, גם לתלמידים וגם לכיתות הם רכוש בית ספר.

עופר רימון: בדרך כלל מה שעושים, הם נותנים את המחשבים למורים או שמשאירים אותם בבית הספר.

עופר רימון: אנחנו מספקים את הציוד לבית הספר, כל בית ספר מקבל מחשבים גם להוראה וגם לתלמידים.

עופר רימון: אם תספרי את כמות המחשבים שחילקנו גם בתכנית הקודמת וגם בתכנית הזאת לא לתלמידים, אלא לצורכי הוראה, עברנו הרבה את כמות המורים במדינת ישראל.

עינב קאבלה: שאלה נוספת שנוגעת לשאלה שהייתה לי למיכל על ההכשרות ולתשובה שהיא נתנה.

עינב קאבלה: עד כמה זה מגיע למורים?

עינב קאבלה: עד כמה באמת הם שבעי רצון מהעניין וזה נותן להם את הכישורים שמאפשרים להם להתמודד עם הלמידה מרחוק?

עינב קאבלה: רציתי לשאול אותך בהמשך הדברים, באיזה אופן אתם בודקים את רמת שביעות הרצון, הרמה בה זה באמת משכלל את יכולותיהם של המורים, של עובדי ההוראה בפלטפורמות שקיימות לשימוש לעובדי הוראה כמו הסמארט סקול ודומיהם.

עינב קאבלה: אני אומרת רגע כהורה, לפעמים תוכנה לא ידידותית מורידה את המוטיבציה גם של המורים, גם של ההורים וגם של התלמידים להשתמש בה.

עינב קאבלה: השאלה אם אתם בודקים את זה?

עינב קאבלה: אם יש לכם אופן בקרה ופיקוח אחר האמצעים האלה והאופן בו המשתמשים בהם מצליחים לעשות בהם שימוש ויש שביעות רצון או הערות.

עופר רימון: בגל הקודם של הקורונה שהתחיל ב-15 במרס והסתיים עם החזרה לבתי הספר שהייתה באמצע מאי, העברנו דו"ח שלם על הכול וממנו עשינו הפקת לקחים ועכשיו אנחנו בתוך תהליך, חודש וחצי אחרי תחילת שנה זה עוד שלב מוקדם מידי בעיני להפקת לקחים, אנחנו עושים בדרך כלל את הפקת הלקחים בסוף השנה.

עופר רימון: כל פעולה שלנו מתחלקת לשימוש, להפקת לקחים מה עבד טוב, מה לא עבד טוב ואם הבנתי נכון, יש דברים שלא עובדים טוב, לא הכול חלק.

עופר רימון: אבל בגדול, בסבב הראשון, יותר מ-110,000 מורים עברו הכשרות קצרות זמן, שבין שעה לשעתיים.

עופר רימון: הם בעיקר קבלו עזרה ראשונה.

עופר רימון: כל מורה שלא יודע לעבוד עם חדר וירטואלי, עם סביבת ענן, עם ספר דיגיטלי, קיבל עזרה אד הוק.

עופר רימון: עלינו מולו בזום ונתנו פתרונות מידיים.

עופר רימון: 110,000 הדרכות כאלה של שעה שעתיים.

עופר רימון: הדרכות והשתלמויות שאת מדברת עליהם הם השתלמויות של 30 שעות, זה מתפרש על פני כל השנה.

עופר רימון: כמובן שאחרי כל פגישה הצוותים המורים שהעבירו את ההשתלמויות מדברים ביניהם, מעלים בעיות.

עופר רימון: לקראת סוף השנה נוציא דוחות מסודרים שיגידו במה הצלחנו ובמה לא הצלחנו.

עופר רימון: חודש וחצי אחרי תחילת השנה, אי אפשר שכל היום נהיה בהפקת לקחים.

עופר רימון: סגרנו שנה.

עופר רימון: אני יכול להגיד לך שמבדיקות שאנחנו עשינו על תקופת הקורונה הראשונה, כמעט ולא היה מורה במדינת ישראל שלא העביר סדר יום מובנה לתלמידים שלו, גם בתקופה שהייתה ביקורת על מערכת החינוך.

עופר רימון: בתקופה הזאת אמרתי בכל פורום, הרופאים והאחיות קבלו המון פרגון, אבל המורים, שבכל התקופה הזאת עבדו ללא לאות וקרעו את עצמם, הם והמנהלים לא ראיתי שום פרגון אמיתי בחברה הישראלית, אמיתי, שלם על המהלך הזה.

עופר רימון: הם החזיקו מערכת שלמה שתפקדה.

עופר רימון: לא היה תלמיד שלא קיבל מערכת שעות מסודרת, הייתה לו תכנית לימודים, זו בשעה שאף אחד לא היה ערוך ומדינה שלמה נסגרה ובכל זאת המערכת תפקדה.

עופר רימון: אני לא אומר שלא היו קשיים, שלא היו תלמידים שהיו חסרים להם מחשבים, בעניין הזה צריך לזכור שבסופו של דבר גם במגזר הכללי וגם במגזר החרדי ראינו את זה גם היום, הפונקציה הראשונה שקבעה אם תהיה למידה מרחוק היא לא הטכנולוגיה, לא הרקע הסוציואקונומי לא של התלמיד ולא של בית הספר.

עופר רימון: הפונקציה הראשונה שקבעה הייתה האם המנהל והמורים מתפקדים ודואגים שתהיה למידה.

עופר רימון: 99% מהם, נתון מדהים, דאו שזה יקרה.

עופר רימון: גם באמצעות ספרים פיזיים שהיו בבית, גם באמצעות אפליקציות שלא נועדו במקור ללמידה, מצאו פתרונות.

עופר רימון: אנחנו נתנו את התמיכה, העסק עבד והוא עדיין עובד והוא כל הזמן בתהליך של שיפור.

עופר רימון: דברים כאלה לוקחים זמן וזה המצב.

עינב קאבלה: תודה.

עינב קאבלה: אני אשמח אם תישאר אתנו כי נעבור אחרי דבריו של איתי לנושא של טכנולוגיה נגישה ונמצאים אתנו גורמים חשובים בנושא הנגישות שאני רוצה שתשמע באופן ישיר.

עינב קאבלה: איתי, בבקשה.

איתי קרויטורו: אני אתייחס לזה בקצרה.

איתי קרויטורו: קודם כל לעופר, אני מכבד אותך, תכבד אותי, בסך הכול יש דרך להתבטא, הכול בסדר.

איתי קרויטורו: מי שהיה לצד מערכת החינוך, כולל בדברים נוספים שאתם עושים עוד קודם, כשתקפו את מערכת החינוך ואנחנו הוצאנו הצהרות שהגיעו למאות אלפי אנשים, זה הייתי אני.

איתי קרויטורו: אז להגיד שהדברים שטחיים כשאנחנו מחוברים ל-20,000 נציגים בכל מקום ואני מקיים דו שיח אתם כל הזמן.

עופר רימון: אני רק אמרתי - - - לא שאתה שטחי.

עינב קאבלה: אני לא מאפשרת את זה, עכשיו איתי מגיב ואף אחד לא יפריע לו.

עופר רימון: אמרת דברים ואני מגיב, זו הזכות בדמוקרטיה.

עופר רימון: כשאתה מדבר על חצי מיליון משתמשים יש 2.5 מיליון תלמידים במערכת החינוך ואני דיברתי על החוויה של מרביתם.

עופר רימון: כאן אני מסתייג ומצטער אם יצא שהכללתי באופן מוחלט את כולם.

עופר רימון: החוויה היא של מרבית התלמידים בחטיבות ובתיכונים שמערכת השידורים הלאומית לא נוגעת להם.

עופר רימון: אני אומר את זה מתוך ראיה כלל ארצית עם הגעה למרבית הישובים במדינת ישראל, עם נציגות במרבית בתי הספר שמרוכזים תחתינו.

עופר רימון: אני לא בא לעלוב באף אחד, ייצגתי את החוויה מהשטח שעולה מתמונת מצב כלל ארצית.

עופר רימון: יכול להיות שזה עוזר להרבה מאוד תלמידים אחרים, אני מייצג את החטיבות והתיכונים במדינת ישראל וזו החוויה שאני מקבל מעשרות אלפי נציגים שמדברים עם בני נוער בשטח.

עופר רימון: אני מאוד מצטער אם זה גרם לך להרגיש משהו שטחי.

עינב קאבלה: תודה איתי.

עינב קאבלה: היה לי חשוב שתגיב על הדברים בעצמך.

עינב קאבלה: אני מקווה שנוכל להשאיר את זה בשיח בריא ולא להגיע למקומות שפחות נכון להגיע אליהם.

עינב קאבלה: תודה איתי על הדברים.

עינב קאבלה: אני אגיד באופן אישי שאני מאוד מאמינה במשוב, לא רק של המורים, גם של התלמידים.

עינב קאבלה: בסוף הם אלה שאנחנו רוצים שמערכת החינוך תשרת ותגרום להם ללמידה נכונה, טובה יותר ואיכותית.

עינב קאבלה: לכן הקול שלכם מאוד חשוב.

עינב קאבלה: נגענו בנושא הבא גם בוועדה הקודמת, אבל בהקשר של טכנולוגיות, היות ועופר תיאר לנו את הספקים השונים שמשרד החינוך עובד אתם, נפנה לתמר ויזנפלד, מפקחת ארצית נגישות השירות מנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות ומיד אחריה נשמע את יובל וגנר, יו"ר עמותת נגישות ישראל.

תמר ויזנפלד: שלום, שמי תמר ויזנפלד מנציבות שוויון זכויות, מפקחת ארצית על נגישות השירות.

תמר ויזנפלד: אמרו פה דברים מאוד חשובים והצעדה של מערכת החינוך ברמה טכנולוגית קדימה היא מאוד חשובה.

תמר ויזנפלד: יש כמה דברים שהתייחסנו להם כבר בתחילת המשבר האחרון וזה התייחסות להנגשה של כל החומרים שהועלו לאתרי האינטרנט , לפורומים ולפורמטים השונים שקיימים במשרד החינוך.

תמר ויזנפלד: התקנות והחוק מחייבים להנגיש חומרים, אם הם לא מונגשים אנחנו מפספסים 20% מהאוכלוסייה.

תמר ויזנפלד: מדברים על 20% מהאוכלוסייה שהם אנשים עם מוגבלויות, אני מניחה שהפרופורציה נשמרת גם כשהם תלמידים בבתי ספר.

תמר ויזנפלד: ישנם תלמידים שמשולבים בכיתות רגילות ואם החומר הועלה לאתרי האינטרנט לא היה נגיש עבורם, אני מדברת על התאמות לליקויי שמיעה, לקויי ראיה, לעיתים יש צורך בהתאמות נוספות למוגבלות קוגניטיבית.

תמר ויזנפלד: מצאנו הרבה ליקויים בתהליך הזה.

תמר ויזנפלד: פנינו כמה פעמים למשרד החינוך על מנת לתקן ולאפשר לתלמידים שישבו בבית, גם להורים שלהם שהיו יחד אתם ויכלו לסייע להם, פנינו בבקשה להנגיש את האתרים.

תמר ויזנפלד: לקח זמן, כעת כשמשרד החינוך תחת צו נגישות אנחנו מאוד מקווים שכל החומרים שהועלו, יונגשו.

עינב קאבלה: מה המצב היום?

עינב קאבלה: האם קיים פער בין מה שצריך להיות כדי שתהיה נגישות?

תמר ויזנפלד: קיים פער.

תמר ויזנפלד: משרד החינוך התחייב להנגיש עד שני תאריכים בצו, ינואר 2021 ועד מאי 2021.

תמר ויזנפלד: ברור שיש עניין של עלויות, אבל גם ברור שחלק מהדברים כבר היו צריכים להיעשות מזמן.

תמר ויזנפלד: קיים פער ואנחנו מקווים שיתוקן בהקדם כי בכל זאת הלמידה ממשיכה כרגע מהבית.

תמר ויזנפלד: אם יש הפניות על ידי מורים לאתרים שאינם נגישים, הרי שחלק מהתלמידים לא יכולים ליהנות מהחומרים האלה.

עינב קאבלה: תודה תמר.

עינב קאבלה: באותו נושא, יובל וגנר בבקשה.

יובל וגנר: קודם כל תודה על הדיון, הוא מאוד חשוב וכמובן עם ההובלה שלך.

יובל וגנר: אני מבקש להעלות את הנושא מזווית אחרת, זו של אנשים עם מוגבלות.

יובל וגנר: חשוב להבין שאלה לא רק תלמידים עם מוגבלות, יש גם מורים עם מוגבלות ויש גם הורים עם מוגבלות.

יובל וגנר: אנחנו מברכים על המהלך של למידה טכנולוגית מתקדמת.

יובל וגנר: צריך להתייחס לשלושה נושאים שכואב הלב שלא לומדים מההיסטוריה ולא מבינים שלהנגיש רטרואקטיבית זה מייצר שני פערים: פער אחד הוא שבתקופה עד ההנגשה יש את כל אלה שלא יכולים להשתמש בטכנולוגיות ודבר שני, לעשות את זה בדיעבד זה להוציא עוד תקציבים כשבעידן שכל שקל חשוב למדינה, זה פשוט חלק.

יובל וגנר: הקריאה שלנו מאוד פשוטה, שכל פעילות שנעשית ועופר הציג את השקף הראשון עם כלל הפעילויות שעושים, כמעט בכל רובריקה שם צריך פשוט לוודא שאם עושים התקשרות עם ספק, גוגל מיקרוסופט ואחרים, שלא רק ניו יורק תהיה נגישה, גם ישראל תהיה נגישה.

יובל וגנר: ספרת על 24 ספקי תוכנות ישראלים, רוצים שוויון וגם שילדים עם מוגבלות ישתמשו בתוכנות הישראליות.

יובל וגנר: אם מקליטים אין סוף שיעורים, צריך פשוט להגדיר איך מקליטים את זה נכון.

יובל וגנר: הנושא השני זה אוריינות, חייבים ללמד את המורים והתלמידים לא את האוריינות הרגילה שכולם מדברים עליה במובן של להשתמש בכלים השונים, אלא איך משתמשים בהם מבחינת נגישות.

יובל וגנר: איך לקוי ראיה מגדיל את המסך, משנה פונטים, משנה צבעים?

יובל וגנר: איך הוא גולש ללא ראיה?

יובל וגנר: הנושא השלישי, אני בטוח שעובדים על טכנולוגיות חדשות ומתקדמות.

יובל וגנר: משרד החינוך חייב לשדר שהוא מחויב לנגישות, לחינוך נגיש ושוויוני לכולם.

יובל וגנר: הוא עושה את זה מראש, חוסך המון כסף והמון פעילות ועושה את זה נגיש לכולם.

יובל וגנר: כרגע מתרחשת פעילות חשובה במשרד החינוך, עם עופר, מירי נבון, מקס ושלומית, אבל כל יום שלא מגדירים שזה יקרה מראש, זה פשוט משאיר ילדים עם מוגבלות מחוץ למערכת.

יובל וגנר: זה ממש כואב וחבל.

יובל וגנר: אני קורא לכם, קבלו החלטות, מדובר רק בהחלטות.

יובל וגנר: הידע קיים, הטכנולוגיות קיימות, צריך פשוט לדרוש את זה וליישר קו.

יובל וגנר: זה משהו שיכול לקרות תוך חודשים.

עינב קאבלה: תודה רבה יובל.

עינב קאבלה: אני כמובן מצטרפת לקריאה וזה בהמשך ישיר לישיבה שהוקדשה לעניין הזה.

עינב קאבלה: אני אשמח לשמוע מעופר על הנושא הספציפי הזה.

עופר רימון: אני רק אענה משהו קטן לאיתי וליובל.

עופר רימון: איתי, חיפשתי את הטלפון שלך, רציתי להזמין את איתי לפגישה אצלי ולהסביר את הדברים.

עופר רימון: חלילה לא התכוונתי להגיד לך שאתה שטחי או לא עושה את תפקידך נכון.

עופר רימון: אני רוצה את הביקורת של מועצת תלמידים אבל רוצה להסביר איך בונים ביקורת כדי לשפר.

עופר רימון: יש לך הזמנה פתוחה לבוא, נדבר בנחת, נקבל את הביקורת, רק תבנו אותה נכון.

עופר רימון: לגבי יובל, כל האתרים שלנו הם בתקן נגישות כולל 24 הספקים שאנחנו מתקשרים אתם וכמובן גוגל, מיקרוסופט וחברות אחרות, כולן תחת תקן נגישות.

עופר רימון: אתה יכול מאוד לעזור לי, אנחנו משקיעים תקציבים, כל מערכת השידורים עכשיו, בגלל נושא הנגישות, אנחנו מוסיפים כתוביות שזו עלות מבחינתנו, למרות שהשידורים בעברית ובערבית.

עופר רימון: כמובן שיש לנו עוד חלקים ישנים באתרים שאנחנו צריכים לעבוד עליהם כדי להפוך אותם לנגישים.

עופר רימון: אני לא מצייר לך תמונה אידיאלית כאילו הכול בסדר, יש עבודה לעשות, אבל אם מישהו מטעמכם ייכנס לאתרים שלנו ויצביע לנו על אזורים שאנחנו צריכים להתרכז בהם, זה יעזור.

עופר רימון: יש לנו תכנית עבודה לגבי אזורים, בגדול הכול מונגש, אבל יש בתוך אזורים לא נגישים מבחינת כתוביות ודברים אחרים, אז תדע שיש כאן אוזן קשבת ויש צוות שעובד על זה, אם תכוון אותנו יותר טוב, נשמח לקדם את העניין הזה.

עינב קאבלה: לפני שאתה מסיים, לגבי דבריו של יובל, לא מדובר רק בנגישות של אתרי אינטרנט, שזה היום חובה לפי התקנות וראוי שמלאכת התיקון וההתאמה לחובה תושלם כמה שיותר מהר.

עינב קאבלה: הוא מדבר על הטכנולוגיות.

עינב קאבלה: כשאתה פונה אל ספקים או כשהם פונים אליך כדי שתרכוש מהם את הטכנולוגיות שלהם, יש עניין של טכנולוגיה שתהיה נגישה.

עינב קאבלה: האתרים זה פלטפורמה אחרת ונפרדת, על זה אנחנו מדברים.

עינב קאבלה: יובל הוא הקטר הנחוש בנושא, קיימנו בוועדה דיון רק על הנושא הזה, לא בהתייחס למשרד החינוך, אבל עכשיו כשאנחנו שומעים שמשרד החינוך עובד עם ספקים ורוכש טכנולוגיות, בדיוק כמו שביקשנו ממשרדי ממשלה אחרים וגם ממנהל הרכש להכניס כתנאי שתהיה דרישה שהטכנולוגיה תהיה נגישה.

עינב קאבלה: יש חברות טכנולוגיה היום שכבר מודעות לזה כי בארצות הברית כבר דורשים את זה.

עופר רימון: לדעתי יש לנו תנאי כזה.

עופר רימון: אבל מהתגובה של יובל ראיתי שזה כנראה לא מספק.

עופר רימון: חבל שנשקיע מאמצים כספים ורגולציה וזה לא יפגע, אולי שווה שנשב יחד ותחדד יותר איפה אתה מוצא את הפערים.

עופר רימון: כשאת מדברת על ה-24 ספקי תוכן, זה אתר.

עופר רימון: התוכן מונגש בתוך אתר, אז אני לא יודע בדיוק למה את מתכוונת.

עינב קאבלה: הדרך הטובה ביותר, אם זו תהיה אחת התוצאות של הישיבה הזאת אז אני מברכת על זה, שיובל והנציבות ישבו מולך ויצביעו על הנקודות שמצריכות התייחסות ואם צריך להכניס את זה במכרזים, אז להכניס את זה, כי זה משהו שמשרד החינוך צריך לשאת את הדגל הזה מתוך משרדי הממשלה.

עופר רימון: אני מאוד ישמח אם זה יעלה בסיכום, פגישה עם יובל, פגישה עם מועצת תלמידים, כדי להבין יותר טוב את הביקורת של התלמידים.

עינב קאבלה: אני מאוד מודה לך.

עופר רימון: אני מודה לך, תודה על הבמה , אני מאחל המשך דיון מוצלח ופורה.

עינב קאבלה: תהיה עם אוזן קשבת כי אולי נקרא לך לעוד דברים.

עינב קאבלה: נמשיך עם רשימת הדוברים.

עינב קאבלה: עורכת דין מיטל בק מהמועצה לשלום הילד, בבקשה.

מיטל בק: תודה רבה ליושבת הראש על זכות הדיבור.

מיטל בק: דברו על הרבה נושאים.

מיטל בק: לא אוסיף על התשתיות ופיתוח המיומנויות, אלה הנושאים שעולים בוועדות נוספות.

מיטל בק: אני רוצה להתייחס לשלושה היבטים שעדין לא עלו בדיון ובהזדמנות הזאת אני אבקש שנקיים דיון שייחוד לנושאים הללו, הפגיעות בתלמידים בלמידה מרחוק.

מיטל בק: לא לכל הילדים הלמידה מרחוק מתאימה.

מיטל בק: אנחנו צריכים לגלות יותר גמישות, לשכלל את המודל הזה שיתאים לצרכים של כל התלמידים.

מיטל בק: יש פה סיטואציה מאוד קשה שילדים נמצאים במשך חודשים בחרדה, מבוכה, קשיים טכנולוגיים, בעיות מוטיבציה מאוד גדולות של למידה.

מיטל בק: לצד הקשיים הללו יש לדאוג להיבטים החברתיים שכמעט והתאדו בלמידה מרחוק ואני רוצה לשוב ולשים אותם על השולחן.

מיטל בק: ניכור חברתי, ירידה בכישורים חברתיים, הילדים מסוגרים בבתים.

מיטל בק: נדרשים יותר מפגשים פרונטאליים, נדרשת חשיבה של המשרד ומענה לקושי הזה, דווקא כשמדברים על למידה מרחוק.

מיטל בק: הדברים האלה שלובים זה בזה ולא ניתן לזה היום מענה ולא שמענו את השיח בנושא הזה.

מיטל בק: הדבר האחרון ועליו אני רוצה למקד את הדברים זה הפגיעות בתלמידים.

מיטל בק: אנחנו מקבלים במועצה לשלום הילד בתקופה האחרונה לא מעט פניות בנושא הזה, זה עולה גם באמצעי התקשורת בתדירות מאוד גבוהה מאז שהתחילה שנת הלימודים לפני כחודש.

מיטל בק: אירועים שהם גם סביב אבטחת מידע, פגיעות בתלמידים בכל מה שקשור בהגנת הפרטיות וגם אירועים פליליים.

מיטל בק: אין כמעט ילד שלא מכיר מצב שבו עלה לזום מבוגר, חלילה פדופיל, מקרים מצערים של התפרצויות לשיעורים, התחזות, פורנוגרפיה שעולה.

מיטל בק: רואים את זה גם בתוך הצ'טים, בשיעורים עצמם.

מיטל בק: האחראי המרכזי הוא משרד החינוך, הוא מפעיל את אמצעי הקצה.

מיטל בק: צריך לקבל מענה לדברים הללו.

מיטל בק: נאמר קודם על ידי ד"ר רימון שאין האקרים ומדובר בעצם בכשל של קיום ההנחיות של המשרד.

מיטל בק: יכול להיות, אני לא אשף טכנולוגיה, אבל ברור שיש פה צורך בשיפור של נהלי האבטחה.

מיטל בק: שמענו שהאגף מרחיב את התכנים הדיגיטליים, פועל לתקשב את בתי הספר.

מיטל בק: זו מניפה מאוד רחבה של פעולות חשובות, אין ספק.

מיטל בק: אבל לפני התכנים יש פה בעיה אקוטית של הגנה על התלמידים.

מיטל בק: הילדים פוגשים משהו שהוא לא בטוח, אמצעים לא בטוחים.

מיטל בק: לא בטוח שמתקיים תהליך לימודי בסיטואציה כזו.

עינב קאבלה: אני רוצה להגיד לך שהתפרצת לדלת פתוחה במובן הזה שאנחנו מתכוונים לייחד דיון לנושא הזה.

עינב קאבלה: מתוך מציאת ההקשר הטכנולוגי והיכולות הטכנולוגיות להיות לעזר במקום הזה של מוגנות לילדים.

עינב קאבלה: אני כמובן אשמח שתצטרפי ותשתתפי בדיון שיהיה.

מיטל בק: מילת סיום.

מיטל בק: אנחנו יודעים שיש נוהל של המשרד יחד עם הרשות להגנת הפרטיות, שיצא באוגוסט ממש לפני פתיחת שנת הלימודים.

מיטל בק: נעשתה חשיבה של משרד החינוך עם משרד המשפטים, אי אפשר לומר שלא נעשתה חשיבה.

מיטל בק: אבל אם מגיעות פניות שוב ושוב למועצה זה אומר שהנוהל לא רק לא חלחל למטה, הוא בפועל לא מיושם.

מיטל בק: הצוותים לא יודעים מה לעשות.

מיטל בק: ההורים והתלמידים לא יודעים מה לעשות.

מיטל בק: אנחנו רוצים לוודא שנמצאים מספיק אמצעים טכנולוגיים שיסייעו בפתרון של הבעיות שאני מציפה כאן עכשיו.

מיטל בק: מלבד מוקד 105 של המשטרה שעושה עבודה מדהימה ויש פה שילוב כוחות של המשרדים השונים.

מיטל בק: כמה מצליחים לאכוף את הבעיות?

מיטל בק: אלו פעולות ננקטות?

מיטל בק: כמה מקרים מגיעים אליהם ומטופלים בפועל?

מיטל בק: מה משרד החינוך עושה?

מיטל בק: אנחנו מבקשים לקיים דיון על הבעיות הללו ובהקדם האפשרי.

מיטל בק: תודה.

עינב קאבלה: תודה לעורכת הדין מיטל בק.

עינב קאבלה: נפנה לערן גופר ממיקרוסופט.

ערן גופר: מספר נקודות מעניינות שאני אשמח להתייחס.

ערן גופר: מה שאמר איתי לגבי צורך במערכת שהיא יותר חדשנית מזום ומאפשרת לעבוד בקבוצות, יש לנו את הפתרון.

ערן גופר: זה פתרון שעובד עם מאות מיליוני משתמשים בעולם ומאות אלפי משתמשים בישראל, כ-140,000 תלמידים ומורים במערכת החינוך.

ערן גופר: זה פתרון שמאפשר למורה ולתלמידים להיות באזור כיתה ולעשות עבודה א-סינכרונית של לימוד עצמאי וחקר.

ערן גופר: מדובר ב-TEAM של מיקרוסופט שמחוברת וניתנת ללא עלות לכל המורים והתלמידים במדינת ישראל.

ערן גופר: אני מזמין וקורא מכאן לעזור לנו לאמץ את התוכנה, אנחנו מקצים ללא עלות צוות הדרכה שלנו כדי לסייע למורים ולתלמידים באימוץ המערכת.

ערן גופר: אני מזמין את כל מי שמעוניין לפנות אלי.

ערן גופר: אנחנו עובדים עם הרבה רשויות מקומיות ורשתות חינוך, מעל 1,000 בתי ספר שעובדים אתנו ונשמח לסייע לכל מי שירצה לבדוק ולהתנסות בזה.

ערן גופר: זו יכולת שמאפשרת הרבה דברים.

ערן גופר: הפעילויות שדיבר עליהם עופר הן מאוד מבורכות.

ערן גופר: הנושא של מחשבים לתלמידים, גם שם זמני החלוקה מהמעט שאני מכיר ומעורב, מהירים יותר ממה שחושבים.

ערן גופר: אין ספק שזה רכיב מאוד משמעותי.

ערן גופר: באופן כללי אחד הדברים שמערכת החינוך צריכה יותר לעשות, זה להחליט על מספר מערכות מצומצם שאותם היא מנגישה דוחפת ומקדמת כדי שיראו את הפעילות וכדי שהיא תגיע לכל המקומות.

ערן גופר: יש לנו דוגמאות יפות מהשכנים שלנו בערב הסעודית ובאיחוד האמירויות, משרד החינוך שם החליט לעבוד עם המערכות האלה וראה מיליוני משתמשים בתוך ימים ספורים שעובדים עם המערכות, כולל התממשקות למערכות התוכן כדוגמת מט"ח ואחרים, שגם על זה אנחנו עובדים במקביל.

עינב קאבלה: תודה רבה.

עינב קאבלה: נותן תחושה של תקווה.

עינב קאבלה: ד"ר סאני כלב מהרשות להגנת הפרטיות.

סאני כלב: שלום.

סאני כלב: ד"ר סאני כלב מהרשות להגנת הפרטיות, שזו יחידה במשרד המשפטים.

סאני כלב: אני שמח על ההזמנה ותודה רבה, גם אם היא הגיעה רק שעה לפני הדיון.

סאני כלב: אנחנו כמובן שמחים להשתתף בדיון.

סאני כלב: הדיון מאוד חשוב ואני מברך את הוועדה על הנושא.

עינב קאבלה: אני רק מבקשת לתקן ולדייק שההזמנה הגיעה לרשות להגנת הפרטיות עם כולם, כנראה שהפנו אותה אליך רק שעה לפני הדיון.

סאני כלב: בכל מקרה שמחים להשתתף ותודה על ההזמנה.

סאני כלב: כמו שמיטל הזכירה, הרשות פועלת בנושא הזה של למידה מרחוק, חינוך באופן כללי, פרטיות תלמידים באופן כללי, גם בבתי ספר וגם בעולם הווירטואלי.

סאני כלב: עם פרוץ הקורונה בחודש מרס הוצאנו הנחיות בנושא ועם תחילת שנת הלימודים הוצאנו הנחיות מעודכנות, מסמך המלצות והדגשים.

סאני כלב: חילקנו את המסמך לשניים, גם עבור הורים ותלמידים, גם עבור מורים וצוותי הוראה, מתוך הבנה שכל קבוצה היא שונה.

סאני כלב: שם התייחסנו להיבטים של אבטחת מידע, איך אפשר להגן על המידע, אם זה ברמת סיסמאות ואיזה מידע אנחנו מעלים לרשת ועד היבטים של פרטיות קלאסית.

סאני כלב: עניין של מודעות, גם לתלמידים וגם להורים איזה מידע להעלות לרשות, מה לחשוף, לשמור על הפרטיות אחד של השני באותם שידורי זום וכמובן לצוותי ההוראה ולמנהלים.

סאני כלב: להבנתנו סוגיית המודעות היא קריטית.

סאני כלב: צריך להבין ולהכיר את ההיבט הזה של הפרטיות ומתוכו לפעול, מתוכו להבין שמדובר גם בהיבטים של פרטיות קלאסית, איזה מידע אני חושף, אם אני פותח את מצלמת הזום ומסתכל אחורה דקה לפני ורואה מה נחשף במהלך השידור הזה.

סאני כלב: כמובן היבטים של אבטחת מידע, זה לא אותו דבר, פרטיות ואבטחת מידע, אז אנחנו בהחלט מנסים לפעול.

סאני כלב: אנחנו פועלים במסגרת מנהיגות נוער לפרטיות, זה עם תלמידים ובני נוער בשיתוף משרד החינוך, כדי להטמיע את הדברים בקרב תלמידים.

סאני כלב: אנחנו פועלים עם משרד החינוך, בשיתוף עם הצוות של עופר רימון.

סאני כלב: קיימנו שיחות בנושא איך אנחנו מטמיעים את זה הלאה.

סאני כלב: מה שמיטל ציינה הוא חשוב, איך מגיעים לתלמידים ולהורים.

סאני כלב: יש פה פער, הנושא מאוד חשוב וחלק מהחשיבות שבו זה להעלות את המודעות גם לסוגיית הפרטיות ואבטחת המידע בהיבטים האלו.

עינב קאבלה: תודה רבה ד"ר כלב ואני מניחה שתצטרף אלינו גם לדיון שאנחנו רוצים לקיים בהמשך על הנושא.

סאני כלב: בשמחה.

עינב קאבלה: פרופסור גילה קורץ, דיקנית הפקולטה לטכנולוגיות למידה, מהמכון הטכנולוגי חולון.

עינב קאבלה: בבקשה גברתי.

גילה קורץ: אנחנו כאן כדי לסייע.

גילה קורץ: גם אנחנו מתמודדים עם המצב.

גילה קורץ: סטודנטים עומדים לחזור אלינו לשנת לימודים שתהיה בזום.

גילה קורץ: יש ידע ואנחנו נכונים לסייע.

גילה קורץ: אני לא מדברת רק על הפקולטה שלי, אני מדברת על תכניות אחרות שטכנולוגיות הלמידה קיימות בהרבה מוסדות.

גילה קורץ: קחו אותנו, תסתייעו בנו, אנחנו יכולים לסייע, כי טובת ילדינו היא מעל הכול.

עינב קאבלה: תודה.

עינב קאבלה: את יכולה לפרט במה אתם יכולים לסייע?

גילה קורץ: הנושא שעלה הוא על טכנולוגיה-אדם.

גילה קורץ: טכנולוגיה, למעט עניין הנגישות שהזכרת כבעיה, אני שמה את זה בצד, הטכנולוגיה בשלה.

גילה קורץ: זה לא איזה סוג טכנולוגיה.

גילה קורץ: זה עניין של מימוש ויישום, כלומר - האדם.

גילה קורץ: לנו יש את הידע, זה לא אומר שהידע אומר שהכול יהיה נפלא, אבל אנחנו מבינים את המשמעויות של מוכנות דיגיטלית, אוריינות דיגיטלית, זה תחום שאני עוסקת בו ויש לי סגל שעוסק בזה, אז בואו נשתף בידע ונקשיב אחד לשני.

עינב קאבלה: אני קוראת למשרד החינוך להרים את ההצעה בשתי הידיים.

עינב קאבלה: ככל שנרבה משתתפים שמבינים ומכירים את התחום זה יביא הרבה חוכמה וסיוע.

עינב קאבלה: נשמע כעת את אורי בן ארי מקרן אתנה.

אורי בן ארי: שלום ותודה על ההזדמנות להשתתף בדיון מאוד פורה.

אורי בן ארי: חבל לי שעופר לא נמצא כי קודם כל אני רוצה לומר שלולא היה עופר רימון, לדעתי היינו היום בחושך מוחלט וצריך לברך על כל הפעולות שהוא עשה.

אורי בן ארי: יחד עם זאת, הפעולה שהתחילה עם שר גדעון סער ב-2009 עם תכנית התקשוב קצת נקטעה עם השרים אחריו לצערנו.

אורי בן ארי: לכן אנחנו נמצאים היום די במשבר, למרות הפעולות המאוד מבורכות שעושה האגף של עופר רימון.

אורי בן ארי: הם באמת עושים מאמצים אדירים ולדעתי הצליחו לסגור את הפער, אבל אנחנו עדיין נמצאים בפער.

אורי בן ארי: אני רוצה להעלות נקודה מאוד ספציפית שאני חושב שאף אחד לא מתייחס אליה לאורך כל הדיון, למרות שיושבת-ראש הוועדה קיבלה את הערה שלי ושאלה, אבל לא קיבלנו תשובה.

אורי בן ארי: לידיעת הציבור, 50% מהמורות והמורים בישראל, אין להם מחשב שהם מקבלים מהעבודה וכמעט ל-50% מסקר שעשינו, אין גישה למחשב כדי ללמד את הילדים מהבית.

אורי בן ארי: נכון שיש להם מחשב בבית, אבל יש גם בממוצע 2-3 ילדים, כשבמגזרים אחרים קצת יותר, כמובן שאין להם אפשרות ללמד את הילדים.

אורי בן ארי: אז ממה יצאנו?

אורי בן ארי: נניח של-15% מהילדים בישראל אין מחשבים.

אורי בן ארי: אבל אם ל-50% מהמורות אין מחשבים, כל מורה מלמדת 30-40 תלמידים ואין לה מחשב, זאת אומרת כל ה-40 תלמידים האלה מושבתים בגישה למחשבים.

אורי בן ארי: לכן אני רוצה לפנות לוועדה ולהוציא קול קורא כדי לדאוג שלכל מורה ומורה בישראל יהיה מחשב לעבודה.

אורי בן ארי: נכון שהיום זה מהבית, אז זה עוד יותר ברור.

אורי בן ארי: אבל גם בבית הספר, כשיש מחשב בכיתה והמורה צריכה לעשות את העבודה אחרי זה מהבית, אין לה מחשב.

אורי בן ארי: אני אציג את עצמי בקצרה, אני הנשיא והמייסד של קרן אתנה, ששמה לעצמה משימה להעצים את המורות והמורים בישראל והענקנו עד היום למעלה מ-26,000 מחשבים ניידים יחד עם הכשרה מקצועית ביחד עם משרד החינוך.

אורי בן ארי: משרד החינוך שותף לתכנית יחד עם הסתדרות המורים ויחד עם בנק מסד, הבנק של המורים.

אורי בן ארי: אבל אני רוצה שהוועדה הזאת תתייחס לנושא של המורים עם כל הכבוד שמגיע להם.

אורי בן ארי: נכון שיש ילדים ומגזרים בארץ של אנשים שאין להם עדיין מחשב, למרות שיש פרויקט של מחשב לכל ילד, אבל 20 שנה עברו ועדיין להרבה מאוד מהילדים אין מחשבים.

אורי בן ארי: ללא מחשב למורים, כל הטכנולוגיה הזאת שווה פחות.

אורי בן ארי: תודה.

עינב קאבלה: תודה לך.

עינב קאבלה: אתם יודעים בוודאות שבגלל היעדר מחשבים למורים תלמידים מושבתים מהמידה מרחוק בחלק מהמקומות?

אורי בן ארי: בהחלט.

אורי בן ארי: עשינו סקר שאלנו את המורות אם יש להן גישה למחשב.

אורי בן ארי: יכול להיות שיש לה מחשב, אבל אם הילדים שלה בבית הספר היסודי לומדים בין 08:00 ל-12:00 או עד 13:00, אין לה גישה למחשב באותו רגע.

אורי בן ארי: יש לה מחשב בבית, אבל או הילדים נמצאים אתו או הבעל, שגם הוא עובד מהבית.

אורי בן ארי: המצב הזה היה גם לפני הסגר ולפני הקורונה.

עינב קאבלה: אני שמחה שהבאת לידיעתי שאתה העלית את הנתון הזה.

אורי בן ארי: העליתי אותו כי התעקשתי שנקבל על זה תשובה, כי תמיד מתייחסים לילדים, זה נושא מאוד פופוליסטי להגיד הילדים המסכנים.

עינב קאבלה: שאלתי את עופר בנושא, התשובה שלו בעיני לא הייתה מספקת כי הוא נותן את הפתרונות לבית הספר שאמור לחלק לתלמידים שצריכים ויש מחשב בכל כיתה אז שהמנהל ישבור את הראש למי הוא נותן את המחשב.

עינב קאבלה: לדעתי זו לא תשובה, בטח לאור הבעיה שאתה מציף כאן.

עינב קאבלה: בשלב זה נאלץ לקצר, אבל אני בהחלט קוראת למשרד החינוך - - -

אורי בן ארי: אני מסכים אבל רוצה להגיד שעופר עושה עבודה הרואית.

אורי בן ארי: יש לו בעיה, המגבלות היו יותר ברמה הפוליטית, ברמה של השרים שעצרו את תכנית התקשוב.

עינב קאבלה: כשאמרתי משרד החינוך לא התכוונתי ישירות לד"ר רימון.

עינב קאבלה: אני לא חלילה מנסה להשית עליו את כל הבעיות שאנחנו חושפים פה.

עינב קאבלה: הוא פשוט הנציג שהיה מולנו.

עינב קאבלה: אני קוראת למשרד החינוך ולמי שנדרש, החל מהשר ומטה, לתת התייחסות ראויה עוד עכשיו, לא לחכות לסגר הבא, לבעיה הזאת שלמורה אין מחשב.

אורי בן ארי: אחד הדברים הוא, שמאוד מזלזלים במורות ובמורים בישראל בגלל שהם כבר לא מקור הידע, כמו בזמן שאנחנו היינו ילדים, ציין את זה מנשה לוי.

אורי בן ארי: אבל כל עובדת במשרד החינוך, מהמזכירה הכי זוטרה, יש לה מחשב, היא לא יכולה להתחיל את העבודה שלה בלי מחשב.

אורי בן ארי: אבל למורים, אפשר לזלזל בהם ולא לתת להם מחשבים.

אורי בן ארי: זה לא רק לזמן קורונה.

אורי בן ארי: ההתייחסות למקצוע הזה צריכה לעלות קומה וצריכים להתייחס למורות ולמורים האלה, בעיקר בתקופה הזאת זה יתברר כנכון.

עינב קאבלה: אני מסכימה אתך ונאלצת לקצר.

עינב קאבלה: אני קוראת למשרד החינוך להידרש לזה.

אורי בן ארי: תודה רבה על הבמה.

עינב קאבלה: תודה.

עינב קאבלה: בהמשך לפניה של חבר הכנסת מלכיאלי, נשמע את מר יהודה משה מנכ"ל מרכבה.

עינב קאבלה: חבר הכנסת מלכיאלי סיפר לנו על המיזם שלכם שנשמע מבורך, חשוב לי לשמוע מכם בקצרה וגם שמשרד החינוך ישמע על המיזם.

משה יהודה: תודה רבה.

משה יהודה: אנחנו נמצאים באמריקה, בנינו פלטפורמה למערכת הפעלה לימודית ביחד עם המורים והתלמידים.

משה יהודה: שמתי לב שאיתי ואחרים הדגישו שזה מאוד חשוב לערב את התלמידים.

משה יהודה: יש לנו מעל 100,000 לומדים בבתי ספר יהודים בכל חודש.

משה יהודה: 25,000 רשומים.

משה יהודה: אני חושב שאנחנו מוכנים לעשות בארץ כמה דברים: הזכירו שהציבור החרדי לא מחובר לטכנולוגיה, ישבנו עם הרבה מאוד מהם והדגש העיקרי שאמרו לנו היה, בשביל מה?

משה יהודה: אנחנו לומדים לימודי קודש ואף אחד לא נותן לנו מענה למה שאנחנו צריכים.

משה יהודה: הצלחנו להביא מהפיכה בחו"ל, אפילו לחסידי סאטמר.

משה יהודה: אתם יכולים להבין על מי מדובר, מדובר על אלה שמאוד נגד טכנולוגיה והצליחו עכשיו להתחבר לטכנולוגיה בזכות מה שאנחנו עושים.

משה יהודה: אנחנו מציעים פתרון שיכול לתת מענה לכל הציבור החרדי בארץ, זה ייקח כמה שנים.

משה יהודה: דבר שני, כל החמד, מעל 750 מוסדות, יש בקשה משוש נגר וגם מרות אלמליח, בהמשך אני מקווה שנוכל לתת מענה לציבורים אחרים, הציבור הממלכתי והציבור הערבי.

משה יהודה: אבל בינתיים יש לנו פלטפורמה מדהימה והייתי רוצה להביא את זה מחו"ל לארץ ושהוועדה הזאת תדע מהדבר הזה כיוון שיש לנו פתרונות ללמידה מרחוק שיכולים מאוד להועיל, אבל מעבר לזה ויותר חשוב מזה, לא בנינו את זה בגלל הקורונה, בנינו את זה שנים קודם לכן ולדעתי זה יכול להשתלב מאוד טוב.

משה יהודה: זה נוגע להרבה נקודות שנאמרו כאן על ידי אנשים חכמים.

משה יהודה: תודה רבה לכם ואני מקווה שנוכל להוציא משהו משותף מהוועדה הזאת.

עינב קאבלה: תודה רבה לך.

עינב קאבלה: אני מציעה שאנשי משרד החינוך שעוד אתנו על הזום ייקחו את זה לתשומת לבם ואם יוכלו לתת התייחסות גם לאחר הוועדה כי זה נשמע חשוב ומועיל.

עינב קאבלה: בדקות האחרונות אני מבקשת לשמוע את ד"ר רמי מראלי מחברת פלתורה שידגים לנו את הטכנולוגיה כדוגמה לדברים שהטכנולוגיה יכולה להוסיף ללמידה.

רמי מראלי: רציתי להציג את הטכנולוגיה כדוגמה לטכנולוגיות שמדברים על למידה מרחוק ועל למידה א-סינכרונית ולומד עצמאי.

רמי מראלי: כל הרעיון הוא לאפשר לתלמידים לקבל הכוונה מהמורה ללמוד בעצמם, לעבוד בעצמם ולתת למורה אפשרות לבקר את ההתקדמות בצורה כזו.

רמי מראלי: זו הטכנולוגיה, היא מלמדת חשיבה חישובית.

רמי מראלי: יש אוסף של עולמות תוכן שמלמדים קונספטים שונים במדעי המחשב ובחשיבה חישובית.

רמי מראלי: כל תלמיד נכנס לנושא, עובר שלבים מסוימים.

רמי מראלי: מקרה הזה יש לכל תלמיד עיגול על המסך, יש לו מטרה והוא צריך להגיע אליה.

רמי מראלי: הוא פותר את זה על ידי פתרון של משפטים לוגיים וכך הוא מפתח את החשיבה הלוגית שלו.

רמי מראלי: כדי להגיע לעשרה עיגולים, כאשר עיגול כחול פוגש משהו, אז עיגול כחול נוצר, הוא צריך לחשוב אם הוא פוגש עיגול כחול או מסגרת.

רמי מראלי: במקרה הזה הוא פוגש מסגרת וככה הוא פותר את החידה.

רמי מראלי: אנחנו מאמינים שאתה לומד יותר כשאתה יוצר והפלטפורמה מקנה יכולת לתלמידים לייצר שלבים כאלה.

רמי מראלי: לאור מגבלת הזמן אני לא אראה את זה, אבל מדובר בתהליך אינטואיטיבי בו התלמידים מייצרים שלבים בעצמם ואז משתפים אותם עם הקהילה.

רמי מראלי: הקהילה היא בין לאומית, יש תלמידים מקוראה, מארצות הברית, סינגפור, הודו וכמובן מהארץ.

רמי מראלי: אחד הדברים היפים שהפלטפורמה נותנת זה שוויון מגדרי.

רמי מראלי: אנחנו מקבלים 50% בנים ו-50% בנות.

רמי מראלי: הם משחקים במשחק הזה, זה שונה מכל מה שקורה בעולם במחשוב ופלטפורמות מהסוג הזה.

רמי מראלי: זה נתמך על ידי דשבורד למורים כך שהמורים יכולים להבין כל דבר על התלמידים, כמה הם הצליחו?

רמי מראלי: איפה הם מתקשים?

רמי מראלי: לחבר תלמידים חזקים לחלשים.

רמי מראלי: לראות מה התלמידים עשו ולתת פתרון פרטני למרות שהתלמידים עובדים בבית.

רמי מראלי: זה הרעיון שלנו ללמידה מרחוק - קצת בכיתה, הרבה בבית, מעקב צמוד ויכולת לתת מענה לבעיות.

רמי מראלי: אני אסכם במשפט אחד, עופר רימון דיבר על ספקים, יש ספקים, אני חושב שהבעיה הקשה היא שמשקיעים הרבה מאוד כסף כיום בתקשוב של בית ספר, שזה דבר מצוין ונכון, אבל מעט מאוד כסף בתכנים דיגיטליים מהסוג הזה.

רמי מראלי: אני לא מדבר על עצמי, אנחנו מסתדרים, אנחנו בחו"ל, הכול בסדר.

רמי מראלי: אבל אנחנו רואים את זה בבתי הספר, אין להם מספיק כסף בשנים האלה לתכנים מהסוג הזה ולכן בסוף הם מסתפקים בלקנות ספרים דיגיטליים שמלמדים כמו שלמדנו פעם, רק שהספר במחשב ולא בצורות היותר חדשניים בהם אנחנו מאמינים שצריכים ללמוד.

עינב קאבלה: תודה רבה על ההדגמה.

עינב קאבלה: ראיתי את זה גם בבית, זה מראה על הדור שלנו לעומת הדור הקיים, הייתי צריכה הסברים מהילדה שלי בבית הספר היסודי מה היא עושה ואיך היא יודעת את התשובה.

עינב קאבלה: יישר כוח ותודה על ההדגמה.

עינב קאבלה: זה מסוג תרגילי החשיבה שמאוד חשוב שהילדים יחשפו אליהם מעבר לשינון חומרים, אני גם מאמינה בזה ומקווה שזה יהיה בכמה שיותר בתי ספר ושכל התלמידים יזכו ליהנות מזה.

עינב קאבלה: אומר כמה מילים לסיום.

עינב קאבלה: משהו טכני, שמעתי כמעט מכולם את המונחים סנכרוני וא-סנכרוני.

עינב קאבלה: זה מתחיל מזה שכנראה משרד החינוך החליט להשתמש במונחים האלה כדי להסביר ואז זה יורד למטה למנהלים, למורים וגם תלמידינו תכף ישתמשו בזה.

עינב קאבלה: שווה שנמצא מונח בעברית כדי לתאר את זה.

עינב קאבלה: לגופו של עניין, בשונה מתקופת הסגר הראשון שהיה מדובר בהתנסות ראשונית של מערכת החינוך בתחום הלמידה מרחוק, עכשיו כשאנחנו בתקופה של חודשים לאחר תקופת הקורונה, כשמך הזמן מאז ההתחלה צריך היה לדעתי לשמש להסקת מסקנות ולנקיטה בפעולות.

עינב קאבלה: אני סבורה שהציפייה לכך שתהיה יותר התמקצעות של המערכת ושל עובדי ההוראה במערכת בצורה של סימביוזה עם עובדי ההוראה ועם התלמידים.

עינב קאבלה: מאוד חשוב לשמוע מהתלמידים או מהוריהם אם זה בגילאי היסודי או התיכון.

עינב קאבלה: אני מציעה שמשרד החינוך, בהסקת המסקנות שלו, יבדוק ויקשיב להם.

עינב קאבלה: ראינו שיש נכונות ואני מברכת על הנכונות להיפגש ולשמוע, גם חוויות וגם מסקנות של התלמידים, כי לצורך כך אנחנו מקיימים מערכת חינוך, כדי שהדור הבא ילמד בצורה מיטבית.

עינב קאבלה: בכל הנוגע לטכנולוגיות, ברור שהציפייה שיהיה קידום בכל המובנים ליישום טכנולוגיות למידה, לעידוד שימוש בחומרי לימוד דיגיטלי.

עינב קאבלה: לשפר מוכנות בתי הספר וכמובן לטפל במידי בזמינות האמצעים הטכנולוגיים.

עינב קאבלה: כמו ששמענו, ציוד קצה גם לתלמידים אבל גם למורים.

עינב קאבלה: בלעדי זה אי אפשר יהיה להתקדם ולאפשר שוויון אמיתי בחינוך.

עינב קאבלה: אני שמחה על הדגש ששמנו ואני חושבת שכתוצר מהוועדה הזאת נכון שמשרד החינוך יקיים את הבדיקה הזאת לגבי טכנולוגיות נגישות מלכתחילה ואז לחתור ולאפשר שוויון אמיתי בחינוך.

עינב קאבלה: תודה רבה לכל המשתתפים, גם חברי הכנסת וגם המוזמנים בזום.

עינב קאבלה: לכל העוסקים במלאכה ולצוות הוועדה, תודה רבה לכולם הישיבה נעולה.