ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 75, 2020-10-12 09:30

רם שפע: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב גם למי שאיתנו בזום, אני רואה הרבה פרצופים מוכרים ממערכת ההשכלה הגבוהה.

רם שפע: אני רק אזכיר שקיימנו פה לפני הפגרה דיון בנושא מערכת ההשכלה הגבוהה שלא מוצה – הוא גם היה קצר מדי, גם נאלצתי לצאת באמצע הדיון כי היו דרמות בענייני תקנות פתיחת מערכת החינוך, סגירתה דאז, ולכן היה לנו חשוב לקיים עוד דיון וזה מה שאנחנו עושים עכשיו, התכנסנו לשם זה.

רם שפע: כמו בהרבה מאוד תחומים בחיים שלנו, גם מערכת ההשכלה הגבוהה, מערכת ההשכלה הטכנולוגית – שלא תמיד מוזכרת – נפגעות דרמטית.

רם שפע: הסטודנטים בישראל נמצאים במצוקה קשה ביותר בחודשים האחרונים.

רם שפע: זה לא משנה אם יש לנו סטודנטים בשנה א' שהולכים עכשיו ללמוד בזום והם בטח לא ציפו שזאת תהיה פתיחת שנת הלימודים שלהם, או סטודנטים שאמורים לסיים את התואר שלהם והם באי ודאות אדיר מתי ואיך ייראו המבחנים שלהם, כומו בכל סיטואציה ציבורית משברית כזאת, ככל שאנחנו הולכים לאוכלוסיות קצה אנחנו רואים שהפערים עוד יותר גדולים.

רם שפע: בדיוק כמו במערכת החינוך, גם במערכת ההשכלה הגבוהה, פערי תשתיות מאוד מאוד מאוד מקשים על סטודנטים ללמוד כמו שצריך ובעצם להצליח לצלוח את התואר שלהם.

רם שפע: אנחנו רואים באמת שאין מספיק פתרונות לאוכלוסיות קצה, ויש הרבה מאוד אוכלוסיות קצה במערכת ההשכלה הגבוהה.

רם שפע: לשמחתי הרבה, אנחנו נמצאים בנתוני הנגשה כבר הרבה יותר טובים מאשר היינו בשנים האחרונות והרבה אנשים שהצליחו בעמל רב להגיע ללימודים יתקשו השנה מאוד מאוד לצלוח אותם.

רם שפע: כמובן, יש גם היבט כלכלי מאוד מאוד מאוד משמעותי.

רם שפע: הסטודנטים, וההורים שלהם שתומכים בהם, כמו כל החברה הישראלית, נמצאים בסיטואציה קיצונית, קשה, של חוסר יכולת להתמודד עם התשלומים, עם שכר הדירה, ואני חושב שהשיח על הסיפור של שכר הלימוד ושל המלגות חייב להיות על השולחן גם של הוועדה הזאת, גם של משרד האוצר.

רם שפע: אני יודע שמתקיימים דיונים, אתמול גם התקיים דיון בין כל הגורמים הרלוונטיים – התאחדות הסטודנטים, ות"ת, אוצר, השר להשכלה גבוהה – אבל דיונים בשלב הזה זה לא מספיק.

רם שפע: אני חושב שצריך להגיע לתוצאות משמעותיות כדי לוודא שאנחנו מקלים על הסטודנטים, בין אם זה בהפחתה מסוימת – ואני אומר את זה פה – בין אם זה בהפחתה מסוימת של שכר הלימוד ובין אם זה בתמיכה משמעותית ומלגות לאותן שכבות שנפגעות בצורה קשה יותר.

רם שפע: צריך להגיד ואנחנו תכף נדבר על זה גם עם המוסדות.

רם שפע: אני יודע – גם אם זה לא פוליטיקלי קורקט להגיד – בסוף, המציאות היא שנכון שהסטודנטים מרגישים שהם לומדים בזום אז למוסדות להשכלה גבוהה אין בכלל הוצאות, אבל זה לא המצב.

רם שפע: עשיתי הרבה מאוד שיחות עם המוסדות עצמם כדי לוודא לעומק האם הם חוסכים כסף והאם הכסף הזה יכול להגיע אל הסטודנטים והתשובה היא לא חד-משמעית והיא מורכבת כי גם ההוצאות של תשתיות התקשורת, האדפטציה שהמערכות האלה היו צריכות לעשות, עלו למוסדות הרבה כסף.

רם שפע: ולכן, הדיון על שכר הלימוד, על ההפחתה שלו ועל מלגות הוא דיון מאוד משמעותי אבל אני לא חושב שהוא דיון דיכוטומי שאומר שבוודאות צריך לחתוך לכולם, בסוף המוסדות האלה צריכים לתת שירות לאותם סטודנטים וכל עוד אנחנו לא מצליחים להוציא מהאוצר שיפוי ו/או גיבוי, אנחנו נשים את המוסדות בבעיה.

רם שפע: ובכל זאת, אני אגיד לסיום ואני אתן לחברי הכנסת.

רם שפע: מערכת ההשכלה הגבוהה, מי שלא יודע, התקצוב שלה הוא נפרד והוא לא בתוך מערכת החינוך, תקצוב של 12 מיליארד שקלים בשנה, שזה תקציב מספיק משמעותי כדי שבתוכו אפשר יהיה למצוא משאבים ומקורות כדי להקל על הסטודנטים.

רם שפע: אני בטוח שזה אפשרי ואני בטוח שאם היינו נכנסים פה ויושבים על כל התקציב הזה, ביחד חברי הכנסת, היינו מצליחים למצוא מקורות שיכולים לעזור לאותם סטודנטים וסטודנטיות שהעול עליהם הוא פשוט אדיר ובלתי אפשרי.

רם שפע: עד כאן הפתיחה שלי.

רם שפע: יש לנו הרבה מאוד אנשים בזום – לכשהזום יעלה עוד פעם – כדי שנוכל לתת להם לדבר, אבל חברי הכנסת, אם מישהו רוצה לדבר, אתם מוזמנים לפתוח.

רם שפע: בבקשה, ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב-ראש, אני מסכים עם ההנחה, שכמובן רווחת בקרב אנשים כאילו הלמידה מרחוק אמורה להוזיל בעלויות ואז גם להוזיל מחירים לסטודנטים, אבל גם אם ההנחה נכונה וגם אם לא, המדינה נמצאת במצב חירום, מצב לא נורמלי, מצב בו הרבה מאוד אנשים יצאו משוק העבודה ומן הסתם, הרבה מאוד סטודנטים שגם עבדו וגם למדו ושילמו על עצמם את שכר הלימוד, עכשיו הם פחות יכולים לעשות את זה.

וליד טאהא: למרות שאנחנו לא יודעים בוודאות שהלמידה מרחוק לא גרמה להוזלת ההוצאות של מוסדות החינוך, אני עדיין חושב שמוסדות החינוך היו צריכים להתאים את עצמם מול הסטודנטים בצורה שתאפשר לכל סטודנט להמשיך את הלימודים שלו, לוודא שאף סטודנט לא נשר בגלל המצב הכלכלי, בגלל אי יכולתו לשלם את שכר הלימוד, ולא לחזור כל הזמן על המנטרה שהלמידה מרחוק לא גרמה להוזלת שכר הלימוד.

וליד טאהא: בסדר, ידענו, אבל מה מציעים כדי לעזור לסטודנטים לעבור יחד עם כולנו את המשבר החמור הזה?

וליד טאהא: מה מציעים כדי שכל סטודנט שהתחיל, ימשיך את הלימודים שלו ולא ייגרם לו לנשור מהמערכת?

וליד טאהא: דברים פרקטיים, אפשר לדבר על דברים מעשיים – פריסה יותר גדולה של תשלומים, הצעה של יותר מלגות לסטודנטים, יש הרבה דברים שאפשר להציע אותם בעניין הזה.

וליד טאהא: תודה.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: ברכות על החזרה שלנו למושב חורף.

סמי אבו שחאדה: זה היסטוריה מה שאנחנו עושים היום, אני מבין, במשך שנתיים ההרגל הזה נעלם מהכנסת, היו פותחים מושב בשביל לצאת לבחירות, זה היסטוריה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו גם לא יודעים אם נגיע לכנס הקיץ בלי בחירות.

רם שפע: ללא ספק, זאת ממשלה היסטורית.

אלכס קושניר: גם היסטרית, לא רק היסטורית.

רם שפע: אמרתי היסטורית.

רם שפע: כל אחד יכול לפרש את ההיסטוריה בכל כיוון.

סמי אבו שחאדה: אחד הדברים החשובים ביותר בהשכלה ובהשכלה גבוהה זה האמונה שלנו בחברה, שדרך חינוך אפשר לצמצם פערים בין השכבות השונות בחברה.

סמי אבו שחאדה: אני לא חושב שמה שחסכו מוסדות ההשכלה הגבוהה מבחינת חשמל, אחזקה וכו' כשהתלמידים לא הגיעו, לא הספיק להם בשביל לכסות את כל ההוצאות הדיגיטליות שלהם, אבל גם אם כן וגם אם לא, כולנו מבינים שחלק גדול מאלה שמצאו את עצמם באבטלה אלה הסטודנטים, וחלק גדול דווקא מהשכבות של מעמד בינוני ומטה הם אלה שמממנים את הלימודים שלהם, אין להם גב של ההורים שלהם.

סמי אבו שחאדה: הדבר הזה, במקום שיצמצם פערים עכשיו, הוא יכול דווקא להגדיל את הפערים בחברה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שגם אם האוניברסיטאות, יש להן פחות הוצאות או יותר הוצאות, זה פחות רלוונטי.

סמי אבו שחאדה: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שעשרות אלפי סטודנטים מצאו את עצמם עכשיו מובטלים וגם כל המקומות של עבודות סטודנטים מזדמנות – בתי קפה, מסעדנות, כלכלת שירותים – הם סגורים וגם כנראה יהיו סגורים לתקופה די ארוכה.

סמי אבו שחאדה: הם נפגעו מאוד קשה, יהיה להם קשה מאוד, גם אם הם משלמים את התשלום הראשון של שכר הלימוד, לשרוד את כל שנת הלימודים.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאנחנו צריכים למצוא להם פתרונות, או לעזור להם במימון שכר הלימוד או לעזור להם בצורה אחרת, להעלות קרן מלגות מיוחדת לקורונה שתעזור, אבל אי אפשר לא לראות שהדבר הזה הולך להיות במהלך השנה, הוא יקשה על עשרות אלפי סטודנטים ואנחנו צריכים לתת להם פתרון.

סמי אבו שחאדה: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: בבקשה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: ברוכים השבים לכולנו.

אורלי פרומן: בימים האחרונים אני צופה בטלוויזיה ורואה ושומעת הרבה מאוד, או יותר מדי סטודנטים שמעידים על הקושי שלהם לחזור למעגל הלימודים, וזה קצת בניגוד לרוח שהייתה בישיבה הקודמת שלכאורה כל הסטודנטים התגברו על בעיות אלו ואחרות.

אורלי פרומן: אני יודעת שניתנה עזרה כזו או אחרת, אבל כנראה שלא הגענו עד אחרון הסטודנטים ויש סטודנטים וסטודנטיות שמעידים, מראיינים אותם בטלוויזיה, ואומרים: אני נאלץ להפסיק את לימודיי, אני נאלצת להפסיק את לימודיי בגלל בעיות כלכליות.

אורלי פרומן: גם ככה התקופה האחרונה הארוכה פוגעת בדור הצעיר ובעתידו, אז לפגוע גם ביכולת שלו לרכוש השכלה, שזה הכלי שלו להיכנס אחר כך לחיים האזרחיים ולהצליח בו, אני מבקשת לדעת נתונים כמה סטודנטים – במכללות, באוניברסיטאות כאלו ואחרות – לא ממשיכים בגלל בעיות כלכליות.

אורלי פרומן: אחבר את זה לאמירה שהייתה פה כשהיה השר להשכלה גבוהה, שהיה שמח להגדיל את קרן המלגות שהוגדלה דאז ב-100 מיליון שקלים, ב-100 מיליון שקלים נוספים.

אורלי פרומן: הרי ממילא אין תקציב, יש כל הזמן קופסאות תקציביות שבונים על האין תקציב, ומתוך המיליארדים – שאני לא יודעת, הם לרוב גם לא מגיעים לנקודות הקצה – בואו נעזור לצעירים שלנו.

אורלי פרומן: בואו נעזור להם לחזור לספסל הלימודים, לרכוש השכלה, שזה תנאי הכרחי אחר כך להשתלב בחיים האזרחיים.

אורלי פרומן: גם ככה יש פגיעה מאוד מאוד גדולה בדור הצעיר ובמשפחות הצעירות.

אורלי פרומן: מעבר לכך, כמובן אני אשמח לשמוע על מתווה חזרה שהוא לא רק למידה מרחוק.

אורלי פרומן: בואו לא נשכח, דיברנו על סטודנטים שאין להם אמצעי קצה, שאין להם תשתיות, וזה לא רק במגזר החרדי והערבי.

אורלי פרומן: יש סטודנטים שאין להם, יש סטודנטים שקשה להם ללמוד רק דרך הלמידה המקוונת.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים על זה במערכת החינוך, זה נורא ברור, אבל הם גדלו הילדים האלה ועכשיו הם באוניברסיטה, אותם קשיים מלווים אותם גם לשם, ואז בוודאי שהיכולת שלהם ללמוד ולהצליח, ולהצליח בבחינות, הולכת ופוחתת.

אורלי פרומן: אני הייתי רוצה לדעת גם מתווה חזרה – עם למידה היברידית, דיברנו עליה, של חלק בכיתה וחלק בבית, ומשדרים אונליין את השיעור בחי גם לבתי הסטודנטים.

אורלי פרומן: בוודאי כל המקצועות שדורשים מעבדות כאלו ואחרות, ועבודה מעשית, שם בוודאי אפשר להקטין את מספר הסטודנטים בו זמנית בחדר אחד, ואני מצפה לשמוע מהמוסדות.

סמי אבו שחאדה: רם, חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה שעבר ניתוח, נמצא איתנו בזום.

סמי אבו שחאדה: זו הזדמנות לאחל לו בריאות שלמה והוא ירצה גם להשתתף בדיון.

אורלי פרומן: בריאות טובה.

רם שפע: בסדר גמור, אנחנו מאחלים בריאות גדולה.

רם שפע: אני עובר לזום וחוזר אליכם.

רם שפע: בואו נשמע את עמדת הסטודנטים.

רם שפע: שלומי יחיאב, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה.

רם שפע: מטפלים בתקלה, אז יוראי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: לפני שנגיע לסטודנטים אני חושב שחשוב לומר שנשיאי המוסדות האקדמיים ראויים לכל שבח בתקופה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: הם מתמודדים עם מציאות מורכבת ועם תנאים כמעט בלתי אפשריים.

יוראי להב-הרצנו: הקורונה הזאת ניחתה עליהם בעיצומו של סמסטר והם באמת עשו מאמצים אדירים בשביל לוודא שהלימודים ממשיכים.

יוראי להב-הרצנו: משיחות שלי עם נשיאי המוסדות, הם מפגינים יצירתיות, נחישות, רגישות ובאמת מגיעה להם כל תשבוחת מהוועדה הזאת ואני חושב שראוי להגיד את זה.

רם שפע: מצטרף.

מאיר כהן: זה מגיע לכל מורה ולכל גננת ולכל מנהל בית ספר ולכל תלמיד במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אכן.

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

מאיר כהן: לא הייתי מייחד את נשיאי המוסדות.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בדיון על האקדמיה ולפיכך אני מתייחס לנשיאי המוסדות האקדמיים.

יוראי להב-הרצנו: ביחס לסטודנטים, המצב הוא מצב חירום.

יוראי להב-הרצנו: הסטודנטים בישראל הם הציבור שנפגע אולי הכי קשה ברמה התעסוקתית – תכף נשמע את זה אולי משלומי, יושב-ראש התאחדות הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: רבע מהסטודנטים לא זכאים לאבטלה, רוב הסטודנטים, כמעט כולם ללא יוצא מן הכלל נפגעו במהלך הקורונה, ולמדינה אין תשובות.

יוראי להב-הרצנו: המדינה לא סופרת את הסטודנטים, לא סופרת את הצעירים.

יוראי להב-הרצנו: חשוב לומר את זה וחשוב לשים את זה על השולחן.

יוראי להב-הרצנו: הצעירים במדינת ישראל נעדרים – בעי"ן – מכל תוכניות הסיוע הממשלתיות בתקופת הקורונה, וגם עכשיו, למרות שאנחנו מדברים על זה פה בוועדה, למרות ששלחתי מכתבים, למרות שקראתי מעל דוכן מליאת הכנסת לשר הממונה אלקין להציע תוכנית סיוע עכשיו לסטודנטים כדי שלא נראה נשירה המונית של עשרות אלפי סטודנטים משנת הלימודים הנוכחית, שום דבר לא קרה.

יוראי להב-הרצנו: אין שום תוכנית סיוע על הפרק, שום מענה למצוקות האדירות שהסטודנטים ניצבים בפניהן, שום סיוע, ואני לא מצליח להבין את זה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין למה ממשלת ישראל לא סופרת את הסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: אנשים נמצאים בקריסה, כל עולמם חרב עליהם, הם נאלצים בהרבה מאוד מקרים לעזוב את קורת הגג שלהם, לחזור להורים, מאבדים את מקום העבודה שלהם, נאלצים עכשיו גם לקטוע את הלימודים האקדמיים שלהם, והמדינה עומדת באפס מעשה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין את המדיניות הזאת של ממשלת ישראל, ובלית ברירה, לאחר שהשר אלקין לא הרים את הכפפה ולא מציע תוכנית סיוע ממשלתית עכשיו לסטודנטים, נאלצתי להגיש הצעת חוק שתידון השבוע במליאת הכנסת, שמציעה בין היתר תוכנית סיוע כלכלית עכשיו.

יוראי להב-הרצנו: אתה דיברת על זה, אדוני היושב-ראש, על אפשרות להורדת שכר לימוד, על סיוע של נשיאי מוסדות הלימוד האקדמיים וכל שקל שירד משכר הלימוד, ישופה על ידי המדינה.

יוראי להב-הרצנו: זה מעט מדי, קצת מדי, מאוחר מדי, אבל לפחות זה ייתן איזושהי רשת ביטחון בסיסית שתאפשר לסטודנטים לא לנשור מהלימודים.

יוראי להב-הרצנו: צריך להבין.

יוראי להב-הרצנו: ההשכלה האקדמית, האקדמיה היא מנוע צמיחה משמעותי, חשוב, רלוונטי למדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: ודווקא היום, לראות עשרות אלפי סטודנטים – וזה הנתון, אחד מכל חמישה סטודנטים נמצא בסכנת נשירה עקב בעיות כלכליות - מה הפתרון של ממשלת ישראל לעניין הזה?

יוראי להב-הרצנו: למה אף אחד במדינה, בממשלה הזאת, לא רואה את הסטודנטים למול עיניו, לא רואה את הצעירים ולא מציע תוכנית סיוע ממשלתית?

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, מאחר שוועדת השרים לא מצאה לנכון להתכנס אתמול בגלל סיבות פוליטיות, אני מאוד מקווה שביום רביעי הקרוב הצעת החוק שלי שמדברת על תוכנית סיוע כלכלי לסטודנטים עכשיו, תעבור במליאת הכנסת, תגיע לוועדה הזאת ופה נוכל להמשיך ולעצב אותה על מנת שבאמת הסטודנטים יוכלו להרגיש שיש להם איזשהו גב מהמדינה הזאת בעת הקשה שאנחנו ניצבים בפניה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אתה מתכוון לקחת משכר הלימוד ולתת לסטודנטים?

יוראי להב-הרצנו: הפוך.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק שלי נועדה לאפשר בין היתר למוסדות הלימוד להקל בשכר הלימוד, להפחית את שכר הלימוד.

תהלה פרידמן: אבל ההוצאות - - -

אורלי פרומן: לא, הוא אמר שהמדינה תשפה את המוסדות.

יוראי להב-הרצנו: המדינה תכניס את היד לכיס ותשפה את מוסדות הלימוד על כל שקל שהם בוחרים לתת הנחה לסטודנטים.

יוראי להב-הרצנו: תהלה, אני מעדיף שיטות סיוע אחרות – אני מעדיף הלוואה בריבית אפס, אני מעדיף מלגות סיוע, מלגות קיום לסטודנטים שבאמת זקוקים לסיוע – המדינה לא הרימה את הכפפה.

יוראי להב-הרצנו: הכלי שלנו, שלי כמחוקק, הוא לאפשר למוסדות הלימוד שיבחרו בכך לתת הנחה בשכר הלימוד.

תהלה פרידמן: אבל אתה עלול לגרום לקריסה של המוסדות.

אורלי פרומן: אם המדינה משלימה.

רם שפע: בסדר, אבל זה לא הדיון.

רם שפע: יוראי, אני התלבטתי אם להגיד את זה.

רם שפע: אני מאוד מכבד אותך אבל אני רוצה לשים משהו על השולחן.

רם שפע: אתה מדבר מדם לבך ומאוד חשוב לך והגשת הצעת חוק, אבל בחייאת.

רם שפע: אני יושב-ראש ועדת החינוך, הייתי יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, נראה לי שאני מבין דבר או שניים ביכולת להקל עליהם.

רם שפע: הגשת הצעת חוק, אתה כותב בכל מקום איך פנית לכל סיעות הבית ומכחול לבן אף אחד לא הצטרף.

רם שפע: פעם אחת לא דיברת איתי.

יוראי להב-הרצנו: בוודאי שדיברתי.

רם שפע: לא פנית אליי בנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: דיברתי איתך אישית על זה.

רם שפע: ומה שאתה עושה - - -

מאיר כהן: - - -

רם שפע: לא, זה רלוונטי מאוד, מאיר.

רם שפע: אני אגיד לך למה.

יוראי להב-הרצנו: זה לא נכון.

יוראי להב-הרצנו: אני דיברתי איתך אישית.

רם שפע: מאיר, בכל זאת, מה לעשות, אני חושב שאנחנו גם צריכים להישאר בני אדם שמכבדים אחד את השני, וביני לבין יוראי יש תקשורת חיובית.

מאיר כהן: אל - - -

רם שפע: לא, בני אדם זה ברור שאתה בן אדם.

רם שפע: התכוונתי במובן זה שבסוף, אם אתה רוצה להתעסק בזה, בוא נדבר, יש מיליון דברים.

רם שפע: אני מדבר כל הזמן עם כל מי שאני יכול כדי להקל על הסטודנטים, ובעיניי, להביא הצעת חוק בלי לדבר על זה בצורה רצינית לפני שאתה מגיש אותה ואז לכתוב שאנחנו לא חלק, זה לא דבר רציני.

יוראי להב-הרצנו: רם, חברים מכל סיעות הבית חתומים על הצעת החוק הזאת.

רם שפע: פנית אליי?

היבה יזבק: דיברתי איתך אישית.

היבה יזבק: אני יכול גם להגיד לך איפה דיברתי איתך אישית.

היבה יזבק: זה היה בדרך למזנון הכנסת.

רם שפע: בסדר.

רם שפע: אני מזמין אותך להראות לכולם שדיברת איתי.

רם שפע: שלומי, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מתעד את הפגישות שלי עם חברי כנסת.

יוראי להב-הרצנו: אגב, אני פניתי לכל חברי הכנסת של כחול לבן, אף אחד לא מצא לנכון לחתום על הצעת החוק וגם הסבירו לי שהסיבה היא פוליטית.

רם שפע: יוראי, אל תגרור אותי להגיד את הדברים שאני חושב.

יוראי להב-הרצנו: אתה פתחת את הנושא הזה.

רם שפע: מישהו אמר לך שהסיבה היא פוליטית?

יוראי להב-הרצנו: בוודאי.

יוראי להב-הרצנו: שלא תחתמו.

תהלה פרידמן: פנית אלינו?

תהלה פרידמן: יוראי, לא פנית אלינו.

רם שפע: הוא לא פנה.

רם שפע: שלומי, בבקשה.

שלומי יחיאב: בוקר אור.

שלומי יחיאב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת כולם, אני אשתדל להיות ממוקד אבל כן יש כמה נושאים כבדים על הפרק.

שלומי יחיאב: אני רוצה לחלק את זה ברשותכם לשלושה נושאים מרכזיים.

שלומי יחיאב: מחר יש לנו דיון נוסף, אני רוצה להתחיל בסוגיה האקדמית – יש לזה השלכות גם על נשירה, גם על ודאות - ובאמת הכותרת זה סוגיה של ודאות אקדמית לקראת פתיחת שנת הלימודים.

שלומי יחיאב: אני יודע שזה מוזר שאנחנו אומרים את זה, אנחנו שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים ועדיין בהשכלה הגבוהה בישראל אין ודאות מוחלטת.

שלומי יחיאב: ברור שיש פה גזירת גורל וקורונה ותחלואה וסגר, ואלה דברים שלא בשליטת ההשכלה הגבוהה או המוסדות, אבל בתוך המערכת הזאת – אולי בשונה ממערכת החינוך – אנחנו בטוחים שעם כמה החלטות מהירות אפשר לייצר ודאות לסטודנטים היום בבוקר.

שלומי יחיאב: פירטנו, שלחנו את זה לחברי הוועדה, אני לא אעבור פה על כל הנקודות, מתווה של שמונה נקודות מדויקות.

שלומי יחיאב: למשל, התחייבות איך הלימודים מתחילים ומתי.

שלומי יחיאב: עדיין לא כל המוסדות פרסמו האם זה היברידי, לא היברידי, תקופת מעבר בין המערך הפרונטלי למערך המקוון וגם הפוך, הקלטות, סוגיות של ציונים מספריים, דברים שדיברנו עליהם בוועדת חינוך הקודמת, אבל מה שלא קרה מאז זה שכל המוסדות עדיין לא דבררו את זה שחור על גבי לבן לסטודנטים בקצה.

שלומי יחיאב: לכן, הדרישה הראשונה שלנו הברורה – זה מופיע אצלכם, חברי הוועדה, גם פרסמנו את זה בפייסבוק לכל הסטודנטים – היא מתווה של שמונה נקודות שייצרו ודאות אקדמית לסטודנטים היום, ואני אשמח על בסיס המסמך הזה לשמוע את התייחסות ראשי המוסדות.

שלומי יחיאב: הנקודה השנייה היא הנקודה הכלכלית ואני רוצה בבקשה לפתוח את זה כאן כי אתמול היה לנו מפגש רחב והצגנו את הדרישה הברורה שלנו להפחתת שכר לימוד במוסדות להשכלה גבוהה המתוקצבים והלא מתוקצבים במדינת ישראל, ואני רוצה להסביר את זה.

שלומי יחיאב: הדרישה עצמה היא שכר לימוד אבל המאבק שלנו הוא על אקדמיה והשכלה גבוהה צודקת במדינת ישראל.

שלומי יחיאב: למה אני מקשר בין שני הדברים?

שלומי יחיאב: אני רוצה להסביר.

שלומי יחיאב: שכר לימוד היום במדינת ישראל – למי שלא מכיר – יש את המערך המתוקצב, שהוא כמובן נקבע על ידי המדינה, אבל על הדברים האלה יש רכיבים נוספים שלא בטוח שכל האנשים המכובדים כאן מכירים.

שלומי יחיאב: למשל, בשנה הנוכחית, שנת קורונה, אני לא יודע אם אתם יודעים, יש מוסדות אקדמיים שלוקחים תקורות על מי שלוקח שנה נוספת בתואר.

שלומי יחיאב: יש תשלומים נלווים, למשל דמי אבטחה, שלא כל המוסדות מקסמו את כל הסכום הזה שעדיין גובים מהסטודנטים.

שלומי יחיאב: קורסים חוזרים, סטודנטים שנכשלו בקורס שנה שעברה לומדים את זה השנה בזום, משלמים עוד, ומדובר במאות ואלפי שקלים, תלוי כמה קורסים אתה עושה.

שלומי יחיאב: קורסי שפה, אקסטרה לתואר, קורסי אנגלית, עברית - סטודנט שנכנס לכל הפרופילים האלה יכול להרחיב את שכר הלימוד שלו רק לשנה הנוכחית בין 50% ל-60% נוספים.

שלומי יחיאב: זו נקודה ראשונה של צדק, זה בידיים של המוסדות, אנחנו דיברנו על זה גם אתמול עם כל ראשי המוסדות.

שלומי יחיאב: המדינה לא צריכה יותר מדי לבוא ולהשתגע, יש מוסדות שיכולים לקחת את ההחלטות האלה, ואני מסכים עם מה שחברי הכנסת אמרו פה – המוסדות, אנחנו לא באים לערער על היציבות שלהם, זה המקום שהמדינה צריכה לתמוך אותם, אבל קודם כול צריך להבין שיש פה שאלה של צדק, שלא נכון לגבות את הסכומים האלה בשנה הנוכחית.

שלומי יחיאב: לגבי הסוגיה האוניברסלית, למה נכון להפחית – שוב, בתפיסה שלנו – ב-30% לכל הסטודנטים, וזה גם מתקשר כ-preview לדיון של מחר וזו נקודה נוספת של צדק.

שלומי יחיאב: בסוף, מבין כל המובטלים, אחד מכל שני מובטלים או אנשים בחל"ת במדינת ישראל, רבותיי, זה צעיר מתחת לגיל 34, והרוב זה סטודנטים.

שלומי יחיאב: כל המיליארדים, המאות מיליארדים שכרגע משקיעים וזורקים במדינה זה יגיע על הכתפיים שלנו, אנחנו נשלם את המיסים האלה קדימה, ונכון לנקודת הזמן הנוכחית – ואני אומר, בסיבוב הראשון לא תמכנו במערך אוניברסלי של שכר לימוד; עכשיו אנחנו תומכים בו כי אנחנו רואים שבסוף הנטל הזה הולך ליפול עלינו, ועדיין לא ראינו שוב את המדינה מגיעה ונותנת פתרונות מספיק רחבים, רשתות הביטחון שלנו נמוכות, לכן נדרש אפילו פתרון אוניברסלי, במיוחד כשבסיבוב הקודם עבדנו מאוד מקצועי, הבאנו נתונים, לקח חודשיים, שלושה, ארבעה, רק בסוף נתנו פתרונות לאנשים בקצה.

שלומי יחיאב: הפעם אני אומר את זה בצורה ברורה, אנחנו לא הולכים להיות מכודררים עם נתונים.

שלומי יחיאב: יש לנו דרישה אחת ברורה ואנחנו ניאבק בה עד הסוף.

שלומי יחיאב: נקודה אחרונה, ברשותך אדוני היושב-ראש, זו הסוגיה של נשירת סטודנטים ואיתה אני אסיים.

שלומי יחיאב: אם אתם שואלים אותי, זה השיח הציבורי אולי הכי קריטי.

שלומי יחיאב: קרן רוטשילד - יש לנו פה שותפים יקרים - כבר פרסמו סקר, ואנחנו אני מקווה בימים הקרובים נציג את הנתונים שלנו.

שלומי יחיאב: מתחילות להיווצר בהשכלה הגבוהה בישראל שתי קבוצות, קבוצה אחת של סטודנטים שמצליחה לעבור את ה - - -

רם שפע: שלומי, נתקעת ויש בעיות קליטה.

שלומי יחיאב: - - - שנה א', בגלל זה שיש להם את היכולת - - -

רם שפע: שלומי, תחזור אחורה.

רם שפע: התחלת לדבר על שתי קבוצות שונות, ובקצרה.

שלומי יחיאב: - - -

רם שפע: לא הצלחנו לקלוט את החלוקה לשתי קבוצות אבל אני מניח שאתה מתכוון לחלוקה לשתי קבוצות, אחת שיכולה להתמודד עם המשבר, ואחרת שלא.

רם שפע: אני צודק?

רם שפע: נקטע לחלוטין.

רם שפע: שלומי, לא שומעים אותך.

רם שפע: אני רוצה לחזור לחברי הכנסת, ומקסימום נחזור.

רם שפע: חבר הכנסת מאיר כהן.

רם שפע: קושניר, אתה אחריו.

רם שפע: שלומי, אני מצטער, לא שומעים אותך, אני אתן לך להשלים את המשפט אחר כך.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני דווקא חשבתי שהיום בבוקר, היות וזה הדיון, היית מקים לצד ועדת המשנה החשובה של תהלה, ועדת משנה לחירום, שכל מה שתעשה בימים הקרובים זה תשב, לא תתעסק עם שום דבר חוץ מלהתעסק עם הקשיים של הסטודנטים - תיכנס, תצא, תלך לאוצר, תטפל בזה.

מאיר כהן: אז בחרת לא לעשות את זה, בסדר גמור, אני מקווה שתשמע לעצתי, המקום שאפשר לחולל בו שינוי זה ועדת החינוך של הכנסת כי אני לא רואה שמישהו מתייחס לסטודנטים האלה.

מאיר כהן: יצא מחקר קטן של הממ"מ – מי שביקש אותו, נדמה לי שזה חבר הכנסת יוסף ג'בארין – יצא כבר במאי, מה קורה במדינות אחרות.

מאיר כהן: אתה קורא את הדבר הזה ואתה פשוט מתקנא, פשוט לקנא במדינות האלה.

רם שפע: אתה צודק.

מאיר כהן: לקחתי רק מדגם קטן מאוד.

מאיר כהן: בארצות הברית, חבילת חירום של 14 מיליארד שקלים, מענקים לסטודנטים למזון, דיור ובריאות – תקשיב, אדוני היושב-ראש.

עוזי דיין: ארצות הברית לא עברה לחינוך בשקלים.

מאיר כהן: גרמניה – קצבאות חודשיות בסך 100 מיליון יורו לסטודנטים, עכשיו הם מחדשים את זה עוד פעם; קנדה – קרן תמיכה, ביטוח על אובדן עבודה של 1,250 דולר קנדיים לחודש לכל סטודנט שאיבד את מקום עבודתו; אוסטרליה – תשלומים דו-שבועיים של 550 דולר.

מאיר כהן: זה מדהים, אתה קורא מה קורה בכל העולם ואתה שואל את עצמך מה קורה לנו שאנחנו הופכים את מערך הלימוד האקדמי, את הסטודנטים, לכאלה שאנחנו שמים אותם בקרון האחורי כל הזמן, מתוך הנחה שיש הורים וההורים ידאגו.

מאיר כהן: אם הייתי משלים את מה ששלומי אומר, זה שבעצם יש שתי קבוצות.

מאיר כהן: אגב, לוותיקים מאיתנו, גם כשלמדתי בשנות השמונים היו שתי קבוצות, של הפריפריה ועוד קבוצה, אז היום יש שתי קבוצות.

רם שפע: היום אגב הרבה יותר סטודנטים מהפריפריה מצליחים להגיע להשכלה גבוהה.

מאיר כהן: בוודאי, אין לי שום ספק.

רם שפע: לא מספיק, אבל יותר.

מאיר כהן: ואני שמח על כך, תמיד, אבל בכל אופן יש היום באמת שתי קבוצות של סטודנטים שגם איבדו את עבודתם, הוריהם איבדו את עבודתם, והמצב הוא פשוט לא נורמלי.

מאיר כהן: אני מציע לך, אדוני, בסוף הישיבה הזאת תחליט על הקמת ועדת משנה - ולו בשביל כבודה של הוועדה הזאת – ועדת משנה, שאתה יודע מה, תעמוד אתה בראשה, זה אפשרי, שכל מה שהיא עושה זה נפגשת מעכשיו שבוע שלם עם אנשי האוצר.

מאיר כהן: הסיפור הוא אנשי האוצר.

מאיר כהן: מדינת ישראל צריכה להכריז עד סוף השבוע הזה – ואמרה נכון אורלי – שהיא לוקחת מסך המיליארדים האלה ומקימה קרן עכשיו, קרן של מיליארד שקלים.

מאיר כהן: שימו לב, במשרד החינוך, בחינוך הא-פורמלי, שהוא חשוב והוא בבת עיניי, אבל שמים 1.2 מיליארד שקלים רק על תשתיות.

מאיר כהן: אם היו לוקחים מיליארד שקלים, קטי, ושמים את זה לסטודנטים האלה, למלגות לסטודנטים, אפשר למצוא אלף ואחד דרכים לעזור להם אבל לא יכול להיות שאנחנו בוועדת החינוך נסתפק בדיון אחד בלי שנקבל החלטות.

רם שפע: צודק.

מאיר כהן: אני מציע לך, אדוני, לאמץ את זה או דבר אחר.

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני רוצה לעבור שוב לזום ואחרי כן לחזור לחבר הכנסת קושניר.

רם שפע: נמצא איתנו אלי בוך מקרן קיסריה, מנכ"ל – קרן רוטשילד, יותר מדויק.

רם שפע: שלום, אלי, מה שלומך?

אליעזר בוך: שלום, שלום לכולם.

אליעזר בוך: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

אליעזר בוך: אנחנו, קרן אדמונד דה-רוטשילד מתמקדת בעולם הזה של השכלה גבוהה כבר הרבה שנים, פועלת בכל מה שקשור לצמצום פערים.

אליעזר בוך: אני חושב שיש תהליכים מאוד טובים שקורים באקדמיה בשנים האחרונות בהקשר הזה של אוכלוסיות פריפריאליות ויש חשש מאוד כבד שהתהליך שאנחנו נמצאים בו כרגע והמשבר שאנחנו נמצאים בו כרגע – וזו הדאגה שלנו – ירחיבו את הפערים וייקחו אותנו אחורה, לא רק בהיבט של כלל הסטודנטים אלא גם בהיבט של האוכלוסיות השונות והפערים בין האוכלוסיות.

אליעזר בוך: יצאנו לסקר שעשינו עם גיאוקרטוגרפיה, אני רוצה לשתף אתכם בחלק מהנתונים ואני חושב שיש לזה חשיבות לוועדה.

אליעזר בוך: אכן, כ-20% מהסטודנטים מדברים על זה שהם לא ימשיכו את הלימודים, וחלק מהדאגה שלנו כרגע, אני לא יודע אם זה אופוריה אבל זו תחושה שכרגע אנחנו יודעים שהמספרים של ההרשמה גדלים, אבל החשש הוא שבצד השני יהיו המספרים של הנשירה.

אורלי פרומן: גדלים כי לא נוסעים לחו"ל.

אליעזר בוך: גם המספרים הגבוהים של ההרשמה לאקדמיה הם לא מספרים אמיתיים, זה לא שיותר אנשים בישראל מעכשיו ילכו לאקדמיה.

אליעזר בוך: זה משנה הבאה להשנה, בגלל סיטואציה מסוימת, זה לפעמים קבלת החלטות שהיא בסיטואציה מסוימת, אלה לא המספרים האמיתיים לצורך העניין, והנשירה היא הסיפור האמיתי.

אליעזר בוך: ה-20% האלה, אם אתם מסתכלים על החברה הערבית זה 37%, חרדים – 27%, שוב אנחנו רואים את הפער בנשירה היותר גבוהה.

אליעזר בוך: 50% מהסטודנטים - בנושא של הלמידה מרחוק בחנו, וזה חשוב לומר - יש סטודנטים שזה נהדר בשבילם, יותר יעיל ויותר טוב, בערך 25% מהסטודנטים אמרו שהעבודה בזום הייתה בסדר עבורם, יכלו לחזור אחורה, לראות את ההרצאה שוב וכן הלאה.

אליעזר בוך: מעל 50% אמרו שזה פגע בהם, רואים שזה יותר באוכלוסיות הפריפריה, עוד דבר שמייצר פער משמעותי, וכולנו יודעים – בגלל הצפיפות בבית, אין מחשב, אין אינטרנט, אין תשתית, ושוב הפער הזה גדל.

תהלה פרידמן: 55% אמרו שהמוסדות לא מקלים עליהם, וזה למרות מאמצים אדירים שנעשים כמובן במוסדות, ו-25% שוקלים להחליף מקצוע למקצוע יותר פרקטי.

תהלה פרידמן: גם הנושא של התעסוקה הוא מאוד מאוד חשוב כאן.

תהלה פרידמן: אני חושב שאחד הדברים שצריכים להיות בהקשר של נשירה, זה הולך להיות אתגר עצום השנה, אפשר לייצר איזושהי תוכנית לאומית לנשירה, צריך את הכסף למלגות, אבל לא רק.

תהלה פרידמן: יש צורך בהתערבויות שהן מעבר למלגה, והמוסדות האקדמיים צריכים להיות שם.

תהלה פרידמן: יש היום תוכניות, אנחנו לדוגמה עבדנו עם עמותת אלומה באוניברסיטת חיפה במודל שצמצם את הנשירה ב-30%, זאת אומרת יש מודלים שאנחנו יודעים שעובדים.

תהלה פרידמן: מודל כזה עולה 9,000 שקלים לסטודנט על כל התואר, ובסופו של דבר חוסך נשירה – אם נסתכל על מדדים לאומיים – לאלפי, לעשרות אלפי סטודנטים, בסוף זה כלכלי למדינה.

תהלה פרידמן: זאת אומרת, כלכלי למדינה להשקיע בתוכניות לצמצום נשירה ולייצר אולי תוכנית לאומית השנה שהיא רלוונטית – עוד פעם, עם מודלים קיימים שלא צריך להמציא בהם את הגלגל.

תהלה פרידמן: הנושא של צמצום נשירה הוא קריטי והוא הולך להיות אתגר עצום בשנה הזאת.

תהלה פרידמן: הנושא השני שאני רוצה להתייחס אליו, בהקשר של למידה מרחוק יכול להיות שצריך להקים איזשהם מרכזים לסטודנטים בפריפריה, ביישובי הפריפריה, שיש בהם תשתית אינטרנט, שיש בהם לפחות את האפשרות ללמוד לאותם סטודנטים שלא יכולים ללמוד מהבית.

תהלה פרידמן: זה עוד דבר שאפשר להסתכל עליו.

תהלה פרידמן: משפט אחרון בהקשר של השכלה גבוהה-תעסוקה, אני יודע שמחר זה מוקדש לזה ונעסוק ספציפית בזה.

תהלה פרידמן: המשבר התעסוקתי, מה שראינו בסקר הזה, רבע מהסטודנטים אומרים: אנחנו חושבים לשנות את תחום הלימוד לתחום שיש בו יותר תעסוקה.

תהלה פרידמן: 87% מהסטודנטים אומרים שהאקדמיה צריכה לעסוק יותר במתן הכשרה ומיומנויות, לצד הלמידה עצמה.

תהלה פרידמן: כל ההסתכלות הזאת על החיבור שבין השכלה גבוהה לתעסוקה, עם התמחויות, עם התנסות כחלק מהתואר האקדמי, דבר שאפשר להרחיב אותו, הוא יכול להיות חלק מהפתרון לבעיה ולאתגר התעסוקתי שאנחנו נמצאים בתוכו.

תהלה פרידמן: כל הדבר הזה, צריך לשים עליו דגש מאוד מאוד מרכזי בשנה הקרובה בתוך משבר הקורונה ויכול להיות שבהקשר הזה המשבר הזה הוא גם הזדמנות להסתכלות קצת אחרת של האקדמיה, על התפקיד שלה בחיבור לתעסוקה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

מאיר כהן: אקדמיה, אוניברסיטאות מעצם היווסדן, אין ביניהן ולחיבור לתעסוקה ולא כלום.

מאיר כהן: אוניברסיטה נוסדה כדי להיות המוסד שבו חוקרים.

מאיר כהן: אני חושב שאם אנחנו עכשיו נשים בחבילה אחת את כל מה שאתה אומר – כשכל דבר, אם מפרידים אותו הוא דבר מאוד חשוב – אנחנו קצת נפספס את העיקר.

מאיר כהן: אני חושב שעכשיו צריך לשים דגש על המצוקה הכלכלית של הסטודנטים.

מאיר כהן: זאת המצוקה.

מאיר כהן: הדברים שהעלית הם חשובים מאוד אבל אני לא רואה שהם נמצאים באותו סדר עדיפות של מה שלה

מאיר כהן: ערכתי הוועדה עכשיו דנה בו, ורצינו לשמוע ממך, איך אתם כקרן רוטשילד היום דואגים, עוזרים לסטודנטים לא לנשור בגלל בעיות כלכליות.

מאיר כהן: הסטודנטים כורעים בראש ובראשונה בגלל בעיות כלכליות.

אלכס קושניר: מאיר, אבל בוא נבוא בטענות למדינה, לא לקרן רוטשילד.

מאיר כהן: היות והוא עלה לזום והוא נמצא כאן, והוא מדבר והוא איש מחקר - -

אלכס קושניר: כן, אבל הוא דווקא מציע פתרונות שהמדינה צריכה לתת.

מאיר כהן: - - אז יכול מאוד להיות שהקרנות הפילנתרופיות כן עוזרות לסטודנטים, רצינו לשמוע איך.

תהלה פרידמן: אבל האבחנה שלו לגבי סיבות הנשירה, יכול להיות שהיא שונה משלך, מאיר.

תהלה פרידמן: אם הם חושבים שהבעיה היא נגיד בתשתיות ובאמצעי קצה ובזה שאנשים לא מתחברים - - -

מאיר כהן: כאחד שגר בדימונה אני אומר לכם, תפסיקו לעשות מהסטודנטים מהפריפריה – אין סטודנט בפריפריה שאין לו מחשב ללמוד בלמידה מרחוק, וחלקם עושים את זה ועושים את זה בהצלחה גדולה.

מאיר כהן: בואו, אני לא רוצה לשרת את כל העניין בזה שאני שם את הפריפריה, אני שם את כולם.

מאיר כהן: יש סטודנטים שגרים במודיעין ובתל אביב ובראשון לציון ובקריית שמונה ובדימונה, שאין להם כסף, ואני חושב שאנחנו צריכים לקרוא קריאה מאוד ברורה לממשלה להכניס את היד לכיס ולהוציא ולהקים – תהלה – להקים קרן.

מאיר כהן: לא הוקמה קרן.

מאיר כהן: קרן שיהיו בה 500 מיליון, מיליארד, 300 מיליון, קרן שתבוא לסטודנטים האלה ותגיד, חברים, תגידו במה אנחנו יכולים לעזור לכם.

תהלה פרידמן: אלי, אם אתה רוצה להגיב, אחר כך חבר הכנסת קושניר.

אליעזר בוך: אני אשמח להגיב.

אליעזר בוך: הסיפור של הנשירה בדיוק עוסק בבעיות הכלכליות של הסטודנטים, אבל לא רק.

אליעזר בוך: צריך להיות פה שילוב בפתרון הקושי הכלכלי של הסטודנטים וצריך קרן כזאת.

אליעזר בוך: אני לא צריך לספר על מה אנחנו כקרן פילנתרופית עושים כי זה לא הדיון, אנחנו עושים המון תוכניות שעוסקות בדיוק בזה, איך לצמצם את הנשירה, איך לתת את התמיכה שהסטודנטים צריכים כדי שהם יוכלו ללמוד השנה, צריך להסתכל על זה ברמה הלאומית, ואני מסכים איתך לחלוטין.

אליעזר בוך: הקושי הכלכלי של הסטודנטים מונע מהם ללמוד, הוא זה שיביא לנשירה, חוסר היכולת לתעסוקה הוא זה שיביא לנשירה אבל צריך להסתכל על זה גם מהמקום של המלגות וגם מהמקום של תוכניות התערבות שרואות את הסטודנט ועוזרות לו לא לנשור, לא רק מהמקום של המלגה והפתרון – שגם הוא כלכלי אבל הוא כחלק מתוכנית הלימודים.

אליעזר בוך: לזה כיוונתי בהקשר הזה, אין שום סתירה מהצורך הכלכלי.

אליעזר בוך: כמובן שזה בסיס ומובן מאליו, זה בסיס העניין.

מאיר כהן: ובכל אופן, בשביל האינפורמציה, האם אתם נערכתם להגדלת קרן המלגות בעקבות המציאות הקשה?

אליעזר בוך: כן.

אליעזר בוך: אנחנו בקרן הרחבנו את היקף התרומות שלנו.

אליעזר בוך: חלק מזה זה מלגות וחלק זה תוכניות התערבות באופן שבו הזכרתי – תוכניות שעוסקות בצמצום נשירה ותוכניות שעוסקות בחיבור שבין השכלה גבוהה לתעסוקה.

אליעזר בוך: חלקן הן לכלל הסטודנטים וחלקן זה לאותן אוכלוסיות ספציפיות שבהן הקשיים הם הקשיים המרכזיים, שעוזרות לסטודנטים שמסיימים את התואר להגיע בסוף להשמה ולתעסוקה הולמת, גם לסיים את התואר וגם לתרגם אותו לתעסוקה הולמת.

אליעזר בוך: זה המיקוד.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: חבר הכנסת קושניר.

אלכס קושניר: זה מדהים אותי שאנחנו דיברנו על אותם דברים שאנחנו מדברים עליהם היום לפני חודש ולפני חודשיים ולפני שלושה, וכפי שבזמנו אמרתי, ש-1 בספטמבר מגיע בהפתעה ואף אחד לא היה מוכן לתחילת שנת הלימודים בבתי הספר, גם 18 באוקטובר מגיע בהפתעה ואף אחד לא מוכן לפתיחת שנת לימודים אקדמית.

אלכס קושניר: לעניין המצוקה הכלכלית.

אלכס קושניר: דיברו פה על כך שלמוסדות היו הרבה מאוד הוצאות שקשורות בהקמת תשתיות הנגשה טכנולוגית.

אלכס קושניר: אני חושב שכל ההוצאות האלה, אפשר לכמת אותן.

אלכס קושניר: יש חשבוניות כמה עולה הרחבת רוחב פס, כמה עולה להרכיב מערכת מקרן ומיקרופון ומצלמה בכל כיתה וכיתה וזה משהו שהמדינה צריכה לשלם עליו.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הקורונה נחתה על כולנו, ומוסדות לא צריכים לשאת בנטל הזה.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, מדובר בהוצאה חד-פעמית.

אלכס קושניר: הוצאנו, שמנו, התקנו, אפשר להתחיל לעבוד, אבל ההוצאות השוטפות של המוסדות בהחלט יורדות, כי מה לעשות, הסטודנטים לא מגיעים, ובמקביל ההוצאות של הסטודנטים דווקא גדלות.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הם עכשיו בבית, צריכים להפעיל את המזגן – הם, צריכים להפעיל את החשמל – הם, צריכים להרחיב רוחב פס ועוד לעשות כל מיני דברים.

אלכס קושניר: לכן אני חושב שצריך לעשות כמה פעולות במקביל, בסך הכול חמש.

אלכס קושניר: אחת, המדינה צריכה לשלם את כל ההוצאות של ההנגשה הטכנולוגית עבור מוסדות הלימוד; דבר שני, סובסידיה של לפחות 30% כפי שההתאחדות דורשת בשכר הלימוד; דבר שלישי, ביטול של כל המרכיבים הנלווים בתוך שכר הלימוד, כמו היטל אבטחה וקורסים חוזרים וקורסי שפה ואני לא יודע, בטח יש עוד מלא דברים; דבר רביעי, מתן פטור מלא לשנת תשפ"א לנסיעה בתחבורה ציבורית לסטודנטים; דבר חמישי, אנחנו דיברנו עליו הרבה מאוד בוועדת הכספים וכולם הנהנו עם הראש אבל אף אחד לא היה מוכן להצביע בעד, זה קודם כול ביטול מגבלה שמתחת לגיל 28 צעיר צריך לקבל 20% פחות אבטלה.

אלכס קושניר: דבר נוסף, ביטול שכר מינימלי המזכה לאבטלה.

אלכס קושניר: למה זה חשוב?

אלכס קושניר: זה חשוב כי רוב הסטודנטים מתחת לגיל 28, אין להם ילדים, והיום החוק אומר שרק אם יש לך ילד אחד ואתה מתחת לגיל 28, אתה תקבל דמי אבטלה מלאים, אחרת תקבל 20%.

אלכס קושניר: לפי דעתי, אפליה לא ראויה ולא צודקת.

אלכס קושניר: ולגבי השכר המינימלי, כולנו יודעים שרוב הסטודנטים עובדים בעבודות מזדמנות, ולכן, בגלל שהעבודות המזדמנות האלה לא קיימות היום, הסטודנטים נפגעים ובכלל לא זכאים לדמי אבטלה מצד אחד, ומצד שני לא יכולים לעבוד.

אלכס קושניר: עוד דבר שאותי מאוד מטריד.

אלכס קושניר: דיברו פה על יצירת ודאות.

אלכס קושניר: אנחנו שומעים על מתווה יציאה מהסגר של הממשלה.

אלכס קושניר: יש הרבה מאוד, נראה לי שבעה שלבים, דנים על כל שלב ושלב – וואלה, לא שמעתי שם שום דבר על האוניברסיטאות ועל המכללות, מתי יהיה מותר להן לעבור ללמידה פרונטלית, ולכן אני אומר שחייבים לייצר ודאות גם בנושא הזה.

אלכס קושניר: יש לי עוד שתי שאלות.

אלכס קושניר: שאלה ראשונה איפה השר, למה אני לא רואה אותו פה?

אלכס קושניר: אני חושב שכפי שנהוג בדיון בפתיחת שנת לימודים רגילה שמגיע לפה שר החינוך, גם כשדנים על פתיחת שנת לימודים אקדמית, השר להשכלה גבוהה צריך להיות פה.

אלכס קושניר: אני לא יודע אם הוא בזום, לא בזום.

תהלה פרידמן: אומרת יהודית – האמת שגם אני זוכרת – שהוא היה בדיון הקודם של פתיחת שנת הלימודים.

אלכס קושניר: בסדר, אבל אם הוועדה רואה לנכון להמשיך לדון בנושא הזה, השר צריך לשבת פה ולתת דין וחשבון לוועדה, והוא לא עושה את זה ואני לא יודע אם יש נציגים של המשרד שלו בזום.

אלכס קושניר: דבר נוסף, שמענו על אותה קרן סיוע של 100 מיליון שקלים.

אלכס קושניר: אני חיפשתי, לא מצאתי את דוח הביצוע.

אלכס קושניר: כמה כסף מתוך ה-100 מיליון הגיע לסטודנטים וכמה כסף עוד צריך?

אלכס קושניר: וזה במקום שהשר יבוא ויגיד, אני אשמח אם יגדילו לי את הקרן, הוא צריך לבוא ולדרוש בכמה הוא צריך שיגדילו לו את הקרן.

אלכס קושניר: אני חושב שהנושא הזה של סטודנטים – וזה הדיון הבא שנדון בו – בדור האבוד, הוא לא רק פוגע בסטודנטים של היום, הוא פוגע גם בעתיד של המדינה, הוא פוגע גם בילדים של הסטודנטים האלה כי לסטודנטים יהיה פחות כסף ופחות הכנסה פנויה בעתיד, ואם אנחנו פה בוועדה הזאת לא נהפוך שולחן – למרות שהוא כבד – אז שום דבר לא יתקדם.

אלכס קושניר: לכן אני פונה, חבריי חברי הכנסת, זה הזמן שלנו לפעול.

אלכס קושניר: בואו נדרוש.

אלכס קושניר: יש פה חמישה שלבים ואפשר לדון בהם, אפשר להכניס דברים נוספים, אפשר להוריד מפה דברים אבל חייבים לצאת מפה עם חבילת סיוע מיידית לסטודנטים.

אלכס קושניר: תודה.

תהלה פרידמן: יש לנו בזום נציג של המל"ג?

סמי אבו שחאדה: אני מזכיר שגם חבר הכנסת עסאקלה מחכה להזדמנות לדבר.

תהלה פרידמן: הוא בזום?

סמי אבו שחאדה: כן.

תהלה פרידמן: האמת שאתה רשום לי הבא בתור, חבר הכנסת אבו שחאדה.

תהלה פרידמן: אם אין לנו נציג של המל"ג - - -

אלכס קושניר: תהלה, מי אמור לתת פה תשובות לשאלות שלנו?

תהלה פרידמן: מיכל נוימן, המועצה להשכלה גבוהה.

תהלה פרידמן: בהקשר לשאלה של חבר הכנסת קושניר על דוח הביצוע, חשבתי שהם ידעו לומר לנו.

תהלה פרידמן: מיכל, את פה?

תהלה פרידמן: מחוברת אבל לא שומעים.

תהלה פרידמן: יניב כהן שבתאי, סמנכ"ל תקצוב במועצה להשכלה גבוהה.

תהלה פרידמן: יכול להיות שאתה יכול לתת לנו תשובות?

יניב כהן שבתאי: שלום.

יניב כהן שבתאי: אני אשמח להתייחס מכמה היבטים, אני לא אחזור פה על דברים שנאמרו.

יניב כהן שבתאי: אני רק אגיד שבצד ההכנסות – כרגע אני מדבר רק על המערכת המתוקצבת, שזאת המערכת שנמצאת באחריות ות"ת, אני סמנכ"ל התקצוב של ות"ת – במערכת המתוקצבת, מה שמאפשר באמת שכר לימוד שהוא שכר לימוד נמוך זה גם תמיכת המדינה וגם צד מאוד חשוב זה ההכנסות העצמיות של המוסדות.

יניב כהן שבתאי: מדובר גם בתרומות, גם בהכנסות משוק ההון, שזה באמת מה שמאפשר ששכר הלימוד יהיה לפעמים עשירית מהעלות בפועל של סטודנט.

יניב כהן שבתאי: צריך לזכור שבהקשר הזה, ההכנסות של המוסדות מאוד מאוד מאוד נפגעו ואנחנו רואים שאם באמת היו חסכונות כמו שפה נאמר אז אנחנו ממש לא רואים את זה.

יניב כהן שבתאי: אפשר להגיד, כמעט כל המוסדות מסיימים שנה פיננסית מאוד קשה, וחסכונות אין פה.

יניב כהן שבתאי: גם בצד ההוצאות צריך לזכור שמוסד אקדמי, כמוסד שהוא מוסד עתיר ידע, רוב ההוצאות שלו הן שכר.

יניב כהן שבתאי: הוצאות השכר הן הוצאות שהן לא נפגעו – בין 70% ל-80% מההוצאות של המוסד הן שכר – כך שחיסכון, ככל שהיה, הוא היה מאוד מאוד בשוליים, בהוצאות שאינן שכר אני מתכוון, וגם בהוצאות הללו, בחלק מהמוסדות אנחנו רואים שלא הייתה ירידה אלא אפילו עלייה, ככה שכל פגיעה נוספת בדמות הפחתה של שכר לימוד היא פגיעה נוספת במוסדות.

רם שפע: אנחנו נגיד מעבר לזה.

רם שפע: גם אם תהיה הפחתת שכר לימוד והמדינה תמצא את המקורות לשפות, אנחנו לא חושבים שזה נכון לתת תמיכה גורפת לכל הסטודנטים.

רם שפע: תמיכה גורפת לכל הסטודנטים, היא נותנת ללמעלה מ-70% סטודנטים שיוכלו לסיים את התואר גם ללא התמיכה הזאת.

רם שפע: אנחנו כן חושבים שהתמיכה צריכה להיות ממוקדת, על בסיס קריטריונים, קריטריונים סוציואקונומיים וכן הלאה.

רם שפע: אני רק אגיד שגם ות"ת וגם האוצר נתנו תמיכה מסיבית גם לסטודנטים, גם ללמידה דיגיטלית למוסדות.

אלכס קושניר: אפשר לשאול כמה זה מסיבית בכסף, במספרים?

יניב כהן שבתאי: כן.

יניב כהן שבתאי: מסיבית ללמידה דיגיטלית יש תמיכה של ות"ת דרך האוצר כ-35 מיליון שקלים כשהמוסדות היו צריכים להעמיד 35 מיליון שקלים נוספים, סך הכול 70 מיליון שקלים בזה.

אלכס קושניר: למה אתם דורשים מהמוסדות להעמיד מצ'ינג, אני לא מבין.

אלכס קושניר: המוסדות אשמים במשבר הקורונה?

יניב כהן שבתאי: המוסדות לא אשמים במשבר הקורונה, אדוני חבר הכנסת, אבל אנחנו כידוע לך נמצאים בעולם עם משאבים מוגבלים, בתקציב מוגבל, ואנחנו יכולנו בסיוע של משרד האוצר להעמיד את המקורות שיכולנו, והמוסדות היו צריכים להעמיד מצידם.

יניב כהן שבתאי: נכון שזה גם הכביד עליהם תקציבית.

יניב כהן שבתאי: אנחנו לא יכולנו לתת.

יניב כהן שבתאי: השקעה בלמידה דיגיטלית היא גם השקעה חד-פעמית וגם השקעה בשוטף של שרתים וכן הלאה מאוד מאוד מאוד משמעותית וכפי שתיארתי העלות שלה נאמדה ב-70 מיליון שקלים ואנחנו הצלחנו לגייס מחצית מהסכום.

יניב כהן שבתאי: מעבר לזה, הייתה תמיכה שזה מעבר לתמיכה שהמוסדות גייסו גם תרומות והעמידו מערך הלוואות מאוד מאוד מסיבי לסטודנטים, שאגב להרבה מהמערכים האלה לא היו ביקושים.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני מצטער שאני קוטע אותך.

אלכס קושניר: אני מרגיש שאנחנו מדינה מקבצת נדבות.

אלכס קושניר: מה זה הדבר הזה?

אלכס קושניר: הממשלה לא מצליחה לגייס עוד 35 מיליון שקלים בשביל להנגיש למידה דיגיטלית לסטודנטים.

אלכס קושניר: הוות"ת צריך לשנורר, לחפש כסף אצל קרנות, כשהמדינה מפזרת פה מיליארדים על כל מיני דברים לא קשורים, והסטודנטים לא מקבלים כלום.

אלכס קושניר: זה פשוט הזיה הדבר הזה.

רם שפע: אני מודה שאני מצטרף.

רם שפע: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

רם שפע: יניב, שלום, אולי פספסתי – אני מתנצל, נאלצתי לצאת רגע.

רם שפע: האם בתוך כל התקציב האדיר של מערכת ההשכלה הגבוהה אי אפשר למצוא אפיקים שלא מומשו השנה?

רם שפע: אני בטוח שיש דברים שלא יצא בהם כסף השנה, ובאמצעות זה לחזק את הסטודנטים.

רם שפע: לא הגיוני.

רם שפע: אני יכול אגב לתת דוגמאות שאני מתאר לעצמי.

יניב כהן שבתאי: התמיכה בסטודנטים בשנה רגילה מתוך תקציב ות"ת היא כחצי מיליארד שקלים.

יניב כהן שבתאי: גם בשנה רגילה יש תמיכה, גם דרך מלגות ודרך - - -

רם שפע: זה לא מה ששאלתי, יניב, ואני מכיר לא רע את המערכת.

רם שפע: בלי קשר לתמיכה.

רם שפע: בכלל, סך תקציב מערכת ההשכלה הגבוהה, אין עודפים שאפשר להעביר אותם עכשיו להקל על הסטודנטים?

יניב כהן שבתאי: כמו שאמרתי, חלק מהדברים כן עשינו.

יניב כהן שבתאי: גם למידה דיגיטלית בשביל שהסטודנטים יוכלו לפתוח את השנה, גם אנחנו כרגע חווים גידולים בהרשמות ואנחנו צריכים לתקצב את הגידולים הללו, גם הגדלנו את מערך קרן - - -

אלכס קושניר: אתה יודע למה גידולים בהרשמות.

אלכס קושניר: אני אומר לך שאם תבדוק אתה תראה שהגידולים בהרשמות זה תארים מתקדמים.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי המדינה הוציאה את כולם לחל"ת.

אלכס קושניר: מה נשאר לאנשים לעשות?

אלכס קושניר: הולכים ללמוד.

אורלי פרומן: אבל גם תואר ראשון, לא נסעו לטיול הגדול.

יניב כהן שבתאי: לא מדויק.

יניב כהן שבתאי: יש גידולים בהרשמות גם לתואר הראשון.

רם שפע: תמשיך, יניב.

יניב כהן שבתאי: כספי ההשכלה הגבוהה, זה נכון שאלה סכומים גבוהים אבל כידוע לכם – או למי שלא ידוע – אנחנו עובדים בתוכנית רב-שנתית, התקציב מאוד מסודר.

יניב כהן שבתאי: יש ייעוד, יש מה שנקרא כסף צבוע לכל מטרה.

יניב כהן שבתאי: מדובר פה כרגע על תמיכה של מאות מיליוני שקלים, אנחנו לא יכולים להעביר מאות מיליוני שקלים מסעיף לסעיף.

רם שפע: אתם יכולים.

אלכס קושניר: אתם יכולים, יש לכם תמיכה בוועדת כספים.

אלכס קושניר: אני אהפוך שולחן.

רם שפע: אתם יכולים, זאת לא שאלה.

רם שפע: זה לא שנה רגילה שבה אנחנו אומרים: אוקיי, יש תוכנית רב-שנתית ואז אי אפשר לגעת בה.

רם שפע: לא.

רם שפע: זו שנה חריגה ובהחלט אפשר לעשות התאמות.

יניב כהן שבתאי: אדוני היושב-ראש, תקציב ההשכלה הגבוהה הוא מפורסם, אפשר לראות בדיוק לאיזה סעיפים הוא הולך.

יניב כהן שבתאי: אנחנו מדברים פה על מוסדות להשכלה גבוהה שאנחנו נותנים ודאות תקציבית, תוכנית שאנחנו מתחילים אנחנו לא יכולים לסיים אותה באמצע ולהעביר את התמיכה למשהו אחר.

יניב כהן שבתאי: מוסדות להשכלה גבוהה אלה גופים שמאוד מאוד זקוקים לוודאות, צריכים את הוודאות.

אלכס קושניר: וסטודנטים לא צריכים ודאות.

אלכס קושניר: ..

יניב כהן שבתאי: דרך אגב, מתוך תקציב ההשכלה הגבוהה כמו שאמרתי, שהוא חשוף ומפורסם לכול, אפשר לראות בדיוק את הסעיפים הרכים שיש בו.

סמי אבו שחאדה: אדוני, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מסכימים עם חלק גדול.

סמי אבו שחאדה: השאלה הייתה שאלה ברורה.

סמי אבו שחאדה: יש להניח שחלק מהתקציב של השנה שעברה והתקציב של השנה הזאת, בגלל משבר הקורונה לא נוצל ולא ינוצל.

סמי אבו שחאדה: אתה מודע לדבר הזה?

סמי אבו שחאדה: יש לך מספר שאתה יכול להגיד לנו x,y,z, לא בדקנו, נבדוק עוד שבועיים?

סמי אבו שחאדה: אתה יכול להשיב לנו על הדבר הזה?

אלכס קושניר: סמי, אני אגיד לך.

אלכס קושניר: בשום קופסה של קורונה לא היה כסף ייעודי לסטודנטים, אני כחבר ועדת הכספים יכול להגיד לך את זה.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים, זה משהו אחר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שואלים לגבי תקציבים של ההשכלה הגבוהה שלא נוצלו ושלא ינוצלו גם השנה בגלל המצב של הקורונה.

סמי אבו שחאדה: יש דבר כזה?

סמי אבו שחאדה: יש במערכת מודעות שיש דבר כזה?

יניב כהן שבתאי: אם אתה שואל לגבי ההשכלה הגבוהה, אז אמרתי.

יניב כהן שבתאי: החיסכון, ככל שהיו "חסכונות" – במירכאות כפולות – בצד ההוצאות, הם היו נורא נורא בשוליים כי ההוצאות שאינן שכר של המוסדות להשכלה גבוהה מסך ההוצאות, מדובר על שיעור של פחות מרבע, פחות מ-25%.

יניב כהן שבתאי: מעבר לזה, צד ההכנסות כמו שאמרתי הוא צד שמאוד מאוד נפגע.

יניב כהן שבתאי: צד ההכנסות האלה – צריך להבין – הוא חלק אינהרנטי מהתקציב של המוסדות שמאפשר ששכר הלימוד יעמוד על 10,000 שקלים.

יניב כהן שבתאי: רק לסבר את האוזן, הכשרה לצורך הדוגמה של סטודנט לרפואה שעומדת על למעלה מ-100,000 שקלים – ובכוונה לקחתי את הדוגמה הקיצונית אבל כל הדוגמאות האחרות הן גם סכומי ביניים של הדברים האלה – הסטודנט משלם 10,000 שקלים, המדינה מביאה עוד סדר גודל של 70,000 שקלים על הסטודנט הזה.

יניב כהן שבתאי: החלק הנוסף, ה-20,000, 30,000 שקלים לסטודנט לשנה, הוא מגיע מתרומות, הוא מגיע מהשקעות של המוסד בשוק ההון, דברים שאופסו ואף מעבר לזה, אף נכנסו למינוס השנה.

יניב כהן שבתאי: לכן, להגיד שיש חסכונות זו פשוט אמירה לא נכונה.

יניב כהן שבתאי: החסכונות בשמירה או באבטחה או בחשמל או בדברים כאלה זה חסכונות שוליים אל מול הקיטון בהכנסות, הפגיעה בהכנסות.

רם שפע: איזה פגיעה בהכנסות?

רם שפע: יש עלייה, גידול בנרשמים.

יניב כהן שבתאי: לא, לא.

יניב כהן שבתאי: יש פגיעה בהכנסות, התכוונתי בהכנסות העצמיות של המוסדות – כל מה שקשור לתרומות, שמוסד, אוניברסיטה מתבססת עליהם.

יניב כהן שבתאי: אני אגיד פה מספרים כדי שתהיה נקודת ייחוס.

יניב כהן שבתאי: אוניברסיטה מתבססת על בין 40 ל-70 או 80 מיליון שקלים כתרומות לתקציב השוטף – אני לא מדבר על תקציבי בינוי.

יניב כהן שבתאי: זה דבר שאופס, כל השוק בפניקה, כל התורמים בפניקה.

רם שפע: ומכללה?

רם שפע: אני מזכיר לך שמעל 50% מהסטודנטים בישראל כבר לומדים במכללות היום.

רם שפע: על כמה מכללה בונה?

יניב כהן שבתאי: גם למכללה יש בתקציב השוטף סדר גודל שבין חמישה לעשרה מיליון שקלים.

רם שפע: ואתה חושב שזה טיעון להגיד שנפגעו ההכנסות העצמיות שלהן בזמן שאנחנו יודעים שיש עלייה וגידול בנרשמים?

רם שפע: אני מצטער, אני לא מקבל את זה.

יניב כהן שבתאי: מה זאת אומרת?

רם שפע: אם נרשמו 20% יותר - אני לוקח דוגמה רק לשם הדיון - אם בתל חי יש 20% יותר סטודנטים, אבל הם נפגעו בארבעה או חמישה מיליון שקלים, זה רציני להגיד שיש להם פגיעה בהכנסות?

יניב כהן שבתאי: יש את ההכנסות מהמדינה אבל תמיד יש את החלק הלא משופה, שזה חלק שבא מההכנסות העצמיות של המוסדות.

יניב כהן שבתאי: אפשר פה לבוא ולהגיד שיש למוסדות חסכונות.

יניב כהן שבתאי: אפשר גם להוריד מספרים ולראות שכל מוסד סיים את השנה בצורה מאוד קשה, בשן ועין, ואם מוסד הצליח להגיע לאיזשהו איזון ואף מעבר לכך, וזה נובע מכך שההכנסות נפגעו לאין שיעור אל מול החיסכון השולי הזה בהוצאות - - -

רם שפע: אני אתן לחבר הכנסת יאיר גולן לדבר.

רם שפע: אני רוצה להגיד לך עוד משהו.

רם שפע: צר לי, אני אגיד אמירה אולי קשה אבל זאת האמת.

רם שפע: אולי נפלט לך ואולי לא אבל אמרת אוניברסיטאות.

רם שפע: אני מצטער, אבל הרבה מאוד פעמים מערכת ההשכלה הגבוהה נותנת הרבה יותר מדי מקום בשיקולים אל מול הקלה לסטודנטים ולאוניברסיטאות אל מול המכללות, בטח בפן המספרי כשאנחנו לדעתי מתקרבים כבר לאזור ה-60%.

רם שפע: כשאתה מדבר על פגיעה בהכנסות עצמיות של אוניברסיטאות מתרומות, אתה צודק, יש פגיעה.

רם שפע: אבל מה לעשות, רוב הסטודנטים לא לומדים שם, ומבחינתי זה לא טיעון לעובדה שברוב המכללות יש עלייה מאוד משמעותית שלא הייתה פה עשרות שנים לדעתי בכמות הנרשמים, מכל מיני סיבות שדיברנו עליהן עד עכשיו.

רם שפע: משמע, ההיגיון הפשוט של כל מי ששומע את מה שאמרתי עכשיו הוא שההכנסות שלהם לא נפגעו ואולי הן אפילו צמחו.

רם שפע: אז הטיעון שהאוניברסיטאות נפגעו מתרומות לא תופס על רוב הסטודנטים בישראל וצריך להגיד את זה.

רם שפע: אני טועה במשהו ממה שאמרתי?

יניב כהן שבתאי: אדוני היושב-ראש, אמרתי בתחילת דבריי שאני מדבר כרגע על המערכת המתוקצבת.

יניב כהן שבתאי: במערכת המתוקצבת, רוב הסטודנטים הם באוניברסיטאות אבל זה לא משנה, צריך להתייחס גם למכללות, זה אותו דבר.

יניב כהן שבתאי: יש כאן גם נציגי המכללות.

רם שפע: בקיצור, אני צודק בהקשר הזה.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן.

מיכל נוימן: חבר הכנסת שפע, זו מיכל נוימן.

רם שפע: מיכל נוימן, מייד תתייחסי.

רם שפע: יאיר גולן מחכה בסבלנות, אני לא יודע אם לומר לא אופיינית אבל בסבלנות יתרה.

יאיר גולן: אני דווקא חשבתי להחמיא לך, כבוד היושב-ראש.

יאיר גולן: אתה וכל רעיי פה אמרו באמת דברים של טעם ואני מחזק את דבריהם, ואני חושב שצריכה להיות גישה יותר כוללת.

יאיר גולן: הגישה היותר כוללת היא שמחזירים את המשק לעבודה.

יאיר גולן: אין היום עבודות סטודנטים?

יאיר גולן: צריכים לתת לכל רשות ורשות סכום מסוים שיעסיקו פי שלושה פקחים שישגיחו על העסקים הקטנים, יראו שהם מקיימים את שגרת הפעילות שלהם בהתאם לכללי הקורונה.

יאיר גולן: מי שיעשה את העבודות האלה באופן טבעי זה סטודנטים כי אלה העבודות שמתאימות לסטודנטים, ואז אנחנו נראה שאין באמת סתם הרשמה.

אלכס קושניר: עדיף כבר מחקרים אפידמיולוגיים, למה אתה שולח אותם להיות פקחים?

יאיר גולן: אנחנו צריכים להסתכל על הפתרון לסטודנטים בראייה כוללת.

יאיר גולן: אנחנו צריכים לעבוד עם הרשויות המקומיות ואנחנו צריכים לתת פתרון שהוא פתרון מקיף.

יאיר גולן: זה לא סותר אף אחד מדברי הטעם באמת הברורים שאמרו כאן אלכס ומאיר ומה שאתה אמרת, יושב-ראש הוועדה, וסמי, כל אחד ואחד פה אמר דברים של טעם אבל צריכה להיות גישה כוללת ודרישה מהממשלה להסתכל על הסטודנטים כמגזר שלם שצריך לתת לו פתרון שהוא פתרון חיים, הוא פתרון שמשתלב ותומך את שגרת החירום שבה אנחנו נמצאים.

יאיר גולן: הסטודנטים הם לא פסיביים, הם אנשים אקטיביים, הם יכולים לתרום למאבק, הם יכולים להיות חלק ממנו.

יאיר גולן: אני חושב שזה יהיה לכבודם, זה יהיה לכבודנו וזה יהיה לטובתה של מדינת ישראל.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת יאיר גולן.

אורלי פרומן: יאיר, מחר בבוקר מתחילה שנת הלימודים ויש 20% מהסטודנטים שלא מסוגלים להתחיל.

אורלי פרומן: הם לא מסוגלים, הם נשרו כלכלית.

יאיר גולן: אני מחזק את כל מה שנאמר כאן, הכול נכון, אבל לא להתייחס לסטודנטים כפסיביים.

יאיר גולן: הם אנשים אקטיביים.

רם שפע: מיכל נוימן, מ"מ מנכ"ל מל"ג-ות"ת, רצית להעיר משהו בקצרה, בבקשה.

מיכל נוימן: שלום, חבר הכנסת רם שפע.

מיכל נוימן: שמענו את הנתונים שהוצגו, אנחנו מכירים גם את הדברים של שלומי, למרות שאני חייבת להגיד ששלומי לא שלח לנו את הנייר שהוא שלח לוועדת החינוך, אני חושבת שגם המוסדות לא קיבלו את הנייר, חבל שאנחנו לא מקבלים את המסמכים האלה אבל לא משנה.

רם שפע: אתם ישבתם איתו ואתם יודעים בדיוק שהדרישה מאוד ברורה להקלה בשכר הלימוד.

רם שפע: זה לא קשור למסמך, כן או לא.

מיכל נוימן: בסדר גמור, אני רק אומרת, לא ראינו כי יש שם עוד דברים, יכולנו להתייחס אבל זה המצב ובסדר גמור.

מיכל נוימן: עשינו אתמול ביוזמת השר ויו"ר ות"ת שולחנות עגולים עם הסטודנטים ועם ראשי המוסדות להשכלה גבוהה, שלומי העלה את הדברים.

מיכל נוימן: הדברים הם דברים חשובים.

מיכל נוימן: אני חייבת להגיד לגבי הנתונים.

מיכל נוימן: הנתונים שמוצגים – 20% נשירה – הם נתונים שאנחנו לא יודעים להצביע במאה אחוז עליהם שאלה אכן הנתונים.

מיכל נוימן: אני כן חייבת להגיד כי הופענו כמה פעמים בוועדת החינוך של הכנסת, ולבקשת חברי הכנסת והוועדה המכובדת הזו, המוסדות להשכלה הגבוהה עשו מאמצים גדולים מאוד - עם הבקשה הזאת ובלי הבקשה, אני אומרת, הבקשה דרבנה עוד יותר – מאמצים גדולים מאוד לתמוך בסטודנטים ולתת להם הלוואות ומלגות בסדרי גודל שלא מוכרים בארץ במשברים גדולים שהיו.

מיכל נוימן: נכון שלא מוכר לנו משבר כמו משבר הקורונה אבל אני אומרת, התמיכה שניתנה הייתה תמיכה עצומה בתוך המוסדות.

מיכל נוימן: התמיכה שניתנה על ידי המדינה, מעבר ל-400 מיליון שקלים או קרוב לחצי מיליארד שהמדינה נותנת כל שנה לסטודנטים, התוספת שניתנה השנה ניתנה כמו שאתם יודעים גם באמצעות קרן הסיוע לסטודנטים שהוגדלה ב-40 מיליון שקלים, ו-10 מיליון שקלים שהלכו למוסדות וחולקו לסטודנטים, חולקו לפי גודל המוסדות.

מיכל נוימן: אנחנו, אין לנו נתונים מלאים סופיים שבאים ואומרים, יש סטודנטים שנמצאים בקריסה כלכלית, 20% נשירה, לא שמענו על הדברים האלה.

מיכל נוימן: נמצאים כאן ראשי המוסדות להשכלה גבוהה, אני חושבת שנכון לשמוע אותם.

מיכל נוימן: המוסדות משקיעים כל מה שניתן, גם שלומי מכיר ויודע ורואה את ההודעות שמוציאים ראשי המוסדות לסטודנטים, עם תמיכה מלאה.

מיכל נוימן: נתנו למוסדות, עשינו shift בתוכניות.

מיכל נוימן: שאלתם: איזה שינוי עשיתם?

מיכל נוימן: עשינו שינויים בתוכניות – תוכניות תמיכה לאוכלוסיות חלשות, נקנו מחשבים ניידים לסטודנטים מהחברה הבדואית, סטודנטים נוספים.

מיכל נוימן: יש תמיכה מלאה בסטודנטים החרדים שלומדים.

מיכל נוימן: הסטודנטים בני החברה הערבית מקבלים תמיכה מלאה.

מיכל נוימן: השארנו, בימים שהיה צריך להוציא החוצה עובדים במוסדות להשכלה גבוהה, כל רכזי החברה הערבית נשארו ועבדו במוסדות.

מיכל נוימן: אני אומרת, התקופה היא תקופה קשה, אין ספק שלא לכולם יינתן מענה.

מיכל נוימן: אני חושבת שאין פה משהו שהוא בסדרי גודל מטורפים כאלה, ושוב אני אומרת – צר לי, אנחנו לא יודעים לאמת את הנתונים האלה של ה-20%, אנחנו לא יודעים כאן מה המצב.

מיכל נוימן: לא נראה לנו, כאילו מוצג שיש כאן איזושהי קטסטרופה כלכלית, אנחנו לא רואים אותה משפיעה על הנשירה בעת הזו.

מיכל נוימן: כן סטודנטים מקבלים תמיכה גם מדיקני הסטודנטים, ואני מציעה שנשמע את המוסדות, הם כאן, בטח יש להם מה להגיד בעניין הזה.

אורלי פרומן: מיכל, אני חושבת שהמטרה שלנו היא משותפת, של כולנו.

אורלי פרומן: בסך הכול אנחנו רוצים שמי שהתחיל את הלימודים בוודאי יסיים אותם ושסטודנטים נוספים יצטרפו למעגל ההשכלה הגבוהה.

אורלי פרומן: את הנתונים האלה של ה-20% והחלוקה שלהם הציג אלי בוך, מנהל קרן קיסריה רוטשילד, אני חושבת שכדאי שגם אתם תקבלו.

אורלי פרומן: אנחנו לא קיבלנו את המחקר, אנחנו רק שמענו אותו.

אורלי פרומן: זה בהחלט נשמע נתון קשה וגם אנחנו מקווים, בדיוק כמוך וכמוכם, שזה לא מה שיקרה בפועל, אבל לעומת זאת אנחנו לא יכולים להתעלם מצעקה של חלק מהסטודנטים.

אורלי פרומן: אני חושבת שאנחנו כולנו שומעים אותה והיא מאוד מתגברת כמובן לקראת פתיחת שנת הלימודים.

אורלי פרומן: לצד העזרה שקיבלו, הן מהמוסדות והן מהמדינה, עדיין יש קושי גדול לסטודנטים שלא עבדו תקופה ארוכה, ולא עובדים, לממן את שנת הלימודים הבאה, ואנחנו צריכים לעשות הכול.

אורלי פרומן: אני לא יודעת בדיוק מה הפתרון כרגע אבל אנחנו נמצאים באותה סירה – אתם רוצים שהסטודנטים יחזרו ויגיעו, אנחנו רוצים שהצעירים לא ייפגעו ממה שהם כבר נפגעו, לא באשמתכם, בגלל המצב והמדיניות ששוררת כרגע.

אורלי פרומן: ולכן, הייתי כן צוללת קצת לנתונים של הסקר הזה שהוצג כי בסוף, את המימוש בפועל אתם תראו הרי בשבוע הבא, מי שמשלם את המקדמה אומר אני פה, או את התשלום הראשון לפתיחת שנת הלימודים – אולי זה כבר נעשה – מעבר לרישום הראשוני.

אורלי פרומן: ובואו כן נדאג לצעירים שלנו שיוכלו לרכוש השכלה.

אורלי פרומן: זה בנפשנו, זה חשוב וזה בנפשם.

רם שפע: תודה רבה, מיכל.

רם שפע: תודה, אורלי.

רם שפע: אני מצטרף לדברייך לשמוע את נציגי המוסדות.

רם שפע: יש פה עוד הרבה אנשים שרציתי לתת להם לדבר, אז בבקשה להיות מאוד קצרים.

רם שפע: שמעון גפשטיין, יו"ר ועד ראשי המכללות, שלום לך.

פרופ' שמעון גפשטיין: בוקר טוב.

רם שפע: בוקר טוב, בבקשה.

רם שפע: אני מבקש להיות קצרים.

רם שפע: מאוד יפה הנוף בכנרת, התרשמנו.

פרופ' שמעון גפשטיין: הדיון שקיים כאן היום, הוא מתייחס בעיקר לבעיות כלכליות ואני חושב שאנחנו די הגענו כאן לאיזשהו קונצנזוס שהנושא של הטלת ההוצאות הכלכליות על המכללות הוא לא בא בחשבון.

פרופ' שמעון גפשטיין: אני רוצה להגיד עוד דבר.

פרופ' שמעון גפשטיין: אני נציג של 22 מכללות ציבוריות מתוקצבות, וזה לא כמו שהיושב-ראש ציין, שזה מדובר על כלל המכללות, אם זה המספרים הגדולים.

אורלי פרומן: ישנן גם מכללות פרטיות, הנושא של שכר הלימוד אצלנו הוא שכר לימוד דומה לשכר לימוד אוניברסיטאי ולכן התרומה הזאת של שכר הלימוד, אני לא חושב שיש בה מקום לקצץ, לפחות מבחינה שזה מקור הכנסה מאזן את המצב הכלכלי במכללות.

אורלי פרומן: לכן, אני לא כל כך אתמקד בנושאים הכלכליים כי אני מבין שהקונצנזוס כאן שנושא תמיכה נוספת מעבר למה שהמוסדות יכולים להרשות לעצמם, זה צריך לבוא ממקורות או פילנתרופיים כמו שהוצג כאן אבל בעיקר מצד המדינה.

אורלי פרומן: אני חושב שבזה אנחנו כולנו מסכימים ואני אשמח שהוועדה הזאת תצא בסופו של יום עם איזושהי תוכנית אופרטיבית איך אנחנו יכולים ליהנות.

אורלי פרומן: נקודה שנייה, אני חושב שגם ברור לכולם שהוראה מקוונת היא לא הוראה זולה יותר, אולי אפילו יקרה יותר, ושוב, זה לא המקום להוסיף על דברים שנאמרו כאן.

אורלי פרומן: הדברים שאנחנו יכולים לתרום, מעבר לנושאים שלא אנחנו יכולים לעזור בהם, בנושאים הכלכליים של תמיכה נוספת, הם במספר נקודות שהועלו כאן .

אורלי פרומן: ראשית, הנושא שהסטודנט היום נמצא במצב של אי ודאות.

אורלי פרומן: אני יכול להגיד בצורה הייתי אומר די כוללנית לגבי 22 המכללות הציבוריות, שכל המכללות הודיעו לסטודנטים בדיוק איך זה ייפתח.

אורלי פרומן: אם הייתה שאלה ש-18 באוקטובר לא ידענו עליו, ידענו עליו.

אורלי פרומן: המכללות נערכו ל-18 באוקטובר, עם שלושה תרחישים אפשריים.

אורלי פרומן: אנחנו נתונים במצב מסוים, אבל כל מכללה ומכללה יודעת מה התרחישים, בהתאם לכך אנחנו גם מיידעים את הסטודנטים, כל סטודנט, ובאחריות.

אורלי פרומן: קיבלנו דיווחים מכל המכללות שהודיעו לסטודנטים מה יקרה ב-18 באוקטובר.

אורלי פרומן: אנחנו יודעים שב-18 באוקטובר המכללות לא יהיו פתוחות ללמידה בקמפוס.

אורלי פרומן: לכן, אנחנו הודענו לכולם שלפחות החודש הראשון יהיה למידה מקוונת.

אורלי פרומן: לכל המכללות יש כוונה ורצון והודענו לסטודנטים שאנחנו מעוניינים שיגיעו לקמפוסים, במיוחד סטודנטים משנה א', שיכירו מה זה קמפוס, לכן אנחנו רואים בהוראה היברידית – שליש מהסטודנטים בערך מכל תוכנית יגיעו ללמוד ושני שלישים יצפו בבית באופן סינכרוני, ולחילופין, הם יתחלפו כך שכל אוכלוסיית הסטודנטים, במידה ויתאפשר, הם יהיו בקמפוס.

אורלי פרומן: לכן, הנושא של ודאות, כל סטודנט יודע בדיוק.

אורלי פרומן: מערכות הלימודים, גם אם יקרה שינוי, מעבר של צורה אחת לשנייה, הסטודנט יודע בדיוק את מערכת השעות שלו ומראש אנחנו מודיעים לו, בהינתן האפשרות ותינתן האפשרות אנחנו נעבור כולנו לנושא של הוראה היברידית.

אורלי פרומן: ישנן קבוצות מוחלשות וגם קבוצות סיכון, שלא יוכלו כנראה להגיע בקמפוס.

אורלי פרומן: אנחנו נותנים מענה ומבטיחים שכל סטודנט וסטודנט, במידה ולא יוכל להגיע לקמפוס, תהיה לו האפשרות גם לעשות את החובות שלו בהוראה מרחוק.

אורלי פרומן: אם מדברים על הנושא הכלכלי, חייבים לזכור שאנחנו צריכים לשמור על הנושא של איכות ההוראה והבטחה לסטודנט, יש לנו חוזה מול הסטודנט.

אורלי פרומן: החוזה מול הסטודנט אומר – אתה משלם שכר לימוד, אנחנו חייבים לך את השנה, את התעודות ואת התואר שתוכל לצאת לשוק התעסוקה.

אורלי פרומן: אנחנו רוצים לחתור אל תעודות שאיכות הקורסים ואיכות הסטודנט והתוצר שיוצא, הוא מתאים לשוק התעסוקה ואנחנו יכולים להגיד שבכבוד הוא סיים את לימודיו.

אורלי פרומן: בנושא שעלה כאן, נושא הנשירות, נושא הציונים, כמה דברים.

אורלי פרומן: לאור הסקרים שעשינו, ראינו שבסמסטר השני שנערך בהוראה מקוונת לא הייתה ירידה בציונים בהוראה במכללות, כך שאנחנו רואים שבעצם אנחנו שמרנו על הרמה.

אורלי פרומן: יש מספר בעיות, יש לנו פתרונות, הנושא של קורסים שחייבים להיות פיזית בקמפוסים – כמו מעבדות, סיורים, סדנאות.

אורלי פרומן: אנחנו נערכים למצב שבמידה ובתחילת הסמסטר לא נוכל לקיים אותם, אז במערכת הכנסנו שבתום הסמסטר הסטודנטים יוכלו להגיע ולקבל בימים מרוכזים את מה שהיה חסר להם.

אורלי פרומן: אנחנו מודיעים גם בסילבוסים, כל סטודנט וסטודנט כבר היום, לפני שמתחיל ה-18 באוקטובר, הוא יודע ויש ודאות.

אורלי פרומן: חוסר הוודאות זה חוסר הוודאות של המערכת כולה והיכן אנחנו נמצאים, ולכן הנושא הזה הוא חשוב.

אורלי פרומן: הנושא של איכות ההוראה ונשירה, אני חושב שיש לו גם כן חשיבות.

אורלי פרומן: כשמדובר על נשירה צריך לזכור שהסטודנטים שאינם יכולים להתמודד עם הוראה מקוונת, זה נובע לא רק מבעיות טכנולוגיות אלא גם מבעיות פדגוגיות.

אורלי פרומן: לא כל הסטודנטים, מתאים להם, אבל יש לנו כאן הזדמנות יוצאת מהכלל לשנות את הפדגוגיה ולהתאים את הפדגוגיה לא הפרונטלית הרגילה אלא להוראה דיגיטלית.

אורלי פרומן: זה חלון הזדמנות יוצא מהכלל.

אורלי פרומן: האמת היא שהמכללות, כגופים קטנים יותר וגמישים יותר, שרוב חברי הסגל שלהן הם oriented לכיוון של הוראה, אני חושב שזה המקום והתפקיד שלנו כמכללות לעשות את ההתאמה, וברגע שתהיה התאמה של הוראה נכונה דיגיטלית שתיתן את אותם דברים שאלי ציין ואחרים, של הקשר לתעסוקה, כישורי המאה ה-21, והסטודנט יקבל אחריות על עצמו וניתן לו את המיומנויות ל-Long life learning שהוא יוכל ללמוד כל החיים, בעצם זאת המטרה של סטודנט פעיל ועצמאי.

אורלי פרומן: אם נצליח לעשות את זה, אני חושב שניצלנו את הקורונה גם לדברים חיוביים.

אורלי פרומן: שמעון, אנחנו נשמח לשמוע על היוזמות האלה ביום רביעי בשדולה להשכלה גבוהה, שם באמת נתרכז יותר ביוזמות של המוסדות להשכלה גבוהה כדי לסייע בידי הסטודנטים והמרצים להתגבר על הריחוק הפיזי ולשפר באותה הזדמנות את איכות ההוראה.

אורלי פרומן: יש עוד משהו לסיום?

פרופ' שמעון גפשטיין: הנושא של הסיוע לסטודנטים, אני חושב שה-DNA של המכללות הוא DNA של סיוע לסטודנטים.

פרופ' שמעון גפשטיין: צריך לזכור – אני שוב לא אגיד בניגוד למוסדות אחרים – אבל המכללות הציבוריות מפוזרות בכל הארץ, בפריפריה, במקומות שהמוסדות האחרים לא מתקרבים משום ששם אין את האיתנות הכלכלית והצדקה כלכלית להיות בפריפריה.

פרופ' שמעון גפשטיין: ולכן, אני כנציג המכללות רוצה להביע כאן שלמרות המצוקה ולמרות המצב הכלכלי, אי הוודאות, אנחנו משקיעים בנושא של סיוע מטעם דיקנט הסטודנטים לכל סטודנט וסטודנט.

פרופ' שמעון גפשטיין: ואם דיברו קודם, אני רק אוסיף, לפטופים, טכנולוגיות, אבל לא פחות חשוב זה הסיוע הנפשי לסטודנטים.

אורלי פרומן: אוקיי.

אורלי פרומן: אני חייבת לקטוע אותך כי אנחנו ככה לקראת סיום, שמעון.

אורלי פרומן: תודה רבה ואני גם ארצה אחר כך לשמוע מאיתי סבירסקי על נושא המאבק של הסגל הזוטר אם ישנה התקדמות בנושא.

אורלי פרומן: תודה, שמעון.

אורלי פרומן: אשר כהן, יושב-ראש ור"ה, נמצא איתנו בזום?

אורלי פרומן: איתי סבירסקי איתנו?

אורלי פרומן: בנושא המאבק של הסגל הזוטר, האם חלה התקדמות?

איתי סבירסקי: שלום לכולם.

איתי סבירסקי: תודה, חברת הכנסת אורלי פרומן.

איתי סבירסקי: אנחנו לצערי מעדכנים שלא חלה התקדמות, ונכון להיום, שנת הלימודים במכללות הציבוריות שמאוגדות באיגוד הסגל האקדמי לא תיפתח.

איתי סבירסקי: ההתחלה של זה היא ביום ראשון הקרוב, ולא תיפתח שנת הלימודים אלא אם כן תהיה התקדמות שתאפשר את מניעת השביתה.

איתי סבירסקי: לצערנו, אנחנו דוחקים ומבקשים בבקשות חוזרות ונשנות לקיים ישיבות משא ומתן נוספות מזה כבר כמה שבועות, וישיבות כאלה לא נקבעות על ידי ור"מ וכל הנוגעים בדבר, ולכן אנחנו מגיעים לשבוע הזה עם זמן משא ומתן מועט מדי כדי לאפשר התקדמות והגעה להסכמות, וכאמור, אנחנו מצד האיגוד ביקשנו כל הזמן.

אורלי פרומן: שבוע ימים זה הרבה זמן.

אורלי פרומן: יום ולילה עם האוצר אפשר יהיה להגיע לזה.

אורלי פרומן: השאלה היא מה הקצב.

איתי סבירסקי: את היום ולילה אנחנו מבקשים כבר שבועות רבים ונתקלים באדישות מוחלטת בעניין הזה, לצערנו.

איתי סבירסקי: דבר שני, בעניין העמדות עצמן, אנחנו נתקלים עדיין באטימות של משרד האוצר ועיקשות של אי הגעה להסכמות ועיקשות בעצם לכפות עלינו פגיעה בשכר, פגיעה בשכר של מרצים במכללות.

איתי סבירסקי: אנחנו מדברים על מאות ואולי אפילו אלפי מרצים שלפי שיטת משרד האוצר אמורים בהסכם הזה להיפגע.

איתי סבירסקי: לשיטת האוצר מדובר בדרך ליישור קו של השונות בשכר בין המכללות השונות.

איתי סבירסקי: אנחנו בעד יישור קו, אנחנו דחפנו לזה מהתחלה, אנחנו חושבים שזה דבר נכון, אבל את יישור הקו יש כמה וכמה דרכים לעשות, לא באמצעות פגיעה בשכר מרצים קיימים.

איתי סבירסקי: את זה אנחנו עדיין לא רואים.

אורלי פרומן: איתי, סליחה שאני קוטעת אותך כי אנחנו הרי עשינו דיון בנושא הזה.

אורלי פרומן: האם יש לכם מועד לישיבה, פגישה עם האוצר כדי לקדם את זה?

אורלי פרומן: אנחנו צריכים לפתוח את שנת הלימודים, רוצים לפתוח עם הסגל הזוטר כמובן.

אורלי פרומן: האם יש מועד לפגישה עם האוצר?

איתי סבירסקי: מועדים לישיבות - -

אורלי פרומן: עכשיו, עכשיו.

אורלי פרומן: היום, מחר, אין הרבה זמן.

איתי סבירסקי: - - הקבועות השבוע זה היום בצהרים וביום רביעי בצהרים, אבל אלו פגישות קצרות של שעתיים.

איתי סבירסקי: פגישות נוספות לא נקבעו, וגם העמדות נשארות בעינן, עמדות שאומרות לא לתת לנו את המינימום הסביר להסכם ארצי שכזה, וגם כאמור, לפגוע עד כדי 15%-20% בשכר המרצים, מרצים רבים במכללות.

אורלי פרומן: תודה רבה, איתי.

אורלי פרומן: יש מישהו מהאוצר?

אורלי פרומן: בינתיים עד שנאתר את איש האוצר, שלומי, רצית להוסיף משפט, בבקשה.

שלומי יחיאב: תודה רבה, חברת הכנסת.

שלומי יחיאב: אני רוצה להתייחס – מה שלא הספקתי לסיים קודם – לאוכלוסייה שהיא לדעתי בסכנה הכי גדולה, וזה הסטודנטים שלנו מהמוסדות הלא מתוקצבים.

שלומי יחיאב: צריך להבין שאולי יש איזה תפיסה שמדובר בסטודנטים העשירים בישראל.

שלומי יחיאב: בסוף, מי שמגיע למוסדות הלא מתוקצבים, חלק גדול זה סטודנטים שלא הצליחו להגיע למערך המתוקצב, וסטודנטים שבחרו להגיע לשם כדי לשלב עבודה עם התואר.

שלומי יחיאב: משבר הקורונה, הפגיעה הכלכלית פגעה בהם בצורה אנושה, ובסוף, הנשירה המסיבית, אנחנו נראה את זה משם.

שלומי יחיאב: ושוב אני חוזר לאותה שאלה של צדק, אם יש מקום ראשון שצריך לבצע הפחתת שכר לימוד, זה שם.

שלומי יחיאב: לכן, הבקשה שלי מהוועדה זה לקיים דיון ציבורי ייעודי על הסוגיה של המוסדות הלא מתוקצבים ולהביא את כל ראשי המוסדות – אם צריך לפתוח ספרים – כדי לראות איך נותנים את הפתרון שם.

שלומי יחיאב: נקודה שנייה ואחרונה ואיתה אני אסיים, וזה לחברות וחברי הכנסת.

שלומי יחיאב: יש כסף בהשכלה הגבוהה, זה הכול שאלה של סדרי עדיפויות.

שלומי יחיאב: בוועדה הקודמת דיברנו על זה שחצי מיליארד שקלים הגיעו להשכלה הגבוהה, מושקע בכל מיני דברים, אתם בסוף צריכים להחליט האם יותר חשוב בתקופה הזאת קוונטום או האם יותר חשוב עתיד הסטודנטים.

שלומי יחיאב: תקציב ות"ת לשנת 2021, אני כחבר מל"ג עדיין לא ראיתי אותו, לפי מה שאני מבין הוא כבר אושר ואין בו התייחסות לסטודנטים ולקורונה.

שלומי יחיאב: חברות וחברי הכנסת, אתם אלה שקובעים את סדרי העדיפויות במדינה.

שלומי יחיאב: כרגע סדרי העדיפויות מושקעים במוסדות, בבטון, לא בסטודנטים, לא בעתיד של המשק ואם יש זמן להרים דגל אדום זה עכשיו, אחרת אנחנו נראה פגיעה בסטודנטים שלא ניתן יהיה להפוך אותה.

אורלי פרומן: תודה רבה, שלומי.

אורלי פרומן: חבר הכנסת קושניר ואחר כך נציג האוצר שיענה לגבי הסגל הזוטר.

אורלי פרומן: בבקשה.

אלכס קושניר: אני רוצה לומר לך, אורלי, שנשארנו פה לבד חברי האופוזיציה יחד עם עוזי דיין, והנה חזר רם.

רם שפע: אני חושב שמדובר פה בדיון סרק כי אני לא רואה פה – לא בזום ולא בחדר – אף אחד שמסוגל ומוסמך לקבל החלטות, ולכן אני חושב, רם, שהדיון הזה לצערי הרב לא ייקח אותנו לשום מקום כי השר לא נמצא פה ומנכ"ל משרד לא נמצא, וגם במשרד האוצר אין פה אנשים שיודעים לענות על השאלות.

רם שפע: יש.

אלכס קושניר: ולכן אני חושב שאנחנו מבזבזים את הזמן שלנו, מבזבזים את הזמן של מי שנמצא בזום, מבזבזים את הזמן של הסטודנטים, ואורלי תוכל להעיד כי גם היא הייתה מנכ"לית משרד ממשלתי - בלי שהשר מורה לעשות משהו, שום פקיד שנמצא פה בזום, אם נמצא, לא יכול לעשות כלום.

אורלי פרומן: אלא אם כן המנכ"ל ואנשי המקצוע ממליצים לשר.

אלכס קושניר: כן, אבל אני לא רואה פה שום נציג ברמת ראש אגף שנמצא בזום, לפחות.

אלכס קושניר: רם, אני מציע לך, באמת, יש עוד שבוע עד פתיחת שנת הלימודים.

עוזי דיין: אני גם מסכים איתך, וגם אני הולך לוועדת חוץ וביטחון.

אלכס קושניר: אני מציע לך, באמת, לזמן לכאן את השר, לזמן לכאן את המנכ"ל, את ראש מל"ל, את ראש ות"ת, לא יודע מי נמצא עכשיו באגף התקציבים כי הם כל יום מתחלפים שם, אבל מישהו לפחות ברמת סגן הממונה, לשבת כאן ושיענו לנו על שאלות ויתנו לנו פתרונות כי מה שאנחנו עושים פה זה טוחנים מים, מבזבזים את הזמן של הסטודנטים, וחבל.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: אני מסכים איתך שיכולים להיות דרגים בכירים יותר שמתעסקים בנושא כל כך קריטי, אבל בכל זאת רק צריך להגיד שמיכל נוימן משמשת עכשיו כמנכ"לית המל"ג-ות"ת והיא דמות דרמטית בהחלטות האלה.

אלכס קושניר: כן, אבל היא לבד.

רם שפע: לא, וגם יש פה את נציגי האוצר שאני מייד אפנה אליהם, שגם הם יכולים לקבל החלטות והם בעניינים.

רם שפע: הנשיאים של המכללות והאוניברסיטאות יכולים לקבל מחר בבוקר החלטה שהם מקלים על הסטודנטים, כלומר בסוף צריך להגיד, הנציגים שפה – ואני מוכן להזדהות עם מה שאמרת – יכולים לעשות יותר כדי להקל אבל זה לא העניין.

אלכס קושניר: אני חס וחלילה לא רציתי לזלזל באף אחד שנמצא כאן בזום.

רם שפע: ברור, לא התכוונתי.

אלכס קושניר: רק רציתי לומר שבסופו של דבר, אפשר לתלות את האחריות על המוסדות ואפשר לתלות את האחריות על כולם, אבל מי שצריך לקחת פה אחריות זו המדינה.

אלכס קושניר: ואגב, לא מדובר בכל כך הרבה כסף.

אלכס קושניר: יש פה פעולה פשוטה של עד מיליארד שקלים, אפשר לעשות פה מהפך שיעזור לכל הסטודנטים ויציל את ההשכלה הגבוהה.

רם שפע: אני מסכים.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת קושניר.

רם שפע: נמצא איתנו כאן מנכ"ל פר"ח, אלון גלרון.

רם שפע: שלום, צהרים טובים.

רם שפע: למען הגילוי הנאות, כיו"ר התאחדות סטודנטים אתה גם חבר בהנהלת פר"ח, אז ישבתי בפגישות רבות עם אלון בהנהלת פר"ח.

רם שפע: בבקשה, אלון.

 << אורח >> אלון גלרון: שלום לאדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וכל המשתתפים האחרים, אני אציג את הזווית של פר"ח.

 << אורח >> אלון גלרון: הייתה פה התייחסות לא פעם לנושא המלגות, אבל לפני שאני אתייחס לנושא המלגות אני אומר שהמהות של העשייה שלנו היא לא רק מלגות אלא עצם התמיכה והעזרה של סטודנטים בעלי כישורים לילדים בפריפריה, שימוש כאח בוגר, כמודל לחיקוי לאנשים אחרים, לצעירים בכל הגילאים.

 << אורח >> אלון גלרון: בהתייחס לנושא המלגות, אנחנו רואים השנה גידול דרמטי במספר האנשים שפונים אלינו לפר"ח, והנתונים שאני אציג עכשיו בטח ילכו ויגדלו עוד יותר בשבוע הבא כאשר תיפתח שנת הלימודים.

 << אורח >> אלון גלרון: בהשוואה לשנת הלימודים הקודמת יש עלייה של מעל 20% במספר הסטודנטים שנרשמים לפר"ח, עלייה של מעל 40% בהשוואה לשנתיים הקודמות ועלייה של 50% בהשוואה לשלוש שנים אחורה.

 << אורח >> אלון גלרון: בשונה ממה שנאמר כאן קודם, עיקר הגידול בפניות אלינו הוא באזור המרכז.

 << אורח >> אלון גלרון: אנחנו רואים גידול לאורך כל הקשת – מעג'ר בצפון ועד אילת, אין כמעט יישוב בארץ, להוציא אולי שלומי, שאנחנו לא רואים גידול במספר הנרשמים, אבל הדבר שאני רואה פה גבות מורמות, ההפתעה הגדולה היא שעיקר הגידול או הגידול הדרמטי יותר הוא באזור המרכז.

 << אורח >> אלון גלרון: תסבירו אתם אחר כך למה הדבר הזה קורה.

 << אורח >> אלון גלרון: כמובן שלמצב הכלכלי יש השפעה ולעלייה בהרשמה למוסדות לימוד יש השפעה, והעובדה שיש סגר טיסות, גם לה יש השפעה וגם העובדה שיותר ויותר רשויות מקומיות יחד עם מפעל הפיס משתפות איתנו פעולה ויש מלגות גבוהות יותר היום לחלק ניכר מהסטודנטים, גם היא מביאה לכך שיותר ויותר סטודנטים פונים אלינו.

 << אורח >> אלון גלרון: צריך לזכור שגם בשנת הלימודים הקודמת, כאשר הקורונה תפסה אותנו באמצע שנת הלימודים, הייתה התגייסות משמעותית מאוד של כל המערכת, כולל הסטודנטים עצמם, לעשייה, לא רק למען עצמם אלא גם למען הזולת.

 << אורח >> אלון גלרון: את הגידול בעלייה בהרשמה אנחנו ראינו לא רק לגבי הסטודנטים שנרשמו להיות חונכים אלא גם בקרב אלה שפנו אלינו כדי להיות רכזים.

 << אורח >> אלון גלרון: החונכים הם מלגאים, הרכזים עובדים של פר"ח.

 << אורח >> אלון גלרון: פחות ופחות רכזים עזבו אותנו בסוף שנת הלימודים הקודמת, כלומר אם אנחנו רואים תחלופה מדי שנה של רכזים שמסיימים את תקופת הלימודים שלהם, יוצאים לשוק התעסוקה ומחפשים תעסוקה אחרת, פחות ופחות רכזים ביקשו לסיים את שנת הפעילות בפר"ח אלא להמשיך איתנו לשנה נוספת.

 << אורח >> אלון גלרון: יש לכך יתרונות כמובן אבל זה בוודאי מצביע על הקושי שהסטודנטים מצויים בו.

 << אורח >> אלון גלרון: לסטודנטים שלנו יש תפקיד משמעותי חברתי.

רם שפע: אלון, אתה צריך יחסית לתמצת כי היינו אמורים לסיים ב-11:00 ואני עוד רוצה לשמוע את האוצר.

 << אורח >> אלון גלרון: התמצית הייתה שיש גידול של 20% לעומת שנה שעברה ברישום, של 40% לעומת לפני שנתיים, והקבוצה הגדולה ביותר של עלייה ברישום היא באזור המרכז, אבל נמצא את זה בכל יישוב ויישוב, בכל מוסד לימודים בלי יוצא מן הכלל.

 << אורח >> אלון גלרון: דבר אחרון שאני אומר – מלגת פר"ח לא השתנתה מזה שבע שנים, וזה כן מכביד במקומות מסוימים.

 << אורח >> אלון גלרון: במקומות שבהם לא נוצר שיתוף פעולה עם הרשות המקומית ועם מפעל הפיס ויצרנו מלגות גבוהות יותר, שם אנחנו נראה שהעלייה היא פחות משמעותית לעומת יישובים שבהם מחלקים מלגות גבוהות יותר.

רם שפע: אני מקווה מאוד שנצליח להגיע לימים שבהם גם נעמיק בעשייה המדהימה של פר"ח לא רק מתוך המצוקה הגדולה הזאת וגם נדע להגדיל את המפעל האדיר הזה.

רם שפע: היו לנו על זה הרבה שיחות בעבר, לצערי הרב אנחנו באמת בשנה עם מצוקות אדירות ומה שצריך להגיד אותו זה רק הקושי הגדול שאנחנו נמצאים בו.

רם שפע: אני רוצה לסיום לפנות לנציגי האוצר.

רם שפע: עידו סופר, שלום, רכז תעשייה, מסחר והשכלה גבוהה באגף תקציבים.

רם שפע: אפרופו מה שאמר חבר הכנסת קושניר, בסמכותך להחליט הרבה החלטות, אז נשמח לשמוע את ההתייחסות שלך, ובשורה התחתונה האם אתה חושב ואיך אפשר להקל על הסטודנטים במצב הקשה מאוד שהם נקלעו אליו.

אלכס קושניר: עידו בהחלט יודע לקבל החלטות – כשהוא רוצה.

עידו סופר: מתנצל, חבר הכנסת קושניר, שנתקעת איתי אבל אני אשתדל.

אלכס קושניר: עידו, לא ידעתי שאתה בזום, עכשיו אני רגוע.

עידו סופר: ראשית, אני דווקא רוצה להתחיל עם מה שאמרה חברת הכנסת פרומן.

עידו סופר: זו בוודאי מטרה משותפת – היא הגדירה את זה היטב – מטרה משותפת לכולם סביב השולחן או הזום שהמערכת תפעל בצורה תקינה ושהנשירה כתוצאה ממשבר הקורונה תצטמצם ככל הניתן - אגב, הנשירה באופן כללי אבל זה כבר סיפור אחר.

עידו סופר: אני כן אגיד שאומנם מדובר בתקופה מאוד מורכבת, אבל אנחנו – ומיכל נוימן אמרה את זה – אנחנו לא רואים את הנתונים או איזושהי קטסטרופה שקורית.

עידו סופר: 20% אגב זה קטסטרופה, זה קטסטרופה בוודאי אבל מה שאנחנו מכירים מבחינת נתונים – אתמול הייתה גם שיחה בראשות השר – אז במקום שאנחנו מדברים על מכללות לא מתוקצבות לצורך העניין ששם שכר הלימוד יכול להיות גבוה גם פי שלושה, מדברים על דלתא של עד 5% גידול, שזה 2,000-1,500 סטודנטים, שזה כמובן מצער, כמובן צריך גם לטפל בזה, אבל זה לא סדרי הגודל שמתוארים פה ואם היינו בסדרי גודל כאלה אז כמובן שגם הפעולות היו אחרות.

עידו סופר: אני אגיד באופן כללי על משרד האוצר.

עידו סופר: התפקיד המרכזי שלנו כפי שאנחנו רואים אותו הוא לאפשר למערכת ולאפשר למוסדות את התנאים ואת הוודאות לפעילות תקינה.

עידו סופר: אגב, בין היתר, זאת אחת המערכות הבודדות המתוקצבות שלא רק שלא ספגה קיצוץ אלא אפילו קיבלה תוספות תקציביות, גם אגב מהתקציב השוטף, מהתוכנית הרב-שנתית וגם תקציבים ייעודיים לקורונה, גם אם זה סיוע בלמידה דיגיטלית - ואגב, חבר הכנסת קושניר, אני אשמח להרחיב, אני חושב שעיקרון המצ'ינג הוא קריטי, במיוחד בעולם של סדרי עדיפויות ועצמאות תקציבית של מוסדות, אבל זה דיון צד – וזה בעיקר מאפשר את היציבות למוסדות ואת היכולת לתת סיוע נקודתי למי שצריך.

עידו סופר: לעומת הרבה מאוד גורמים אחרים במדינת ישראל, לסטודנטים קודם כול יש בית ויש מי שקם בבוקר והתפקיד שלו הוא לדאוג שיהיה להם טוב – אקדמית, כלכלית וכו' – לצד המדינה, וזה המוסד להשכלה גבוהה.

עידו סופר: ואם יש לו יציבות והוא רואה את האופק קדימה והוא יודע לתכנן את השנה, הדבר הזה משתרשר גם לסיוע האקדמי והכלכלי.

עידו סופר: זה הדבר הראשון.

עידו סופר: לגבי סיוע נוסף, הוזכר כאן סיוע בין-לאומי.

עידו סופר: מרבית הדברים שהוזכרו, וזה מבחינה שעשינו, אלה כלים רוחביים.

עידו סופר: לצורך העניין, זה שניתן חל"ת עד יוני 2021 ללא קשר לזכאות הבסיסית, גם של אוכלוסייה צעירה, זה כמובן סיוע שהוא אדיר.

עידו סופר: יש לו גם חסרונות, ואלה דיונים אחרים בוועדות אחרות שעולים אבל בהיבט הסוציאלי, ובפרט לסטודנט שהוא כרגע יכול לקבל סכום, אומנם הוא יותר נמוך, ולהמשיך את לימודיו, הדבר הזה הוא כמובן הטבה אדירה.

רם שפע: לא הבנתי, עידו.

רם שפע: לקחת את זה לדיון רחב, אני מבין, אבל בסופו של דבר - - -

עידו סופר: אני מצמצם.

רם שפע: תצמצם, והאם יש סיכוי ובכמה שהסטודנטים, או יופחת להם שכר הלימוד או שתוכניות המלגות שלהם יוגדלו.

עידו סופר: אני עובר לשתי סוגיות נוספות.

עידו סופר: אחת, בשנת הלימודים הקודמת באמת הלכנו למהלך משותף של כולם, יחד עם הפיס שתרם משמעותית, וביצענו הגדלה של המלגות.

עידו סופר: אני אסביר גם למה הדבר הזה נכון יותר לטעמנו לעומת הפחתת שכר לימוד.

עידו סופר: אבל בהקשר הזה של המלגות ולאור הסגר השני והמצב, אתמול השר להשכלה גבוהה התחיל שולחן עגול, הדיון היה יחסית רחב, נעבור לדיונים פרקטיים, וצריך לבחון את ההתקדמות שם.

עידו סופר: זה יכול גם להיעשות בצורה מהירה, כשבאמת הדגש הוא על אוכלוסיות שמועדות לנשירה.

עידו סופר: ידענו לעשות את זה בצורה לא רעה בעבר, אני חושב שאפשר לבוא ולבחון את הדברים האלה, מה קורה עם המוסדות ומה קורה עם הפילנתרופיה, מה התאחדות הסטודנטים יכולה לתרום ומה אנחנו יכולים לתרום ולמצות את הדיון גם באפיק האקדמי, גם הכלכלי, ואנחנו נקדיש כל פרק זמן שנדרש כדי למצות את זה בצורה מהירה.

עידו סופר: לגבי שכר לימוד, וחשוב לי שחברי הכנסת ישמעו את זה, להפחית באופן רוחבי את שכר הלימוד זה הטבה רגרסיבית שנופלת גם לאוכלוסיות מאוד חזקות, וקחו בחשבון שאתם מדברים על הצעירים, דווקא הסטודנטים מבין אותה אוכלוסייה צעירה, הם דווקא האוכלוסייה בממוצע החזקה יותר.

עידו סופר: יש לה עתיד, בסוף אחרי התואר יש גם עבודות שיהיו יחסית יותר משמעותיות עם תשואה להשכלה, לעומת הרבה צעירים אחרים.

עידו סופר: דבר שני, אנחנו רואים כאן גידול משמעותי ברישום.

עידו סופר: חלקו, אני גם מעריך שלא ימומש, אבל חלקו זה חבר'ה שראו את המצב והחליטו שמשתלם להם לבוא ועכשיו ללמוד.

עידו סופר: אני לא חושב שההטבה הזאת צריכה להגיע אליהם, הם קיבלו את ההחלטה להירשם למערכת ההשכלה הגבוהה מתוך הבנה של מה היתרונות ומה החסרונות.

רם שפע: כן, עידו, אבל אמרת משהו משמעותי.

רם שפע: העובדה שיש גידול בנרשמים, ועל זה אנחנו מסכימים, אמורה להוביל למצב מאוד משמעותי שבו למוסדות יש יותר כסף עכשיו.

רם שפע: גם אם בתוך אוכלוסיית הצעירים בישראל מי שהלך להשכלה גבוהה – אתה מנתח את זה, אני מבין מה אתה אומר – מצבו הכלכלי טוב יותר לאור הפוטנציאל שלו בעקבות התואר שהוא עושה, זה עדיין לא אומר שהמצב שלו מספיק טוב כדי שהוא יתמודד עם זה שכנראה אין לו עבודה עכשיו, הוא בלחץ מזה שאולי לצערנו הרב לא תהיה לו עבודה גם בחודשים הקרובים, והנטל עליו גדול.

רם שפע: יכול להיות שזו הטבה רוחבית מדי עבורכם, ועדיין היא תהיה מאוד משמעותית, ולא בטוח שהיא תצא לכם יותר כסף.

עידו סופר: לפעמים, אגב, זה לא עניין רק של כסף.

עידו סופר: יש עניין מאוד ברור.

עידו סופר: ניקח את המערכת הלא מתוקצבת.

עידו סופר: יש שם סטודנטים שמשלמים לפעמים גם 30,000 שקלים לשנה והרי לא ניתן לבוא ולהפחית שם את שכר הלימוד, הדבר הזה הוא לא רלוונטי בכלל.

עידו סופר: אז רוצים להעמיק את חוסר השוויון ביניהם לבין המערכת המתוקצבת?

עידו סופר: מלגות שהולכות לפי קריטריונים למי שצריך סיוע, זו כמובן הדרך לפעול במקומות כאלה.

אורלי פרומן: עידו, זה גם נושא שצריך לדבר עליו, על המכללות הלא מתוקצבות, כי שם, הם הסטודנטים הראשונים שינשרו.

אורלי פרומן: גם לשלם עשרות אלפי שקלים.

עידו סופר: זה מה שאני אומר.

עידו סופר: חברת הכנסת פרומן, מה העניין במלגות?

עידו סופר: למה הגדלנו את קרן הסיוע?

עידו סופר: כי היא הולכת לכל הסטודנטים.

אורלי פרומן: לא נכון.

אורלי פרומן: במכללות לחינוך היא לא הולכת.

אלכס קושניר: עידו, מה הביצוע בקרן הסיוע, אתה יכול להגיד?

עידו סופר: בקרן הסיוע – וזה יניב יוכל לומר – אבל גם המלגות של הפיס וגם המלגות שהקצינו, כולן הגיעו ליעדיהן לפי הנתונים של השנה.

אלכס קושניר: ביצעתם את כל ה-100 מיליון שקלים?

עידו סופר: אז אני אומר, אני לא יודע אם הביצוע פיזית שרשום במערכת, כן או לא, אבל יש ניצול מלא.

עידו סופר: זה מנתונים שיש לי.

עידו סופר: אם ההתאחדות מכירה משהו אחר, אז שתתקן, אבל אני מכיר שהכול נוצל.

אלכס קושניר: אז אם ביצעתם את הכול, יש פניות נוספות שכרגע אתם לא יכולים לתת להן מענה?

עידו סופר: זה קצת לא עובד ככה כי בסוף אתה מקבל את כל הבקשות ואז אתה מתחיל ללכת אחורה וחותך בקו הכסף.

עידו סופר: זה ברור שתהיה פנייה יותר משמעותית וזה ברור היום שלא ניתן לבוא ולתת את ההטבה לכולם, אבל ככל שרוצים לעשות צעד, אנחנו כרגע יושבים יחד והשר להשכלה גבוהה ריכז את כולם ואנחנו נמשיך גם לדון.

עידו סופר: ואני אומר, למוסדות יש חלק ולהתאחדות הסטודנטים יש חלק ולנו יש חלק, וכולם צריכים לבוא ולשבת ולראות מה הדבר הנכון במסגרת המגבלות.

רם שפע: עידו, משפט לסיום.

עידו סופר: הדבר הנכון הוא סיוע ממוקד למי שיש לו חשש לנשירה ולא דרך מהלך אוניברסלי, שהוא גם בזבזני וגם אני אומר עוד פעם, לא ניתן להצדיק אותו, לא מקצועית ולטעמי גם לא ערכית.

עידו סופר: תודה.

רם שפע: עידו, תודה רבה.

אורלי פרומן: מה עם הסגל הזוטר?

רם שפע: אני מבין שהייתה פה איזושהי טעות, לפחות שלנו, בלו"ז ויש אנשים שקיבלו זימון ל-11:00, והדיון הזה אצלי רשום ב-11:30, ולכן אני לא נלחצתי, אז זו טעות שלנו.

רם שפע: טעויות קורות, אצלי בלו"ז זה מופיע ב-11:30 ועוד חשבתי שיש לי חמש דקות להתארגן לדיון הבא, אז אני מתנצל.

רם שפע: אנחנו מסיימים.

רם שפע: עידו, תודה.

רם שפע: אני יודע, גם עבדתי מולך לפני, ברור לי שאתה ונועה והצוות עושים באמת כל מה שאתם יכולים כדי להקל על הסטודנטים, ובכלל, להצליח לצלוח תקציבית את המצב המאוד מאוד קשה הזה.

רם שפע: אני חושב ואני סומך על התאחדות הסטודנטים בעניין הזה, שהלחץ צריך להיות כזה שבסופו של דבר יביא באמת להקלות משמעותיות עבור הסטודנטים, ודאי אלה שצריכים את זה, ולא בושה גם לשקול הפחתה מסוימת בשכר הלימוד, גם אם זה רוחבי ויקל גם על האוכלוסייה החזקה.

רם שפע: זה לא תמיד אידיאלי, אמרתי את זה גם במענקים שחולקו בזמנו לכל הציבור, זה בהחלט לא הדבר הכי אידיאלי אבל לא בטוח שהפתרונות האחרים עכשיו יצליחו לתת מענה, מה גם שאתה יודע שלבחון את המצב הסוציואקונומי, המנגנונים הם לא פשוטים, זה עלול לקחת זמן ואנחנו לא נצליח להקל על מי שעכשיו צריך את הכסף, מחר בבוקר, ורוצה להתחיל ללמוד.

רם שפע: אז אני קורא לכם מפה להצליח למצוא פתרונות.

רם שפע: עוד משפט אחד, זה נאמר כשלא הייתי, אבל איתי סבירסקי – שמייצג את כוח לעובדים ובכלל את המשבר של הסגל הזוטר, והעובדה שכרגע יש איום ממשי משמעותי בשני אפיקים שונים, חלקו קשור גם לסגל הזוטר באוניברסיטאות, חלקו למכללות, הרבה שנים שהתעסקתי בזה כי הייתי יו"ר התאחדות וגם היום.

רם שפע: אני חושב שעדיין, גם ור"מ וגם ות"ת צריכים לעשות יותר יחד עם האוצר כדי להגיע לפתרונות מחר בבוקר.

רם שפע: לא יכול להיות שאנחנו ביום שני - - -

אורלי פרומן: יש להם ישיבה ביום רביעי שם.

אורלי פרומן: אם לא ייכנסו למרתון יום ולילה - - -

רם שפע: אני יודע שיש להם ישיבה.

עידו סופר: אני מבקש להגיד משפט אחד על זה.

רם שפע: לא ידעתי שעברת לאגף הממונה, אבל כן.

עידו סופר: מי שמטפל בזה זה אגף שכר, אתה צודק, אבל אני רוצה להגיד לסגל הזוטר, וגם מבלי להתייחס בכלל לטענות כן או לא, וכו'.

עידו סופר: זה לא הזמן, זה לא הזמן, ואם מדברים על פגיעה בסטודנטים, שביתה, השבתה של המערכת עכשיו, באמת אני לא יודע איך אפשר להצדיק את הדבר הזה.

עידו סופר: יכול להיות שיש בעיה בתנאים, יכול להיות שצריך לדון - - -

אורלי פרומן: איך אפשר להצדיק ששנתיים וחצי כבר מנהלים משא ומתן ולא סוגרים את זה?

אורלי פרומן: אי אפשר לשים את הכול על הסיפור של הקורונה.

אורלי פרומן: אנשים צריכים להתפרנס גם בעת קורונה.

אלכס קושניר: במיוחד בעת קורונה.

עידו סופר: מי שיש לו כרגע ביטחון תעסוקתי, לעומת מאות אלפי אנשים, אני חושב שזה לא סביר בעליל, והפגיעה פה בסטודנטים היא גם לא סבירה, ואני חושב שיש זמן ועת לכל דבר, מבלי להתייחס כהוא זה - - -

אורלי פרומן: נכון, אבל חבל שלא סיימתם את המשא ומתן לפני שנתיים.

רם שפע: עידו, אבל המשא ומתן הזה נמשך הרבה זמן.

רם שפע: אתה תוקף משהו שאתה לא יכול להתגונן לגביו כי זה דווקא לא אצלך אז אני לא מבין למה עשית את זה.

רם שפע: בסוף, הממונה על השכר מתעסק בזה ואני מדבר איתם הרבה.

רם שפע: אני חושב שכלי של איום בשביתה הוא חלק לגיטימי בדמוקרטיה לארגונים שנמצאים במשא ומתן במשך זמן רב.

עידו סופר: יש עת לכל דבר.

רם שפע: נכון, זה לא אידיאלי לסטודנטים, ולכן אני מקווה שבחמישה ימים שנותרו אפשר יהיה לפתור את זה.

רם שפע: אנחנו חייבים לסיים את הדיון.

רם שפע: תודה רבה לכולם.

רם שפע: אני מתנצל בפני בערך שישה, שבעה, שממש רציתי לתת להם לדבר ולא הספקנו, אבל כך הדברים עובדים.

רם שפע: תודה רבה לכולם, להתראות.

רם שפע: הישיבה נעולה.