ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 113, 2020-09-17 11:30

יעקב אשר: שלום, צוהריים טובים לכולם.

אוסאמה סעדי: רוצים הצעה לפני שניכנס לדיון.

קארין אלהרר: הצעה לסדר בבקשה.

יעקב אשר: לפני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: לא לפני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: חס וחלילה.

יעקב אשר: הייתי בדרך להיפגע.

קארין אלהרר: הצעה לסדר בבקשה.

יעקב אשר: דקה.

יעקב אשר: את חושבת שהשמיעה שלי לא טובה?

יעקב אשר: השמיעה שלי מצוינת.

יעקב אשר: טוב, צוהריים טובים לכולם.

יעקב אשר: לצערי הרב, אנחנו מתכנסים בשעה מאוחרת יותר ממה שתכננו, למרות בקשותיי החוזרות ונשנות לקבל את התקנות כמה שיותר מוקדם.

יעקב אשר: להזכירכם, אנחנו נמצאים בסד הזמן של ההחלטה שהייתה בחוק הקורונה הגדול לגבי האפשרות של הוועדה לדון בתוך 24 שעות בעניין הזה.

יעקב אשר: ולמרות כל הבקשות, בגלל אילוצים כאלה ואחרים שאני לא צריך להסביר אותם, ולא בהכרח שאני גם מקבל אותם, אנחנו מתכנסים בשעה זאת ולא בשעת הבוקר כמו שתכננו.

עודד פורר: אני מבקש גם הצעה לסדר, ברשותך, יעקב.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: ברוך הבא למועדון.

אלי אבידר: יעקב, אנחנו גם רוצים.

קארין אלהרר: אני ביקשתי ראשונה.

אלי אבידר: זה שאנחנו לא צועקים - - -

מיקי לוי: ההצעה לסדר בוטל, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: אני לא יודע למה, יש לי איזה חזות של אחד שלא מבין, שההצעות לסדר עכשיו זה הדבר כרגע הכי חשוב?

מיקי לוי: אבל בוטל.

מיקי לוי: לא קיבלת מייל?

אלי אבידר: לא, הרבה יותר חשוב זה לקבל אישור להיות בעל תוקע, ואין לנו זמן, משרד הדתות יסגור ב-17:00.

אוסאמה סעדי: מה בוטל?

מיקי לוי: החוק בוטל.

יעקב אשר: החום בוטל.

מיקי לוי: הכול מבולבל.

יעקב אשר: אוקיי, אז אנחנו נתחיל בהצעות לסדר.

יעקב אשר: וכדי שלא יהיה אפליות, ומי הצביע קודם ומי הצביע אחר כך, אנחנו נלך לפי - - -

יעקב אשר: אם לא היית מאחר - - -

מיקי לוי: אבל זה סיבך לי את היום, אתה לא מבין?

יעקב אשר: אבל דיברתי על זה עכשיו.

מיקי לוי: אז אתה יכול לחזור בשבילי?

מיקי לוי: תודה.

יעקב אשר: לא, על התשובה למה אני לא יכול לחזור.

מיקי לוי: קצר, קצר.

יעקב אשר: אני מחיתי על זה.

יעקב אשר: תצטרף למחאתי.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: אני מצטרף.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: ולכן אנחנו נתחיל את ההצעה לסדר לפי סדר הישיבה.

יעקב אשר: וכדי לא לקפח אנשים שבבידוד ובזום, אז באמצע השורה יהיה עודד פורר.

יעקב אשר: קארין, בבקשה.

עודד פורר: אין כמוך, יעקב.

יעקב אשר: יש עוד כמה, אבל לא הרבה, זה נכון.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: אני רוצה לפתוח במחאה על העובדה שהממשלה העבירה את התקנות רק הבוקר.

קארין אלהרר: אלה תקנות שהמתווה לגביהן הוצבע ביום ראשון האחרון.

קארין אלהרר: הם ידעו שהסגר שהם מבקשים, שבעוד מספר שניות אני אדבר על למה זה לא שום דבר שדומה לסגר אלא רק הרס הכלכלה, אבל אני אומר שזה באמת לא ראוי, אם הם מצפים שיהיה דיון מעמיק, ואני רוצה לקוות שכך הם ציפו, לא ראוי שהם מעבירים את זה 30 שעות לפני מועד הכניסה של הסגר המצופה.

קארין אלהרר: ראה, אדוני, עברתי על התקנות.

קארין אלהרר: בקריאה מאוד לא מעמיקה אני רואה שהדבר המשמעותי ביותר שנסגר הוא העסקים, הכלכלה, מבלי שבכלל דנו עם בעלי העסקים על פיצוי ראוי והולם לעובדה שהם גורמים להם לסגור את העסקים שלהם.

קארין אלהרר: הכול פתוח.

קארין אלהרר: הרי כל אדם שתוקע בשופר, אדם שרוצה לצאת למקום העבודה – כולם יכולים לצאת, רק לא העסקים.

יעקב אשר: הבעיה שתוקעים בשופר רק יום אחד.

יעקב אשר: השנה אפילו לא יומיים.

קארין אלהרר: אדוני, קראתי היטב.

קארין אלהרר: בסדר, אבל אם יש לך את האישור, לא כתוב מתי תוקע בשופר יכול לצאת.

קארין אלהרר: יש לו רק היתר.

יעקב אשר: משרד הבריאות.

יצחק פינדרוס: מי שירצה לצאת ביום הראשון של ראש השנה לתקוע בשופר יוכל או לא יוכל?

קארין אלהרר: אני אומרת לכם, ואתם יכולים לצחוק - - -

יעקב אשר: לא, את צודקת.

יצחק פינדרוס: מה לעשות, זה מצחיק.

יעקב אשר: גם אני צודק וגם את צודקת.

קארין אלהרר: בעלי העסקים לא צוחקים בכלל.

קארין אלהרר: במחי החלטה שאין בה שום רציונל – אומרים את זה ראשי מערכת הבריאות, לא אני.

קארין אלהרר: כפי שהם רואים את זה, זה לא יוריד את התחלואה.

יעקב אשר: ולכן מה את מציעה?

שלמה קרעי: רק לאלו שתוקעים בשופר אכפת לך?

שלמה קרעי: מה עם ההפגנות של אלפי אנשים, שהולכים - - - על זה שום מילה.

אלי אבידר: נתקע לכם בשופרות בהפגנות, אל תדאג.

קארין אלהרר: קרעי, עוד יגיע זמנך.

שלמה קרעי: קצת דיון ענייני ומקצועי, קארין, ולא - - -

קארין אלהרר: כן, הענייניות חשובה.

יעקב אשר: אבידר צריך אישור של משרד הדתות.

קארין אלהרר: קרעי, עם ענייניות לא התקדמת, אני חייבת לומר.

איתמר גרוטו: אני אגיב אחר כך.

קארין אלהרר: זה פשוט לא יאומן.

קארין אלהרר: רציתם לסגור את בתי הספר?

קארין אלהרר: זה הסיפור הגדול?

יעקב אשר: רגע, קארין.

קארין אלהרר: רק שנייה, אדוני.

קארין אלהרר: לא, אני לא קונה.

יעקב אשר: לא, אני אגיד לך גם למה.

יעקב אשר: כי אם את שואלת את זה, הוא צריך לענות - - - לפרוטוקול, ואז אחרים לא יוכלו לדבר.

יעקב אשר: הוא יענה על הכול, תרשום את כל הדברים.

קארין אלהרר: נא למחוק מהפרוטוקול את השאלה לפרופ' גרוטו.

יעקב אשר: בדיוק.

איילת שקד: - - - נאום בהצעה לסדר.

קארין אלהרר: איילת, אל תדאגי, תקבלי גם את נאום.

קארין אלהרר: אין שום היגיון בתקנות.

קארין אלהרר: והדבר שבעיניי הוא העוול הגדול ביותר הוא בסעיף העונשין.

קארין אלהרר: 14,400 שקלים לאדם שלא הבין את התקנות – לאדם, אפילו לא לעסק.

מיקי לוי: השתגעו.

מיקי לוי: אפילו בחוק אין כאלה קנסות.

קארין אלהרר: תגידו, נפלתם על הראש?

קארין אלהרר: גם לקחתם להם את מקור הפרנסה וגם קנס על משהו, שתאמינו לי, אני לא בטוחה שמי שאמור לאכוף את זה יבין מה הוא צריך לאכוף.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: ויהיו לי כמובן הערות נקודתיות.

יעקב אשר: בבקשה, אלי אבידר.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: כבר 24 שעות שאנחנו שומעים את שר הבריאות והסגן שלו, אדלשטיין וקיש, מסבירים שרמת התחלואה לא תרד בסגר.

אלי אבידר: ואני שואל: אולי אני לא מבין, אז בשביל מה עושים את הסגר?

אלי אבידר: כאשר הם הסבירו לנו שצריך את הסגר כדי להוריד את רמת התחלואה.

אלי אבידר: אבל הם מודיעים לנו כבר עכשיו, הם מכינים כבר את התואנה שלהם, להגיד למה הם נכשלו.

אלי אבידר: אבל הדבר הזה הוא פשוט בלתי נתפס.

אלי אבידר: במה פוגעים בסגר הזה?

אלי אבידר: פוגעים בעסקים, פוגעים במלונות, פוגעים במסעדות, פוגעים בחדרי הכושר, פוגעים בכל אנשי העסקים שמחזיקים את המדינה הזאת על הגב שלהם בתשלומי מיסים.

אלי אבידר: ואדוני, אני רוצה להגיד לך שאני מתנצל, אנחנו לפני ראש השנה: הח"כים החרדים, אתם גם פוגעים בציבור שלכם וגם משמשים כחותמת גומי.

אלי אבידר: אני מבין את המוטיבציה של נתניהו לעשות סגר, אבל למה לכם יש מוטיבציה כזאת?

אלי אבידר: למה לגרום לסגר ההזוי הזה?

אלי אבידר: וההצעה שלי, אדוני, היא להתנגד לתקנות האלה, להצביע נגד, ולשלוח את המשלה הכושלת הזאת, הפשוט כושלת, שתלך ותעשה עבודה, ולא תביא לנו סגרים שגם יפגעו מנטלית וכלכלית בציבור הישראלי.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יעקב אשר: תודה.

יואב סגלוביץ': אני לרגע אחד לא שוכח שיש נגיף שצריך להילחם בו.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה פה להעלות את העניין, שאני חוזר עליו כבר כמה פעמים כאן:

יואב סגלוביץ': יש נגיף נוסף, זו דרך קבלת ההחלטות של הממשלה הזאת.

יואב סגלוביץ': והנגיף הזה נעשה, אגב, לא לפי התקנות, כי זה התקהלות מעבר ל-30 איש.

יואב סגלוביץ': מול התקנות האלה, שנעבור עליהן אחת-אחת, אני רוצה להגיד כמה דברים: אתמול היה דיון בוועדת ביקורת המדינה.

יואב סגלוביץ': הדיון נסב אתמול על הדבר הכי אקוטי שמספרים עליו כל הזמן סיפור, שהוא המקום שבו מגיעים לאי ספיקה של מערכת הבריאות.

יואב סגלוביץ': לא הצלחנו אתמול לקבל נתון מדויק כמה מיטות קיימות.

יואב סגלוביץ': ושאלנו פעם ושאלנו פעמיים ושאלנו שלוש ושאלנו ארבע.

יואב סגלוביץ': עם הנתון הזה ממשלה מקבלת החלטות, אני לא מדבר על טיב ההחלטה.

יואב סגלוביץ': הנתונים הם אצלה, הם לא בדוקים.

יואב סגלוביץ': אתה שואל אחד, הוא אומר 1,000.

יואב סגלוביץ': אני שואל: האם ה-1,000 הם עכשיו?

יואב סגלוביץ': עוד לא כל כך.

יואב סגלוביץ': מתי הם יהיו בדיוק?

יואב סגלוביץ': אין, עוד אין רישוי לחלק מהמיטות.

יואב סגלוביץ': ואז אתה שומע את מנהלי בתי החולים.

יואב סגלוביץ': הם עולים אחד-אחד בזום ואומרים שהכול בלבולי שכל.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם על מה: על הכספים שהממשלה אמרה שהיא תעביר והם בכלל לא הגיעו לשם.

יואב סגלוביץ': הם נמצאים בגירעון.

יואב סגלוביץ': על 60 מיליון שקל מדבר מנהל בית חולים שערי צדק, פרופ' מרין.

יואב סגלוביץ': הוא אומר את הדברים כהווייתם.

יואב סגלוביץ': ואנחנו יושבים פה בדיון על תקנות, 30 שעות לפני ראש השנה.

יואב סגלוביץ': תקנות מופרעות.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם מדוע הן מופרעות: כי אם הבעיה היא ההתקהלות – וכל הרופאים האפידמיולוגים אומרים שזאת הבעיה, ההתקהלות היא הסיפור, לא התנועה – ועוסקים כל הזמן במגבלות תנועה, ועושים ויתורים מטורפים בהתקהלות.

יואב סגלוביץ': מאיפה הדבר הזה נולד?

יואב סגלוביץ': שבוע שעבר ישבנו כאן בפרויקט הרמזור.

יואב סגלוביץ': ישבו פה פרופ' גמזו ופרופ' גרוטו, באותות ובמופתים מספרים סיפורים על אדום, צהוב וירוק.

יואב סגלוביץ': לפני שבוע.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לך משהו שהוא משהו קשה, ואני אומר את זה גם לפרופ' גרוטו, ואני אומר את זה כאן, ואני עומד על מה שאני אומר, כי זה לא מהיום, זה עוד מוועדת הקורונה הראשונה: ההנהגה הפוליטית היום במדינת ישראל מדברת כמו רופאים, ותסלחו לי, חלק מהצוות שמציג לנו את הדברים האלה מדבר כמו פוליטיקאים ולא כמו בעלי מקצוע.

יואב סגלוביץ': אני מצטט את המומחים הכי גדולים, אחד מהם יושב פה מולי: ההתקהלות היא הבעיה.

יואב סגלוביץ': תעברו על התקנות.

יואב סגלוביץ': אז אנחנו ניכנס עוד מעט לעומק ונקבל הסברים מלומדים.

יואב סגלוביץ': אני לא קונה את הסיפור, כי אני יודע מתחילת הדרך, כי לא אני אמרתי את זה, אתם אמרתם את זה.

יואב סגלוביץ': אתם אמרתם שההתקהלות היא הבעיה.

יואב סגלוביץ': ויש פה רק הפרה בתקנות האלה שאפשר את כל החריגים.

יואב סגלוביץ': והחריגים הם פוליטיים.

יואב סגלוביץ': אם רוצים לעשות תיקון אפשר לעשות אותו.

יואב סגלוביץ': ואני ממליץ ליושב-ראש הוועדה לא לאשר אף אחת מהתקנות.

יואב סגלוביץ': זו הסמכות שלנו.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא חותמת גומי, לא של הממשלה הכושלת הזאת, אבל האחריות היא כן עלינו.

יעקב אשר: על איזה התקהלות אתה מדבר, על מקומות עבודה?

יעקב אשר: על מה אתה מדבר בהתקהלות?

יעקב אשר: מה עם מקומות עבודה?

יואב סגלוביץ': מקומות העבודה עומדים בתו כחול.

יואב סגלוביץ': צריך להגיע אליהן בתנועה ולעבוד.

יואב סגלוביץ': אבל מה ה-linkage הזה שעושים בין מקומות עבודה להתקהלות בחגים?

יעקב אשר: גם להם יש תו.

יואב סגלוביץ': יעקב, זו דעתי.

יואב סגלוביץ': היא לא מהיום ולא מאתמול, היא מבוססת רפואית על מה שאתם אומרים.

יואב סגלוביץ': ואני אומר עוד פעם: הפוליטיקאים מתנהגים כסמי רופאים, עושים הצגות של אפצ'י, והרופאים מרצים אותם במקום לעמוד על דעתם המקצועית ולהגיד: עד כאן.

יואב סגלוביץ': זה מה שאני מצפה, וזה לא קורה וחבל.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת הרצנו.

עידן רול: לא, עידן רול.

עידן רול: אומנם אני אורח בחוקה - - -

יעקב אשר: כל פעם אני מתבלבל ביניכם.

יעקב אשר: בבקשה.

עידן רול: טוב, תבדוק עם עצמך למה.

יעקב אשר: זה גילי המופלג כנראה.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים את זה כמחמאה.

עידן רול: ובכן, אדוני היושב-ראש, הדבר היחידי שיותר גרוע מסגר זה סגר שכל צמרת משרד הבריאות אומרת שלא יעבוד.

עידן רול: יש משהו שבממשלה הזאת צריכים להבין: הם יצרו פה סגר כל כך מחורר, והם בעצם מגלגלים את כל האחריות על הסגר למשטרה.

עידן רול: המשטרה פה היא על תקן הילד שעומד עם האצבע בסכר, רק שיש פה אלפי פרצות בסכר.

עידן רול: המשטרה לא תוכל, וזה טוב מאוד שהיא מתריעה כבר עכשיו על חוסר היכולת וההיערכות שלה לאכוף סגר כזה.

עידן רול: שוט ר יצטרך לעמוד עם 20 עמודים של החרגות, ולהתחיל לנתח את הסיטואציה ולבדוק את הבן-אדם, מאיפה הוא הגיע ולאן הוא הולך.

עידן רול: עכשיו, אנחנו כאן בכנסת – גם חבריי מהקואליציה, בטח חבריי מהאופוזיציה – אנחנו משרתי ציבור, אנחנו נבחרי ציבור.

עידן רול: כל חבר וחברת כנסת שחותמים על התקנות, כשברור לכולם, ואפילו סגן שר הבריאות אמר שהן לא אפקטיביות – זה בושה.

עידן רול: אתם צריכים לעשות את ההחלטה שנכונה לציבור שלנו.

עידן רול: ולציבור שלנו מגיעות הנחיות ברורות, עם היגיון, שניתן לאכוף אותן, ושמורידות את התחלואה תוך מינימום פגיעה בכלכלה.

עידן רול: אנחנו לא משרתי הממשלה, אנחנו משרתי ציבור.

עידן רול: והסגר הזה, על התקנות הנוכחיות שלו, לא משרת את הציבור.

עידן רול: לא יכול להיות שממשלה תחשוב שרק בגלל שהיא הוציאה הנחיות, וברור שצריך לציית להנחיות, אבל הציבור גם צריך להבין אותן, אז בואו נעזור לסגר הזה להיות אפקטיבי.

עידן רול: אני חושב שצריך לדחות את כל התקנות האלה כאן בוועדה, ולדרוש מהממשלה להביא תקנות סדורות עם כללים אחידים ומינימליים.

עידן רול: אם אנשים חושבים בממשלה שעצם העובדה שאומרים זה אומר שהסגר יהיה אפקטיבי – לא, לצערי זה לא אומר.

עידן רול: ברור שצריך לציית את ההנחיות, אבל אנחנו שומעים מכל כיוון שהאנשים לא מבינים את ההנחיות.

עידן רול: מה הרעיון שכולנו ניכנס לסגר, כשברור שהוא לא יהיה אפקטיבי, ואז יחריפו את הסגר עוד שבועיים, תוך פגיעה גדולה יותר בכלכלה?

קארין אלהרר: גאוני.

עידן רול: עכשיו, יש מה לעשות.

מיכאל מלכיאלי: חבר שלי רצה לנסוע לאומן – לא נתנו לו.

קארין אלהרר: הוא יכול לנסוע ליוון.

ניצן הורוביץ: זו החלטה של ממשלת אוקראינה.

עידן רול: מה שאני מציע, מעבר לדחיית התקנות האלה, מתוך כבוד לציבור ומתוך כבוד לכלכלה והבנה שהם לא יצליחו לשרוד במצב הנוכחי – לא הצימרים, שלא מרשים לאנשים להיסגר באותה קפסולה, באותה משפחה גרעינית; ולא ההחרגה של take away במסעדות, שזה מקור החמצן של מסעדות בתקופה הזאת.

עידן רול: צריך לייצר כלל ברור של מינימום התקהלויות בהתאם לתקנות התו הסגול; צריך להגביר את האכיפה; צריך לעשות עוצר אפילו בערב החג ובחג; וצריך לפתוח את מערכת החינוך מגיל עשר ומטה.

עידן רול: יש דרכים ברורות, שכבר מגובות בנתונים אפידמיולוגיים, כדי להשתלט על הדבר הזה תוך מינימום פגיעה בכלכלה, ואפשר לעשות את זה.

עידן רול: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: שי ניצן אתה קורא לי?

אוסאמה סעדי: איך נכנס שי ניצן לעניין של הקורונה?

ניצן הורוביץ: תמיד ידענו שהוא ממרצ.

ניצן הורוביץ: השמאלני הזה.

יצחק פינדרוס: מה שנכון נכון.

יצחק פינדרוס: בוא נבדוק.

יצחק פינדרוס: אלא אם כן מרצ לא תהיה קיימת.

יעקב אשר: את זה אמרתי בשביל קרעי ובשביל אוסנת שהגיעה עכשיו.

יצחק פינדרוס: יעקב, אם מרצ עדיין תהיה קיימת, אני מוכן לחתום על זה.

אוסאמה סעדי: צריך לחקור מה התפקיד של שי ניצן בקורונה.

יצחק פינדרוס: כמו שאף אחד בעולם לא ידע על - -

אלי אבידר: האמת, יעקב, זה מצוין להביא את שי ניצן, הוא חסר לנו.

יעקב אשר: ניצן הורוביץ, בבקשה.

יעקב אשר: לא לצחוק על הזיכרון של היושב-ראש.

אלי אבידר: חסר לנו שי ניצן.

אוסנת הילה מארק: מה חסר לנו?

אלי אבידר: חסר לנו, אוסנת מארק, חסר לנו.

אלי אבידר: יעשה קצת סדר.

אוסנת הילה מארק: בטח - - -

ניצן הורוביץ: לפני שעה וחצי קיבלתי את התקנות האלה.

ניצן הורוביץ: זה 30 עמודים, הדפסתי, אפילו לא בכתב גדול במיוחד.

יעקב אשר: חשיפת המאה מה שאתה עושה עכשיו.

יעקב אשר: הביאו את הקובץ הלא נכון.

יעקב אשר: אתה רוצה שנגיד עכשיו את התיקון?

יעקב אשר: נגיד אותו גם כן, מה הבעיה.

ניצן הורוביץ: לא חשוב, אני מתייחס לקובץ הקודם.

יעקב אשר: אבל זה לא הקובץ שאושר בממשלה.

יעקב אשר: אתה רוצה לדון על זה?

ניצן הורוביץ: בסדר.

ניצן הורוביץ: חכה שנייה.

ניצן הורוביץ: גם הקובץ החדש הוא 30 עמודים, אותו בכלל לא ראיתי.

ניצן הורוביץ: לא משנה.

ניצן הורוביץ: אני בתור חבר כנסת, אפילו עורך דין, קראתי את זה כבר שעה וחצי – קשה להבין.

ניצן הורוביץ: התקנות מסובכות, יש פה הרבה מאוד עניינים.

ניצן הורוביץ: אני חושב על איזה שוטר או פקיד או איזה איש רשות מקומית שצריך להתמודד עם זה, או אזרח בוא נגיד ככה, שצריך להבין את זה – קשה מאוד, ובטח לא במסגרת זמן כזאת, על הרגע האחרון ממש, כשממש מחר זה צריך להיכנס לתוקף.

שהציבור יבין: שאלת, יעקב, מה רוצים שנעשה.

שהציבור יבין: אין משמעות לאישור כל כך הרבה תקנות, ודבר כל כך דרמטי כמו הסגר הזה, בלי נתונים.

שהציבור יבין: קודם כול נתונים, מה אומדן הנזק הכלכלי מסגר עכשיו של כל חגי תשרי או שלושה שבועות או כמה שתרצו – כמה כסף זה עולה?

שהציבור יבין: מה אנחנו מאשרים פה?

שהציבור יבין: מה הנזק למדינה?

שהציבור יבין: איך אני יכול בתור חבר כנסת לאשר דבר כזה, אם אני לא יודע מה הנזק – 6 מיליארד, 10 מיליארד?

שהציבור יבין: זה דבר ראשון.

שהציבור יבין: דבר שני, אין קורלציה ולא מצורפים פה נתונים על הקשר בין התקנות האלה למשמעות הבריאותית.

שהציבור יבין: מבקשים שנאשר כזה וכזה וכזה.

שהציבור יבין: מה המשמעות הבריאותית של זה?

שהציבור יבין: הרי עושים את זה כדי לצמצם הדבקה, אני מקווה, מניח.

שהציבור יבין: אז יש הדבקה במקומות האלה?

שהציבור יבין: אין הדבקה?

שהציבור יבין: אפשר לראות נתונים, מספרים?

שהציבור יבין: למה אי-אפשר להביא לנו נתונים כדי שנקבל החלטה מושכלת?

שהציבור יבין: בלי נתונים התקנות האלה הן חסרות.

שהציבור יבין: ופה נכנסים לסגר שני קשה מאוד, ואנחנו זוכרים כמה קשה היה בראשון, בלי להבין איך אנחנו אמורים לצאת ממנו בכלל.

שהציבור יבין: ואני חושב שאם רוצים לפשט את זה, ושזה יהיה ברור לאוכפים ושזה יהיה ברור לאזרחים, צריך להגביל התקהלויות במקומות סגורים ולהחריג מקומות עבודה.

שהציבור יבין: מקומות סגורים שהם לא מקומות עבודה, צריך להגביל אותם בכללים מסוימים.

שהציבור יבין: וזה צריך להיות עיקר העניין, לא התנועה ולא ההסתובבות ולא כל הדברים האלה.

שהציבור יבין: יש פה כל כך הרבה החרגות, שמצד אחד הן לא הגיוניות ומהצד השני הן גורפות.

שהציבור יבין: ולכן אני לא חושב שהסגר, כפי שהוא בתקנות האלה, יהיה אפקטיבי בהורדת התחלואה, ולכן לא נשיג הרבה.

שהציבור יבין: הוא יהיה אפקטיבי, ואני אומר לכם את זה, בדבר אחד בלבד: בהרס המשק.

שהציבור יבין: זה יהיה אפקטיבי, כי סוגרים כאן - אני רשמתי – מסעדות, מקומות תרבות, בתי מלון ובתי הארחה.

שהציבור יבין: מלא מקומות.

שהציבור יבין: יש פה רשימה של כל המקומות שהם מקומות עבודה לכל דבר, שמעסיקים מאות אלפי עובדים ועומדים להיסגר.

שהציבור יבין: בקשה אחת יש לי, כי אני יודע שזה יעבור, כי יהיה פה רוב קואליציוני שיאשר את זה בסוף.

מיקי לוי: אולי לא?

ניצן הורוביץ: אנא מכם, נציגי משרד המשפטים, לפחות בעניין הקנסות אל תתעללו באזרחי ישראל, זה לא נורמלי קנס של 5,000 שקל על אדם שיוצא מן הבית.

לילך וגנר: אין.

ניצן הורוביץ: - - - דבר כזה.

לילך וגנר: מה פתאום?

יעקב אשר: סליחה, קיבלת רשות דיבור?

יעקב אשר: גם לי יש שאלות בעניין הזה.

יעקב אשר: דקה, הוא אומר את שלו.

ניצן הורוביץ: אל תגידי לי "מה פתאום", זה מה שרשום.

ניצן הורוביץ: ואני רואה בתוספת השלישית, סעיף (2) – 5,000 שקל לתקנה 13(א)(2).

ניצן הורוביץ: ו-13(א)(2) קראתי.

ניצן הורוביץ: אם יש טענות בנוסח, אז תתקנו.

אוסנת הילה מארק: גם 13(א)(13).

יעקב אשר: אסנת, דקה.

מיקי לוי: תקריא.

ניצן הורוביץ: היוצא ממקום מגורים למטרה או לפעולה שאינה מנויה בתקנה 2 בניגוד לתקנה כאמור.

ניצן הורוביץ: אז אני חושב שזה קנס לא נורמלי, זה הכול.

יעקב אשר: לא לענות.

שלמה קרעי: זה טעות בקובץ.

יעקב אשר: תסיים, משפט אחרון.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: במהלך הדיון ביקשתי מניצן, ואני מבקש גם מכם עד שיסיימו חברי הכנסת את דבריהם, אני רוצה סקירה של כל קנס, עוד לפני שנתחיל את הדיון הכולל, מה היה קודם ומה השתנה עכשיו.

יעקב אשר: זה מה שאני לראות.

קארין אלהרר: ממתי השתנה?

יעקב אשר: לא, מהקנסות שכבר אושרו בזמנו.

שלמה קרעי: אתה מחזיק אצלך קובץ לא מעודכן.

יעקב אשר: קודם כול, יכול להיות ששוב באותה טעות ששלחו את הקובץ הלא נכון.

אוסנת הילה מארק: אז אולי היה עדיף - - - את הקובץ המעודכן?

קריאה: יש לך את זה מולך.

יעקב אשר: לך יש.

יעקב אשר: הוא קורא מהנייר הקודם.

קארין אלהרר: אז למה לא נותנים לו?

יעקב אשר: אני לא יודע.

יעקב אשר: אני מכין אתכם עכשיו, שאני מבקש שלאחר הסבב הזה, עוד לפני שנשמע אפילו את העמדה של המשרד, שנתחיל לצלול לדיונים עצמם ולעבור עליהם, אני מבקש על נושא הקנסות סקירה שלכם: מה היה קודם וכמה הוא היה, מה נוסף.

יעקב אשר: משהו ברור שנוכל לשמוע את זה כולנו כאן.

יעקב אשר: ואני מקווה מאוד שאין דברים שהיו ונוספו עכשיו.

יעקב אשר: חבר הכנסת עודד פורר בזום, בבקשה.

יעקב אשר: כמו שהבטחתי לך, אתה תהיה באמצע כדי שלא תפסיד את התור.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: ראשית, תודה על ההזדמנות לדבר.

עודד פורר: מה שנאמר כאן קודם, בהחלט אני מסכים בשורש הדברים.

עודד פורר: התקנות האלה הן רעה חולה ביסודן.

עודד פורר: והממשלה לא יכולה לדרוש מהציבור לקיים תקנות, שהממשלה עצמה, שרי הממשלה, הפקידות המקצועית אומרת שלא יעזרו בשום דבר.

עודד פורר: אז אל תבקשו מהאנשים לשמור את התקנות האלה.

עודד פורר: אני שם את זה בצד.

עודד פורר: הבאתם את הרעה החולה, היא הגיעה לשולחנך, יעקב.

עודד פורר: לך יש את האפשרות לדרוש פה כמה שינויים שהם דרמטיים, לפחות שיהיה איזשהו היגיון בתוך הטירוף הזה שאתם מכניסים את כל מדינת ישראל.

עודד פורר: הראשון זה נושא הפיצוי הכלכלי, שעליו חשוב לדבר כל הזמן, בטח על הסגר הזה.

עודד פורר: פיצוי כלכלי לעסקים, מתווה צוק איתן, מופיע בחוק מס רכוש וקרן הפיצויים.

עודד פורר: זה המתווה שצריך להפעיל אותו.

עודד פורר: תאמין לי, זה ייצר לכם שקט מהמגזר העסקי, וגם ביטחון כלכלי שהעסקים האלה ישרדו גם את השלב הבא.

עודד פורר: עכשיו, שלושה דברים שכן אבקש, מאחר שאני בזום ולא אוכל להתפרץ כל הזמן בדיון, שפרופ' גרוטו ירשום אותם ויתייחס אליהם בהמשך.

עודד פורר: אני לא צריך שיתייחס עכשיו, אבל שכן יירשמו.

עודד פורר: האחד, האוכלוסייה המבוגרת.

עודד פורר: יש פה את הנושא של הבדידות של האוכלוסייה המבוגרת.

עודד פורר: לא יכול להיות שלעשרה אנשים מותר להתכנס, אבל עכשיו זוג ההורים מעל גיל 65 צריכים לשבת בבית בערב החג לבד, ושוב יש כאן את הבדידות.

עודד פורר: אפשר לעשות מתווה שבו לא מתכנסים יותר מעשרה אנשים, ומאפשרים לנהג מתחת לגיל 65 להחזיר שני מבוגרים מעל גיל 65 לביתם בערב החג או במוצאי החג.

עודד פורר: אני פשוט אומר לכם: זה מציל חיים הרבה יותר מדברים אחרים.

עודד פורר: הדבר השני, הגיעו אליי עשרות פניות של מחוסרי דיור.

עודד פורר: וצריך להבין, אנחנו חיים במציאות כלכלית של חצי שנה משבר כלכלי הכי גדול שהכרנו, יש יותר ויותר מחוסרי דיור, החל מאנשים שגרים בקרוון, עבור בכאלה שגרים באוהל, ועד לכאלה שחיים היום ברכב שלהם, כי אין להם את הכסף לשלם אפילו מזונות ואת היכולת לתמוך כלכלית כתוצאה מכל מה שקרה כאן.

עודד פורר: לא יכול להיות שעכשיו תבוא המשטרה למחוסר דיור שגר ברכב או בקרוון או באוהל ותגיד לו: לך הביתה.

עודד פורר: הוא אומר: אין לי בית.

עודד פורר: אומרים לו: לא, אתה תקבל עכשיו קנס, לא יודע אם זה 1,000 או 5,000, זה ממש לא משנה.

עודד פורר: השאלה היא האם צריך לפגוע באנשים האלה פעם אחר פעם.

מאוד ברורה: הדבר השלישי והאחרון, אני שוחחתי עם פרופ' גרוטו וקיבלתי ממנו הבהרה, ואני אשמח אם גם תהיה לפרוטוקול בוועדה, זה מאוד מאוד חשוב.

מאוד ברורה: ישנם מכוני כושר, מכוני פילאטיס, בריכות שחייה, שלהם יש בין יתר המתאמנים מתאמנים שהם נקראים שיקומיים, כאלה שלא יכולים ללכת אם הם יפסיקו את session האימונים שלהם, לא יוכלו לעמוד.

מאוד ברורה: הפגיעה ברמת החיים שלהם תהיה דרמטית ברמה הבריאותית בסופו של דבר, הרבה מעבר לכל מה שעלול לקרות להם.

מאוד ברורה: הטיפול הזה הוא טיפול רפואי לכל דבר ועניין.

מאוד ברורה: ולכן חייבת להיות החרגה, שעם אישור מרופא המשפחה שאומר:

מאוד ברורה: הבן-אדם הזה נמצא באיזשהו טיפול שיקומי כזה או אחר, אז יש לו אפשרות להתאמן בחדר הכושר, יש לו אפשרות ללכת לעשות את זה במכון הפילאטיס או בבריכת השחייה.

מאוד ברורה: ואני לא מדבר עכשיו על מותרות, אני מדבר רק על בריאות.

מאוד ברורה: והעניין הזה צריך להיות מאוד מאוד ברור.

מאוד ברורה: תודה.

יעקב אשר: תודה, עודד.

יעקב אשר: ראיתי גם את המכתב שלך לגבי מכוני הכושר הבריאותיים.

עודד פורר: אני הוצאתי גם עוד מכתב לגבי מחוסרי הדיור עכשיו ולגבי האוכלוסייה המבוגרת.

עודד פורר: אני אשמח גם להתייחסות לזה.

יעקב אשר: אוקיי.

עודד פורר: סליחה, רק עוד דבר אחד.

עודד פורר: נמצאת פה בזום גם קרן לייבוביץ', היא מדליסטית פאראלימפית, שמנהלת מכון שיקומי כזה, אני אשמח אם בהמשך תוכל לאפשר לה לדבר גם.

יעקב אשר: אנחנו בדרך כלל משתדלים להעלות את כל מי שנמצא, עד כמה שאפשר כמובן.

יעקב אשר: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: ואני ברשותך מקדים עכשיו הערה בתוך התקנות, כדי שיהיה להם זמן לחשוב על העניין הזה.

מיכאל מלכיאלי: וברור לי שכל חברי הוועדה יצטרפו למה שאני מדבר עכשיו: יש תקנה שמדברת על בעלי מוגבלויות.

מיכאל מלכיאלי: אותם בעלי מוגבלויות יכולים ללכת יותר מ-500 מ' מהבית שלהם, אבל בכלי הרכב שלהם.

מיכאל מלכיאלי: איך אתה רוצה שהם ילכו, ריבונו של עולם?

מיכאל מלכיאלי: יש בעלי מוגבלויות שלא יכולים ללכת בלי האוטו.

מיכאל מלכיאלי: אז מה אתה אומר להם?

מיכאל מלכיאלי: 500 מ' תיסע עם האוטו, משם תתחיל לרוץ?

קארין אלהרר: הזיה.

ניצן הורוביץ: צריך לתקן את זה.

מיכאל מלכיאלי: זה פשוט לא נורמלי.

מיכאל מלכיאלי: חייבים לתקן את זה.

מיכאל מלכיאלי: בוודאי בעל מוגבלות שלא יכול להתנהל בלי האוטו, להגיד לו: לך יותר מ-500 מ' בלי האוטו זה נקרא ללעוג לו.

מיכאל מלכיאלי: זה אחד.

יעקב אשר: משרד הבריאות, שומעים?

מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, גם בתוך בעלי המוגבלויות יש נערים, אנשים, שנמצאים בתוך הוסטלים, וההורים באים לבקר אותם מדי פעם.

מיכאל מלכיאלי: אז מה אנחנו בעצם אומרים להורים, שאין להם אפשרות ללכת לבקר את הילדים שלהם?

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריך להחריג גם הורים - - -

קארין אלהרר: לא, שמולי נתן החרגה.

מיכאל מלכיאלי: לא ראיתי את זה.

מיכאל מלכיאלי: אם זה כתוב אני אשמח - - -

יעקב אשר: ביקור בהוסטלים אני חושב שמוחרג.

יצחק פינדרוס: אם הורה מבוגר נמצא בבית וילד צריך לבוא לעזור לו, זה לא כתוב בהחרגה - - - זה מאוד בעייתי.

קארין אלהרר: זה כתוב, פינדרוס.

יעקב אשר: כתוב.

יעקב אשר: אנחנו תיקנו את זה כבר בסיבוב הקודם.

יצחק פינדרוס: בחדש עכשיו זה לא כתוב.

מיקי לוי: זו גבינה שווייצרית.

יעקב אשר: אז מה אתה רוצה, שלא ילך להוסטל?

מיקי לוי: לא, אני רוצה.

מיקי לוי: אבל אם זה מותר וזה מותר וזה מותר, התקנות מיותרות.

יעקב אשר: יאללה, בואו נידבק כולנו.

מיקי לוי: לא, אתה יכול להגביל את כל הכינוסים הגדולים, כמו שיואב אמר; מקומות עבודה שיודעים לשמור, לא משם ההדבקות.

יעקב אשר: איזה כינוסים גדולים?

אוסנת הילה מארק: הפגנות.

יעקב אשר: הפגנות?

אלי אבידר: הפגנות לא.

יעקב אשר: מיקי, אם אתה תדבר, לא אוכל לתת לך אחר כך.

אוסנת הילה מארק: הינה, מיקי אומר שהוא מסכים איתי.

קארין אלהרר: אוסנת, התעוררת?

יעקב אשר: חברת הכנסת מיכל וונש.

מיכל וונש: תודה רבה.

יעקב אשר: חברים, לא להפריע.

יעקב אשר: היא לא מפריעה לאף אחד, לתת לה לדבר בבקשה.

יעקב אשר: אבידר, אתה מפריע למיכל.

אלי אבידר: יש לנו פשוט בעיה באופוזיציה.

אלי אבידר: אני מתנצל.

מיכאל מלכיאלי: גם בקואליציה יש, תהיה רגוע.

קארין אלהרר: לא, קודם בקואליציה.

קארין אלהרר: אצלנו אין משבר, אתם צריכים לטפל.

אוסנת הילה מארק: גם אמרתם שגנץ ולפיד מסתדרים.

אוסנת הילה מארק: עובדה שלא.

עידן רול: זו הייתה אמת נכונה לשעתה.

יעקב אשר: חברת הכנסת מיכל וונש.

יעקב אשר: היא לא הפריעה לאף אחד, אז אני מבקש לא להפריע.

יעקב אשר: תודה.

אלי אבידר: אלופה.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: אני אגיד שאני מצטערת שאני לא יכולה להצטרף לבדיחות הדעת.

מיכל וונש: אני מאוד מודאגת.

מיכל וונש: ואני בעצם חוזרת על אותם דברים שאני אומרת פה פעם אחרי פעם, גם כשדיברנו על חוק הקורונה הגדול: אני מאוד מודאגת בגלל אמון הציבור.

מיכל וונש: אני לא מבינה באפידמיולוגיה, ואני לא רוצה לתת את דעתי למי צריך לצאת ולאן.

מיכל וונש: אנחנו מדברים שוב ושוב על ההכרח להנגיש את ההיגיון המסדר לציבור, לזכות באמון שלו גם אם ההיגיון המסדר משתנה.

מיכל וונש: ההכרח להנגיש בשקיפות את המידע.

מיכל וונש: ואני רוצה לדבר על התהליך, כפי שאנחנו חווינו אותו פה בוועדה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: הדבר הזה הוא רק שיקוף למה שהציבור חווה לאורך כל התקופה, זה בלתי מתקבל על הדעת.

מיכל וונש: ואני מדברת אך ורק על התהליך, לא על האם אלא על המה; לא על מה הדבר הנכון לעשות אלא כיצד חייבים לעשות את זה.

מיכל וונש: ואני חושבת שההזדמנות הזאת, שלצד המשבר הגדול הזה, הבריאותי והכלכלי, וגם החברתי-נפשי של החברה הישראלית, כפי שאנחנו חווים אותו בכל מיני ועדות נוספות בכנסת, אני אומר שכל התהליך הזה צריך היה להיות הפוך.

מיכל וונש: ופה אני פונה לגורמי המקצוע: איך אנחנו מגיעים לערב ראש השנה, ומחריגים ומחריגים ומחריגים, ובסופו של דבר זה בכלל לא סגר, לא היינו צריכים להשתמש במילה הזאת סגר, זה מעין הגבלות תנועה.

מיכל וונש: וצריך להסביר מדוע הגבלות התנועה ומהן הגבלות התנועה ולמה זה עושה שכל, כדי שהציבור יבין שיש היגיון מסדר.

מיכל וונש: ואם לא נצליח ונשכיל לשמור על אמון הציבור, דווקא לאור חומרת המגפה, אנחנו לא נצליח, פשוט לא נצליח גם להתמודד עם המגפה הזאת משום כיוון – לא הכלכלי ולא הבריאותי ולא החברתי-נפשי של החברה הישראלית.

מיכל וונש: זה מה שמדאיג אותי.

מיכל וונש: אני פונה אל גורמי המקצוע, כיוון שהם היו צריכים להיות אלה שמובילים אותנו בהסברה של ההיגיון המסדר באופן שקוף, ואלינו בכיוון של התהליך שאנחנו אמורים להוביל.

מיכל וונש: צריך היה להגיע לדיון הזה עם דבר מוגמר ולא הפוך.

מיכל וונש: ואנחנו מפספסים ומחמיצים פה הזדמנות.

מיכל וונש: ופה אני אומר בעצם לכולנו, כיוון שגם מי שלא יקבל את מה שנעשה היום, בסופו של דבר גם יפחית את אמון הציבור.

קארין אלהרר: יש אמון ציבור?

מיכל וונש: ולכן האחריות פה של כולנו לשמוע את גורמי המקצוע.

מיכל וונש: בסופו של דבר נצטרך להכריע היום מול האתגרים של חומרת המגפה, ועדיין לא להחמיץ את ההזדמנות הזאת באמת לייצר פה שיח אחר לגמרי, שהוא לא אישי והוא לא פוליטי, הוא זה שפונה ובונה את אמון הציבור בתקופה אקוטית של החברה הישראלית.

יעקב אשר: תודה לחברת הכנסת מיכל וונש.

יעקב אשר: אני רק רוצה להזכיר, בהמשך לדברייך, למשרדי הממשלה: אנחנו בחוק הגדול הכנסנו שהוועדה צריכה לשמוע – לא רק לשמוע, אתם צריכים להכין – אנחנו רוצים לדעת איך בכוונת

יעקב אשר: כם להנגיש את זה לציבור.

יעקב אשר: זאת אומרת, האם יש איזשהם הוראות שמדוברות בשפת בני אנוש רגילים ולא רק עורכי דין משפטנים וחברי כנסת.

יעקב אשר: לא לתת לי תשובה עכשיו.

יעקב אשר: ואני מבקש בהמשך הדרך לדעת איך זה מונגש לציבור.

יעקב אשר: אחד.

יעקב אשר: זה נשמע אולי גם ממשטרת ישראל או מזרועות האכיפה: איך זה מונגש לאנשים שפוגשים את האזרח בשטח בסוף ולא אלה שכתבו את החוק או את התקנות.

יעקב אשר: אז אני אבקש בעניין הזה בהמשך הדרך לשמוע את הדברים הללו, וזאת בהמשך לדברים של מיכל.

יעקב אשר: מיכל, תודה רבה.

יעקב אשר: חברת הכנסת אוסנת מארק, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: קודם כול, אני חושבת שאם אנחנו עכשיו רוצים עכשיו לדון בעניין של האם הסגר הוא הזה הוא רלוונטי או לא, בעיניי הייתי רוצה לראות פה סגר הרמטי – הרמטי – על מנת להוריד את רמת התחלואה.

אוסנת הילה מארק: אבל צר לי שכל אחד נגס ונגס ונגס, ואנחנו באמת פותחים פה את הסגר.

אוסנת הילה מארק: זה לא סגר.

אוסנת הילה מארק: במצב של 5,000 נדבקים אנחנו נמצאים בסיטואציה שצריך לצמצם את התנועה של האזרחים במדינת ישראל ולא להתיר פה את הכול.

אוסנת הילה מארק: אבל אם אנחנו נמצאים כבר בסיטואציה שנקבעו כבר התקנות האלה, וזה מה שהחליטו משרד הבריאות, אני מאוד מקווה שמשרד הבריאות לקח בחשבון, כשהוא החליט לפתוח מקום מסוים או להתיר לעשות הפגנות, אז אני מאוד מקווה שנלקחו בחשבון, האם בכלל במצב הזה אנחנו נצליח להוריד את הנתונים.

אוסנת הילה מארק: אני שמעתי כל מיני התבטאויות אתמול של משרד הבריאות, שאומר שבמצב הזה אנחנו לא ממש נצליח להוריד את הנתונים.

אוסנת הילה מארק: אני מאוד מאוד מקווה שזה לא מה שיקרה.

אוסנת הילה מארק: בכל מקרה, אני רוצה להתייחס לסעיף 14.

אוסנת הילה מארק: בתוך ההיתרים שניתנו, ברשימת ההיתרים החריגה, פתחו את מסגרות הרווחה ובעלי מוגבלויות לביקורים.

אוסנת הילה מארק: לעומתם, אין החרגה של המחלקות הסיעודיות בבתי האבות, והם לא זכאים לביקורים.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שצריך לתת על זה את הדעת, כמובן בשום שכל, בזהירות רבה.

אוסנת הילה מארק: מי שמגיע לבקר את האנשים הסיעודיים האלה, אז אולי צריך לעבור בדיקת קורונה – אני לא יודעת.

ניצן הורוביץ: נכון מאוד.

אוסנת הילה מארק: אני מאוד אשמח לקבל התייחסות של משרד הבריאות בעניין, כי אני חושבת שהחולים הסיעודיים בבתי האבות עוברים תקופה באמת לא פשוטה.

יעקב אשר: אתם מקשיבים לגבי הנושא של החולים הסיעודיים, משרד הבריאות, אתם בקשב בעניין הזה?

ניצן הורוביץ: זה חשוב מאוד מה שהיא אומרת.

ניצן הורוביץ: זה חשוב מאוד הנושא הזה.

יעקב אשר: זה היה נראה כאילו זה הושמט שם בטעות.

יעקב אשר: תיקנם חלק אחד ושכחתם חלק לא פחות.

אוסנת הילה מארק: ושכחתם את החולים הסיעודיים, שאני חושבת שיש לזה משמעות גדולה לצד הנפשי של החולים הסיעודיים האלה.

יעקב אשר: חד משמעית.

אוסנת הילה מארק: אנחנו כבר חג שני - - -

יעקב אשר: לא רק נפשי, זה עלול גם לקצר את חייהם, דבר כזה.

אוסנת הילה מארק: כן.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שזה ממש חשוב, אני מאוד אשמח לקבל התייחסות של משרד הבריאות בעניין.

אוסנת הילה מארק: נושא הקנסות – כבר הרחיבו.

אוסנת הילה מארק: אני אשמח לקבל גם כן תגובה בעניין, ולהבין באמת מה המדיניות.

אוסנת הילה מארק: ואני גם אבקש מאדוני היושב-ראש שמשטרת ישראל תסביר לנו כיצד – תופסים בן אדם בחוץ, ישר מטילים עליו את ה-5,000, את ה-2,000, את ה-500?

אוסנת הילה מארק: אולי להגיד: אדוני, אתה יכול בבקשה לחזור הביתה, לא מותר לך להסתובב כאן, כן מותר לך?

עידן רול: יש לזה התייחסות בתקנות.

אוסנת הילה מארק: אני כן ארצה לשמוע ממשטרת ישראל איך הם מתארגנים למבצע הזה, זה פשוט מבצע מאוד גדול.

קארין אלהרר: לא.

יעקב אשר: אני שואל.

לילך וגנר: האם הכוונה לתיקון - - - במקומות שפעילותם אסורה?

יעקב אשר: תעני לי על זה.

לילך וגנר: אז התשובה היא לא.

קארין אלהרר: למה?

לילך וגנר: התיקון שנמצא בתקנה של שהייה במקומות שפעילותם אסורה נשאר כפי שהוא היה.

אוסנת הילה מארק: זאת אומרת שאין לו שיקול דעת להתראה?

לילך וגנר: בהחלט יש שיקול דעת למשטרה, והיא תתייחס בהמשך.

לילך וגנר: שאלתם בנוסח, האם הנוסח של כל התקנות תוקן בהתאם לתיקון שקיים באיסור השהייה - - -

יעקב אשר: זה לא כל התקנות.

יעקב אשר: יש תקנות של סגירת עסקים או דברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: אבל במה שקשור לדברים, כמו שהיה אז המסכה ודברים מהסוג הזה - - -

לילך וגנר: גם במסכה אין את זה, זה לא היה.

יעקב אשר: שמה תיקנו.

אוסנת הילה מארק: רגע, אדוני היושב-ראש, אולי אפשר להציע פה איזשהו - - -

יעקב אשר: רגע, את זה אני רוצה להציע.

לילך וגנר: המסכה היא לא כאן.

לילך וגנר: האיסור הוא על המסכה הוא בפקודת בריאות העם, ויש שם את ההסבר שקיים שם.

קארין אלהרר: אז תתקנו גם פה.

לילך וגנר: אתם רוצים שאני אתייחס או שאני אתייחס בהמשך?

לילך וגנר: איסור השהייה במקומות שפעילותם אסורה, מה שנאמר פה בדיון, אם אני זוכרת נכון, ומשרד הבריאות גם הדגיש את זה בדיונים שעשינו, זה שלא ברור לאדם האם מותר לו לשהות במקום הזה או אסור לו, כי יש מקומות שנפתחים ונסגרים, יש חוסר ודאות.

לילך וגנר: וזה היה השיקול.

יעקב אשר: לא, זה עוד דבר.

לילך וגנר: אם היציאה היא לא לגיטימית אז למה הוא צריך לתת התראה?

לילך וגנר: זה שיקולים אחרים, שאולי הוועדה רוצה לשים אותם על השולחן, אבל זה לא אותם השיקולים שנאמרו שם.

לילך וגנר: יש את איסור השהייה בחוף הים, למשל - - -

אוסנת הילה מארק: מה זאת אומרת יציאה לא לגיטימית?

אוסנת הילה מארק: אני אסביר לך: יש זוג שרבו, צעקות בתוך הבית, הבן-אדם יצא להתאוורר במקום שיהיה שם פיצוץ.

אוסנת הילה מארק: מה, זו יציאה לא לגיטימית?

לילך וגנר: מותר לצאת להתאוורר.

לילך וגנר: אין איסור כזה.

אוסאמה סעדי: 500 מ' מותר לו.

אוסנת הילה מארק: אז הוא יספר לשוטר - -

מיכאל מלכיאלי: שהוא רב עם אשתו.

אוסנת הילה מארק: - - והשוטר צריך להפעיל שיקול דעת.

לילך וגנר: אני לא אומרת שאין שיקול דעת.

לילך וגנר: שאלתם אותי על הנוסח.

אוסנת הילה מארק: הנוסח צריך להיות מרוכך יותר כדי שגם המשטרה תבין שיש לה שיקול דעת.

לילך וגנר: בסדר, שאלתם שאלה אינפורמטיבית.

לילך וגנר: למשטרה יש שיקול דעת, וגם הם יסבירו את זה אחר כך לגבי נהלי האכיפה.

יעקב אשר: אני לא מדבר על ערעור במקום.

יעקב אשר: היה לנו נוסח בזמנו, שהטמענו אותו בדברים שהם מול אזרחים.

קארין אלהרר: בעטיית מסכה.

יעקב אשר: על עבירות שהן לא עבירות של בעלי עסקים גדולים.

יעקב אשר: מדובר על סוג עבירות, שהן עבירות, אבל הוספנו – אם מישהו יוכל לעזור לי בציטוט של זה, אני אשמח - - -

קארין אלהרר: שיקול דעת.

יעקב אשר: לא שיקול דעת, כתבנו את זה בצורה אחרת.

אוסנת הילה מארק: הנוסח צריך להיות מרוכך יותר.

יעקב אשר: דקה, הוא מרוכך מאוד.

יעקב אשר: לא מאוד שהופך את זה להפקרות, הפוך.

אוסנת הילה מארק: לא, ממש לא - - -

אוסנת הילה מארק: בדיוק.

יעקב אשר: יש לך את הלשון הזה?

ניצן רוזנברג: זה היה בתיקון שהיה על התקש"חים.

קארין אלהרר: אפשר להוסיף?

לילך וגנר: אני אשמח לראות מה כתוב שם - - -

קארין אלהרר: זה התקנות על עטיית מסכה.

יעקב אשר: אנחנו נאסוף נקודות מסוימות.

יעקב אשר: אבל אם אפשר, הייעוץ המשפטי, גור, אם אתה שומע אותנו, שמישהו יזכיר לנו את הנוסחה הקטנה שהייתה אז, כי אני רוצה להזכיר לכם, העברנו פה כבר למעלה מ-20 חוקים, תקש"חים, חוקים גדולים, חוקים קטנים, שקשורים לקורונה, בשלושה חודשים.

יעקב אשר: אז גם איבדנו את - - -

אלי אבידר: על השוטרים להפעיל שיקול דעת בנוסח ההיגיון.

מיקי לוי: בתנאי שצמוד אליהם עורך דין, כי הוא צריך לקרוא - - -

יעקב אשר: רעיון יפה, אבל אני עדיין מתעקש על הנוסח של קארין.

יעקב אשר: אתה לא תיקח את הנוסח של קארין, עם כל הכבוד.

אלי אבידר: יעקב, אתה עליז מדי.

אלי אבידר: יהיה קשה להתעלל בך.

יעקב אשר: אני לא עליז.

יעקב אשר: יש רגע שאתה כל כך עצוב שנשאר לך רק לצחוק.

אוסנת הילה מארק: שמתם לב שאני באמצע הדברים שלי?

קארין אלהרר: יעקב, אוסנת באמצע.

אוסנת הילה מארק: נכון.

אוסנת הילה מארק: בדרך כלל אני זאת שמפריעה לכולם.

יעקב אשר: רגע, אוסנת, אבל אני מנסה לקחת את הדברים שלך ולהפוך אותם גם למציאות, אז ברשותך.

אוסנת הילה מארק: לא, סבבה, באמת.

לילך וגנר: אתם מדברים על הסעיף בחוק המסגרת?

לילך וגנר: הוא קיים בחוק המסגרת.

קארין אלהרר: לא, זה לא היה בחוק המסגרת.

ניצן רוזנברג: מה שהיה בתקש"ח אכיפה.

יעקב אשר: זה היה בחוק המסגרת.

יעקב אשר: אז למה זה לא מחייב אתכם פה?

לילך וגנר: מחייב.

יעקב אשר: אה, אז רגע, אז תעני.

לילך וגנר: סליחה, האם השאלה אם קיים סעיף בחוק המסגרת שעליו סוכם במסגרת הדיונים?

קארין אלהרר: לעניין עטיית מסכה.

לילך וגנר: זה לא לעניין עטיית מסכה, זה לעניין המנהלת.

אוסנת הילה מארק: מה הבעיה שבסעיף תתקנו את החוק - - -

אלי אבידר: סליחה, יעקב, מה את רוצה שהשוטר יעשה?

אלי אבידר: ילך עם התקנות וילך עם חוק המסגרת ויבדוק?

יעקב אשר: לא, השוטר ילך רק עם הכובע.

יעקב אשר: גברתי משרד המשפטים, לכן שאלתי, כי אני זוכר שהטמענו את זה.

יעקב אשר: עכשיו, אבל אני רוצה שתגידי לנו – אז לא עכשיו, קחי עשר דקות, 20 דקות – תמצאו אם זה מופיע בחוק המסגרת וממילא זה מחייב - - -

קארין אלהרר: זה לא בחוק המסגרת, חאלס.

יעקב אשר: אני זוכר גם שלא.

אלי אבידר: יעקב, מה הלחץ?

אלי אבידר: בוא נעשה אחרי החג עוד דיון.

אלי אבידר: בוא לא נאשר את זה עכשיו ונגמור.

יעקב אשר: אבל למה אתם עוזרים לי?

יעקב אשר: אתם רוצים לתקן דברים?

יעקב אשר: אז בואו ננסה.

יעקב אשר: אולי נצליח.

יעקב אשר: גור, אתה רוצה להתייחס לעניין?

גור בליי: בסעיף 25(ג) לחוק המסגרת קבענו שגורם מוסמך מפעיל את הסמכות שלו בכפוף למדיניות פיקוח ואכיפה, והיא שתיקבע בין היתר באפשרות להימנע מהטלת קנס בהתאם לנסיבות העניין.

גור בליי: זה סעיף 25(ג) לחוק המסגרת.

קארין אלהרר: זה לא הסעיף שעליו מדובר.

יעקב אשר: גם זה נכון.

יעקב אשר: השאלה - - -

גור בליי: השאלה אם בהנחיות הכלליות זה מופיע או לא מופיע?

גור בליי: זאת השאלה.

יעקב אשר: זו שאלה אחת.

אוסנת הילה מארק: אני רוצה לתת רעיון לייעוץ המשפטי.

אוסנת הילה מארק: אם את אומרת שזה כתוב בחוק הגדול, תכתבי בתוך הסעיף הזה, שזה בכפוף לאמור בסעיף זה וזה.

לילך וגנר: זה ברור.

לילך וגנר: אבל לא צריך להגיד את זה, חוק המסגרת בוודאי חל.

עידן רול: אבל התקנות נגזרות מחוק המסגרת.

יעקב אשר: אבל, חברים, למה אתם מדברים בלי רשות?

יעקב אשר: גור, אני שואל שאלה אחרת: האם התיקון שעשינו בזמנו, שהציעה אותו אז חברת הכנסת קארין אלהרר ותמכנו בזה בכל לב, האם הוא יכול להתאים כאן?

יעקב אשר: אני לא זוכר את הנוסח שלו, אבל להזכירך זה היה משהו סביב המילה של שיקול דעת.

גור בליי: כן, כן.

יעקב אשר: זה הסעיף הזה?

קארין אלהרר: אבל, גור, זה לא היה בחוק המסגרת.

יעקב אשר: קארין, אתם רוצים?

קארין אלהרר: לא, סליחה.

יעקב אשר: תנו לי רגע למצות.

יעקב אשר: הוא לא פה.

יעקב אשר: ה-VC הזה הוא מאוד קשה, כמו שאנחנו יודעים, אז תנו לנו לעשות את זה כמו שצריך.

קארין אלהרר: ככה אתם רוצים שבתי משפט יתנהלו, אגב.

יעקב אשר: "אתם" רוצים.

יעקב אשר: תודה.

אוסאמה סעדי: לא, אתם אישרתם, אנחנו התנגדנו.

יעקב אשר: תודה רבה, קארין – "אתם רוצים".

קארין אלהרר: לא אתם, הממשלה.

יעקב אשר: אה, הבנתי.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: אני רוצה רגע לשמוע את גור.

יעקב אשר: שאלתי את גור, אני רוצה לשמוע תשובה.

גור בליי: בגלל המגבלות של ה-VC, אולי פשוט ניצן תסביר את זה.

גור בליי: זה נכנס לתוך חוק המסגרת במסגרת סעיף שעוסק בשאלה של המדיניות שתיקבע לעניין האכיפה.

גור בליי: זו מדיניות כללית, והניסוח זה: האפשרות להימנע מהטלת קנס בהתאם לנסיבות העניין.

יעקב אשר: אוקיי, זה זה.

גור בליי: בתביעה של אמות המידה לאכיפה, צריך להתחשב גם באפשרות להימנע מהטלת קנס בהתאם לנסיבות העניין.

גור בליי: אבל זה לא חל רק על מסכות – באופן רחב יותר.

יעקב אשר: מצוין.

יעקב אשר: אז זה כן חל או לא חל?

קארין אלהרר: כן, זה חל.

יעקב אשר: גמרנו.

יעקב אשר: תודה רבה.

אלי אבידר: - - -

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: אני מבקש ממשטרת ישראל, בהמשך לדיונים שהיו לנו כבר אז – יש טענות במקומות מסוימים אחרים על דברים אחרים, אבל אני רוצה לומר שכל הסרטונים שראינו בזמנו ושהיו הרבה מאוד בעיות בהרבה מגזרים – תודה, אלי שאתה עוזר לי.

אלי אבידר: אני באמת עוזר.

יעקב אשר: הוטמעו הרבה מאוד דברים - - -

מיקי לוי: הוא ביקש אינפורמציה.

יעקב אשר: תודה גם לך, מיקי.

יעקב אשר: אני אומר למשטרה, כי אני רוצה להוריד את זה לשפת המעשה: בזמנו הורדתם את זה בצורה טובה לשוטרים אחר כך, ובאמת לא ראינו הרבה סיפורים על התנכלות לילד עם מסכה או אישה עם מסכה או דברים מהדברים האלה.

יעקב אשר: הייתה ירידה דרמטית, אני חושב, בעניין הזה.

יעקב אשר: אני זוקף את זה גם לזכותנו, אבל ודאי לזכותכם כמשטרה.

יעקב אשר: לכן חשוב מאוד שבהנחיות שאתם נותנים לשוטרים, תכתבו להם במפורש: אל תפחדו להפעיל שיקול דעת או לתת לבן אדם שהוא לא סרבן אלא או שהוא טעה או שהוא לא שם לב או שזו טעות ראשונה שלו, לחזור בו מהעניין הזה.

יעקב אשר: זה הכול.

יעקב אשר: תודה רבה.

מיקי לוי: אני רוצה להביא לתשומת ליבך, אדוני היושב-ראש, שעד היום ניתנו 200,000 דוחות, שולמו רק 25%, ויש מרד תשלום דוחות.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: להלן – המרד.

יעקב אשר: בבקשה, חברת הכנסת אוסנת מארק.

אוסאמה סעדי: זה לא מרד, זה שיקול דעת.

יעקב אשר: בדיוק.

אוסנת הילה מארק: אחרי שהבנו גם את הסיפור של הקנסות, אני מבקשת להתייחס עוד לנקודה אחת, ופה אני פונה גם לחברים באופוזיציה: היות שיש נתוני תחלואה מטורפים, ואנחנו מבינים שיש פה לכל אחד ואחת מאיתנו שיושבים פה בתוך הוועדה - - -

אלי אבידר: לא נעצור את ההפגנות, אוסנת.

אוסנת הילה מארק: זה בסדר שאתה רוצה פה כאוס.

אוסנת הילה מארק: הכול בסדר.

קארין אלהרר: מה קשור כאוס, אוסנת?

עופר כסיף: הממשלה אחראית לכאוס.

אוסנת הילה מארק: אני פונה פה, אחרי ששמענו גם את משרד הבריאות בעניין, ואחרי שאנחנו כבר מבינים שגם בהפגנות נדבקים - - -

קארין אלהרר: די לחזור על השקר הזה.

קארין אלהרר: די לחזור על השקר.

עידן רול: אוסנת, זה ההיפך ממה שמשרד הבריאות אמר.

קריאה: זה שקר.

קריאה: פשוט שקר.

עידן רול: למה לשקר סתם?

עידן רול: אם את וקרעי תמשיכו לחזור על השקר, זה לא יהפוך אותו לאמת.

שלמה קרעי: ממש מלאכי השרת מגינים שם על כל - - -

עידן רול: - - - השרת מגינים.

יעקב אשר: עופר, מה אתה מתרגז?

יעקב אשר: היא הכינה לך את הנאום הבא שלך.

יעקב אשר: מה הבעיה?

יעקב אשר: תיכף תדבר.

עופר כסיף: לא צריך שיכינו לי.

אלי אבידר: יעקב, אתה לא מבין, אנחנו עוזרים לה כרגע.

יעקב אשר: אני יודע, אתם שניכם מתפרנסים מזה.

קריאה: כולנו, כולנו.

יעקב אשר: אני לא.

אוסנת הילה מארק: אני לא צריכה עזרה של אף אחד.

אוסנת הילה מארק: אני האחרונה שצריך לעזור לי, אבידר.

אלי אבידר: לא נעצור את ההפגנות.

שלמה קרעי: זה פוגע באמון הציבור.

עידן רול: אבל תודה ששאלת, אוסנת.

יעקב אשר: תנו לאוסנת להשלים את דבריה.

אוסנת הילה מארק: דיברה פה גם חברתי על אמון הציבור, שאני בהחלט מתכתבת עם הדברים שהיא אומרת.

אוסנת הילה מארק: ואני רוצה להקריא פה נתון רשמי של משרד הבריאות:

אוסנת הילה מארק: בחודש האחרון היו לפחות 20 חולי קורונה ששהו בהפגנות, ובשלושת החודשים האחרונים לפחות 55.

אלי אבידר: לא נעצור את ההפגנות.

עידן רול: וואו, מתוך 50,000, זה אחוז מאוד - - -

אוסנת הילה מארק: מתי שבא לכם זה נתונים מצוינים של משרד הבריאות, ואתם סומכים - - -

אלי אבידר: זה מטריף את נתניהו, וזה לא יעזור, לא נעצור את ההפגנות.

עידן רול: אוסנת, אולי תדאגי לחינוך לגיל הרך?

יעקב אשר: חבר'ה, נגמרה ההפגנה.

יעקב אשר: הלאה.

עידן רול: אוסנת, בפעוטונים על 110,000 יש 39 נדבקים.

עידן רול: אולי תדאגי לזה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מבינים שהחברים פה - - -

אלי אבידר: זה טוב שאתם מבינים, אנחנו לא נעצור את ההפגנות.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מבינים שהחברים פה - - - שתקרוס, שכולנו פה נהיה חולים.

ניצן הורוביץ: זה לא יעזור.

אלי אבידר: לא, מי שמקריס אותנו זה אתם.

יעקב אשר: אלי, תעשו לי טובה.

אלי אבידר: זה עוזר לה.

יעקב אשר: אבל זה לא מעניין אותי שזה עוזר לה.

אוסנת הילה מארק: לכן אני מבקשת גם מפרופ' גרוטו, שייתן לנו התייחסות בנושא ההפגנות, למרות שההפגנות מוחרגות פה.

אוסנת הילה מארק: אני מאוד אשמח לשמוע את משרד הבריאות בעניין ההפגנות.

אוסנת הילה מארק: ונושא אחרון.

יעקב אשר: אחרון, אוסנת.

מיקי לוי: מה פתאום.

אוסנת הילה מארק: רגע, אני שאלתי.

אוסנת הילה מארק: לפי מה שהבנתי מפה זה חצי כוח.

אוסנת הילה מארק: אז בוא נקבל גם כן תשובה מוסמכת מהיועצים המשפטיים.

יעקב אשר: אוקיי, תודה.

אוסנת הילה מארק: ובסוף אני רוצה לומר, שלמרות כל המגבלות האלה שחלות עכשיו על הציבור, עדיין אני לא רואה פה סגר הרמטי; ואני הייתי שמחה מאוד שיהיה פה סגר אחד, על מנת שבעוד שלושה שבועות אנחנו נתחיל לפתוח את המשק בצורה מושכלת ואנשים יתחילו לחזור לחיים רגילים.

אוסנת הילה מארק: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

מיקי לוי: קרעי, אתה מוכן לתת לי - - -

יעקב אשר: מיקי, תקשיב, אתה יודע שאני - - -

מיקי לוי: לא, אני מבקש ממך רשות, אני רוצה לבקש ממנו להגיד לפניו כי יש לי שידור ברשת ב'.

מיקי לוי: זה מה שביקשתי.

מיקי לוי: לא – לא, אין בעיה.

שלמה קרעי: גם לי יש שידור עוד עשר דקות, אבל בבקשה.

שלמה קרעי: לא, לא ברשת ב', במקום אחר.

יעקב אשר: אז תשאיר לו חמש דקות.

מיקי לוי: תודה רבה על האישור, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני קודם כול מוחה על העניין של השעה 09:00 והשעה 11:00, אבל זה כבר מאחורינו.

מיקי לוי: אני אומר לך שמה שאמר יואב על הוועדה לענייני ביקורת המדינה, שאין נתונים מדויקים, זה מלווה אותנו לאורך כל החודשים האחרונים.

מיקי לוי: זה לא דבר חדש.

מיקי לוי: כל החקירות הן קלוקלות, לא מסודרות.

מיקי לוי: ואני לא בא בטענות למשרד הבריאות.

מיקי לוי: משהו השתבש בכל החקירות האלה.

מיקי לוי: אני אתן את כובד משקלי, ביחד עם חבריי האחרים, הסכומים שמתוכננים כקנסות לאנשים שאיבדו את מקום פרנסתם הם מטורפים.

מיקי לוי: הם מטורפים.

מיקי לוי: יותר זול לעבור באור אדום מאשר להיתפס פותח את החנות – הלו, תתעוררו, 850,000 איבדו את מקום פרנסתם, בפרט כל העצמאיים.

מיקי לוי: ואני נילחם בעניין הזה, זה סכומים מטורפים.

מיקי לוי: מטורפים.

מיקי לוי: אני פונה גם לחבריי מהקואליציה, לא לתת יד לעניין הזה.

מיקי לוי: אני אומר לך מניסיון, אני הייתי שם, המשטרה לא תוכל לאכוף את זה.

מיקי לוי: הכול פרוץ.

קארין אלהרר: הם כבר הודיעו.

מיקי לוי: הכול פרוץ.

מיקי לוי: אני כבר אמרתי את זה שלשום בוועדת הפנים.

מיקי לוי: התקנות אינן מוסדרות, לא ברור מה.

מיקי לוי: אתה רוצה ששוטר מג"ב, לוחם שהתגייס לפני שמונה חודשים והוא אחרי טירונות, יתחיל לבדוק את כל מה שיש לפתחו?

מיקי לוי: עורך דין כאן אומר: רגע, אני לא מבין מה, 13(א) בהמשך – חברים, תתעוררו, זה לא ניתן לאכיפה, ויהיו כאן הרבה בעיות מאוד מאוד קשות.

מיקי לוי: ובעניין הזה של הנזק הכלכלי – הוא עצום.

מיקי לוי: עצום.

מיקי לוי: הנכדים שלנו, גם בהיעדר תקציב מ-2018, כל ההלוואות של מדינת ישראל, מכיוון שיש היעדר תקציב, דירוג האשראי שלנו, קרעי, ירד, חלילה.

שלמה קרעי: זה לא מה שאמר החשב הכללי.

מיקי לוי: וההלוואות שאנחנו נידרש אליהן, הריבית עליהן תהיה יותר גבוהה, והנכדים שלנו – לא הילדים – הנכדים שלנו יצטרכו לשלם על העניין הזה.

אוסנת הילה מארק: יאללה, סגר הרמטי.

מיקי לוי: אני לא מבין מה ההבדל בין מגזר פרטי למגזר ציבורי.

מיקי לוי: אם עובדים אז עובדים.

מיקי לוי: לפחות מי שיכול לעבוד שיעבוד, כדי שלא יהיו נזקים למשק.

מיקי לוי: הנזקים הכלכליים הם עצומים, לא ניתנים למדידה אפילו בכלל.

מיקי לוי: והצעה אחרונה, אדוני, כי יש לי הרבה ואני מוקיר את זה שנתת לי: אני מבקש לקיים הצבעה, אני מציע לך, אדוני, טרם כל העניין הזה.

מיקי לוי: אין היגיון להכניס את הציבור לסגר.

מיקי לוי: אני מציע לך לקיים הצבעה להכניס את הממשלה לסגר, יהיה פה יותר שקט.

קארין אלהרר: רעיון טוב.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: לא אכנס לגופן של תקנות, כי אנחנו נעבור עליהן בשעות הבאות, אבל אני רוצה לומר באופן כללי: לטעמי הסגר הפתוח הזה, שאנחנו הולכים לאשר את התקנות שלו, זה מעט מדי וקצת מאוחר מדי.

שלמה קרעי: כמו שניסו כאן להבין קודם: מהם הקווים המנחים?

שלמה קרעי: בדרך כלל יש קווים מנחים, ומתוך הקווים המנחים התוכנית מאוד בהירה.

שלמה קרעי: הרי הבעיה העיקרית שלנו בהנחיות לציבור זה בזה שאתה שומע שחלק מהם לא מתכוונים להישמע לתקנות, ואפילו פוליטיקאים חסרי אחריות שקוראים להפר ולא להישמע להנחיות.

שלמה קרעי: הבעיה היא שלא ברור מהם הקווים המנחים.

שלמה קרעי: אז יכול להיות שהיו מעיקרא קווים מנחים, ובסופו של דבר, מרוב שכל אחד משך לכיוון שלו וניסה להשיג פה הקלה ופה הקלה, הקווים השתבשו.

שלמה קרעי: לכן מה שאני מציע, כדי להחזיר את אמון הציבור, כי אנחנו לא באמת עכשיו יכולים לבדוק, לשים שוטר על כל אזרח ולאכוף ולתת קנסות כל היום וכל הלילה.

שלמה קרעי: המטרה של הסגר זה כמו שאומרים: אין מזרזין אלא למזורזין.

שלמה קרעי: ברגע שהציבור יפנים את תחושת החירום, את תחושת המגפה, ושגרף התחלואה מזנק, והשכול במצב מאוד מאוד חמור, אז התקנות יכולות לעזור גם להכניס אותו למסגרת כזו, שמבחינה בריאותית, מבחינה אפידמיולוגית, מה הכי כדאי לשמור וממה הכי כדאי להימנע בתקופה הזו, כדי להקטין את התחלואה.

שלמה קרעי: לכן אני מציע בנושא הזה של התקנות שאנחנו ננסה, אולי תוך כדי הדיונים בוועדה היום, להבין מהם הקווים המנחים שמתוכם נוצרו ההחרגות והתקנות.

שלמה קרעי: ואם נראה שיש משהו שחורג באופן קיצוני, לטוב או למוטב, מהקווים המנחים האלו, נבקש לתקן.

שלמה קרעי: והחוכמה לא נמצאת במקום אחד, החוכמה לא נמצאת רק בממשלה.

קארין אלהרר: מה אתה מציע, קרעי?

שלמה קרעי: לא סתם אנחנו מתכנסים כאן בוועדת החוקה, לוועדה יש יעדים ויש לה סיבה שהיא מתכנסת, גם חברי קואליציה וגם אופוזיציה, וננסה לשפר את התהליך.

שלמה קרעי: בסופו של דבר המטרה היא אמון הציבור.

שלמה קרעי: אם הציבור יבין שיש כאן שכל, שיש כאן קו מנחה מאוד ברור, כולם יתכנסו לעניין הזה.

קארין אלהרר: קרעי, אתה נגד התקנות?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

אוסנת הילה מארק: אנחנו רוצים סגר יותר מהודק.

שלמה קרעי: אבל מכיוון שגרף התחלואה מזנק ושיעור התמותה עולה, אנחנו צריכים בזמן שיש לרשותנו - - - לפני החג, לאשר את התקנות ולצבע את השינויים שאנחנו יכולים וחושבים שהשינויים האלה יביאו את הציבור בסוף להבין את הקווים המנחים ולהבין את ההיגיון מאחורי הסגר – או לא משנה איך שנקרא לו – את הקיטון בתחלואה.

עופר כסיף: יש סתירה פנימית בדברים שלך, קרעי.

שלמה קרעי: תסביר את זה תיכף כשיגיע תורך.

עופר כסיף: תודה.

שלמה קרעי: אגב, דיברו קודם שאין תוכנית כלכלית.

שלמה קרעי: לגבי זה אני חושב שזאת אמירה לא נכונה.

שלמה קרעי: יש תוכניות כלכליות שרצות, בוועדת הכספים אישרנו גם למובטלים, גם לעצמאים, עד יוני 2021.

קארין אלהרר: תגיד, אתה עושה צחוק מהעבודה?

אוסנת הילה מארק: למה צחוק מהעבודה?

אוסנת הילה מארק: יש תוכנית כלכלית.

יעקב אשר: קארין, אני מבקש ממך.

יעקב אשר: הוא לא הפריע לך.

קארין אלהרר: מה אתה אומר, יעקב?

יעקב אשר: הוא במקרה לא הפריע לך.

קארין אלהרר: גם הוא וגם אוסנת.

יעקב אשר: אז זה מה שאני אומר.

שלמה קרעי: קיימת תוכנית כלכלית.

שלמה קרעי: ואנחנו מקבלים עשרות ומאות פניות ציבור, ומפנים כל אחד למי שצריך.

שלמה קרעי: ומי שלא יודע ומי שלא הבין מה צריך לעשות, עצמאים מקבלים היום עד רבע מיליון שקלים בחודש פיצוי על הוצאות קבועות לכאלה עצמאים שהעסק שלהם סגור או שחלה בו פגיעה של מעל ל-40% במחזור.

שלמה קרעי: אז קיימות תוכניות, מנסים לשפר אותן כל הזמן, בשביל זה אנחנו כאן.

שלמה קרעי: אבל אי-אפשר לומר ששום דבר לא עובד ואין תוכניות כלכליות ונכנסים לסגר בלי תוכנית.

שלמה קרעי: יש בהחלט תוכנית קיימת, תוכניות שפועלות, ומנסים לשפר אותן כל הזמן.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש נושא אחד שאני רוצה לסיים בו - - -

אלי אבידר: לא נפסיק את ההפגנות.

אוסנת הילה מארק: נראה לי אתה חי מזה.

אוסנת הילה מארק: אבידר, נראה לי זה מניע אותך כל בוקר, ההפגנות.

שלמה קרעי: חבר הכנסת אבידר, אני בכוונה לא הזכרתי את ההפגנות, כי כמו שאמרתי באופן כללי, אנחנו צריכים שהתקנות יעשו שכל ושיהיה פה סדר.

שלמה קרעי: וזה כולל את ההפגנות, זה כולל בתי כנסת, זה כולל הכול.

שלמה קרעי: אם יש כאן סדר ואם יש קו מנחה, הכול יהיה ברור.

שלמה קרעי: ואני גם לא מסכים, אנחנו ניכנס לזה בהמשך, בחוק הקורונה הגדול יש סמכות לממשלה, וגם לנו, להתקין תקנות בנוגע לאיך מתנהלות הפגנות, אין בעיה עם זה.

שלמה קרעי: זה שכתוב כאן: מותר הכול – זה גם לא בסדר.

קארין אלהרר: תגיד לי, מה האובססיה שלכם?

אוסנת הילה מארק: תעשו בקפסולות.

שלמה קרעי: ברגע שיהיה קו מנחה הכול יהיה בסדר.

יעקב אשר: בחוק הקורונה הגדול יש זכות להפגנה וזכות לתפילה, נקודה.

אלי אבידר: נקודה.

שלמה קרעי: לא, ממש לא.

שלמה קרעי: כתוב כאן במפורש - - -

קארין אלהרר: ועוד אין כן.

אלי אבידר: נקודה.

אלי אבידר: ואל תיכנס - - -

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: בתנאים כאלה ואחרים.

שלמה קרעי: בתנאים כאלה ואחרים.

יעקב אשר: כן, בסדר.

אוסנת הילה מארק: אבל התנאים השתנו, אדוני היושב-ראש, רמת התחלואה עלתה - - -

אלי אבידר: גברתי, אנחנו נמשיך להתפלל, וזה לא יעזור, גם אם התנאים השתנו.

עופר כסיף: זה רק מוכיח שהתקנות האלה הן פוליטיות.

עופר כסיף: התקנות האלה פוליטיות ולא קשורות לבריאות הציבור.

אלי אבידר: עם ישראל התפלל גם כשהיה פיקוח נפש.

אלי אבידר: נמשיך להתפלל.

יעקב אשר: סליחה.

יעקב אשר: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לא הזכרתי הפגנות.

שלמה קרעי: אני לא מזכיר.

שלמה קרעי: צריך לעשות שכל.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: תתמקדו באם עושים, אם יש תקנות או אין תקנות, ואם מקיימים אותן או לא.

יעקב אשר: זאת השאלה.

שלמה קרעי: וצריך שהתקנות יהיו בהירות לציבור, שיבינו מה הקווים המנחים מאחורי התקנות.

יעקב אשר: לא, גם לגבי שני הדברים האלה, שהזכות שלהם קיימת.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הזכות קיימת, ויש גם זכות לתת הנחיות.

אלי אבידר: עם ישראל התפלל גם כשהיה פיקוח נפש.

שלמה קרעי: רגע, אדוני היושב-ראש, עוד נושא אחד אחרון.

שלמה קרעי: זה לא חלק מהתקנות כאן, אבל אני חושב שאנחנו מקבלים המון פניות בעניין הזה, אני חושב שצריך כאן לקבל תשובה ממשרד המשפטים לגבי עצירת הליכים של מדינת ישראל כלפי האנשים – עיקולים, פינויים מבתים, כל מיני תהליכים שנמצאים בעיצומם.

שלמה קרעי: לא ייתכן שאנחנו מכניסים לסגר - - -

יעקב אשר: לא, רגע, אדוני.

אוסאמה סעדי: יש חוק הוצאה לפועל.

יעקב אשר: אדוני, העברתי השבוע - - -

אוסאמה סעדי: לבד.

יעקב אשר: תאמין לי, כמעט לבד בסוף, חבריי היו איתי בהתחלה ונתנו לי גב, שש-שבע שעות, ועשינו תיקונים בהוצאה לפועל, בחדלות פירעון, בכל מה שאתה רק רוצה בדברים הללו.

יעקב אשר: אנחנו עסוקים בזה, נשארתי עד 18:00-19:00 בערב לבד.

שלמה קרעי: מצוין.

שלמה קרעי: יישר כוח גדול.

אוסאמה סעדי: הוא לא מעודכן.

שלמה קרעי: אני פשוט מקבל עכשיו פניות על אנשים שמקבלים פינוי לאוקטובר.

שלמה קרעי: הפינויים ייעצרו?

אוסאמה סעדי: זה תוקן.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: תוקן ואמור לעבור בשבוע הבא במליאה בקריאה שנייה ושלישית.

שלמה קרעי: יישר כוח.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יעקב אשר: חברת הכנסת שקד, בבקשה.

איילת שקד: אנחנו התכנסנו לאשר את הקטסטרופה הזו, את הסגר, כי הממשלה כשלה בניהול המשבר.

אוסנת הילה מארק: הספר של בנט יוציא אותנו מזה.

איילת שקד: לא הצליחה לאכוף את המסכות, ולא הצליחה לאכוף איסור התקהלויות.

אוסאמה סעדי: עובדה שהציבור מאמין לו ולא לכם.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אתה בצד שלו?

אוסנת הילה מארק: כל הכבוד.

אוסנת הילה מארק: לפחות עכשיו יש פה גם קואליציה.

יעקב אשר: אחרי שהוא סגר עם אבידר, הוא עבר עוד שלב.

אוסאמה סעדי: זה הציבור.

יעקב אשר: אוסאמה, אתה הולך להיות ראש ממשלה בקצב הזה.

אוסנת הילה מארק: אתה יודע, בסיטואציה הזאת - - - על השולחן.

יעקב אשר: אוסנת, לא להפריע לאיילת.

איילת שקד: איסור התקהלויות – כולנו מבינים שזה הדבר הכי הכי משמעותי.

איילת שקד: הממשלה לא הצליחה לאסור התקהלויות בחתונות, מכל המגזרים עשו חתונות מופקרות של מאות אנשים, וגם הישראבלוף הזה של הקפסולות, בסוף בריקודים כולם רקדו ביחד.

איילת שקד: חברת הכנסת מארק וחבר הכנסת קרעי, אתם באים בטענות כל הזמן, אבל את הטענות אתם צריכים להפנות רק לעצמכם.

איילת שקד: הממשלה הזו לא עשתה שום הגבלה על הפגנות, שום מתווה נורמלי או של הפגנות בקבוצות קטנות או של הפגנות בריחוק חברתי.

אוסנת הילה מארק: דווקא לך יש יותר השפעה על היועץ המשפטי לממשלה.

אוסנת הילה מארק: דברי איתו.

איילת שקד: הממשלה הזו שנתניהו עומד בראשה לא הצליחה להביא לשום מתווה שיצמצם את ההפקרות הזו בהפגנות.

איילת שקד: צריכים להבין, אני אומרת פה גם לחברים מהאופוזיציה: ההפגנות האלה במסות של אלפי אנשים פורמות את הלכידות החברתית, אין מה לעשות.

ניצן הורוביץ: זה לא מה שפורם את הלכידות.

ניצן הורוביץ: את יודעת את זה טוב מאוד.

עופר כסיף: לכידות חברתית רק אחת, רק של הימין.

עופר כסיף: זאת לכידות חברתית.

עופר כסיף: זהו, אין אופציה אחרת.

איילת שקד: אם אנחנו רוצים כולנו להילחם בנגיף הזה צריך פשוט להימנע מהתקהלויות – מעל 20 במקום פתוח, עשרה אנשים במקום סגור.

איילת שקד: אם היינו מצליחים לעשות את זה, אם המשלה הכושלת הזאת הייתה מצליחה לעצור התקהלויות ולחייב חבישת מסכות, אז לא היינו מגיעים לכאן היום.

איילת שקד: ודרך אגב, זה לא חוכמה שהולך פקח ונותן קנס לאדם שהולך ברחוב ואין לו מסכה.

איילת שקד: את הפקחים צריך לשלוח לתוך מקומות העבודה, לראות שבמקומות העבודה כולם הולכים עם מסכות.

איילת שקד: אנחנו פה בכנסת, אם אנחנו לא מדברים, כולנו עם מסכות, אין מה לעשות.

איילת שקד: ככה צריך להיות בכל מקומות העבודה.

איילת שקד: עכשיו, אני מבקשת מפרופ' גרוטו, הוא יצא הרגע, אבל זו בקשה שלי אליך, אדוני היושב-ראש: כשהוא ידבר ויציג את התקנות האלה, אני רוצה להבין מה מתווה היציאה מהסגר.

איילת שקד: כשישב פה פרופ' גמזו הוא אמר שרק ב-1 בנובמבר יהיה מוכן fully functional המערך לקטיעת שרשראות ההדבקה.

איילת שקד: הסגר הזה אמור להסתיים באמצע אוקטובר.

איילת שקד: אני רוצה לדעת במדויק באמצע אוקטובר מה יהיה מוכן: כמה חוקרים אפידמיולוגיים יהיו?

איילת שקד: האם המערכת הדיגיטלית ש-8200 פיתחו תהיה בשימוש?

קארין אלהרר: גם זה הוא אמר רק בנובמבר.

איילת שקד: אני רוצה לדעת בדיוק מה יהיה מוכן.

איילת שקד: כי יש פה פרופ' גמזו רק לא מזמן ואמר:

איילת שקד: אין שום טעם ללכת לסגר אם המערך של קטיעת שרשראות ההדבקה לא מוכן.

אלי אבידר: אין מערך.

איילת שקד: באמצע אוקטובר הבנתי שהוא יהיה מוכן בחציו.

איילת שקד: ב-1 בנובמבר הבנתי שהוא אמור להיות מוכן.

איילת שקד: אנחנו רוצים להבין בדיוק מה יהיה מוכן באמצע אוקטובר, והאם ב-1 בנובמבר הוא יהיהfully functional?

איילת שקד: תודה.

יעקב אשר: מצטרף לכל הסיפה של חברת השקד.

אלי אבידר: אני לא רוצה להצטרף לעניין הזה שהיא רוצה לעצור את ההפגנות, אחרי שהיא הסכימה ודחפה את הכנסת טכנולוגיית השב"כ, שהכניסו מאות אלפי אנשים לבידוד ופגעה בהם כלכלית.

איילת שקד: אלי, אני לא רוצה לעצור שום דבר.

איילת שקד: אני רוצה שיהיה מתווה סביר - - -

אלי אבידר: אף אחד לא ישכח את זה, אנשי ימינה.

איילת שקד: לא יכול להיות שאנשים יתקהלו - - -

אלי אבידר: שהכנסתם את השב"כ ודחפתם מאות אלפי אנשים לבידוד ופגעתם בהם כלכלית סתם.

יעקב אשר: אלי, תודה רבה.

אלי אבידר: אבל ההפגנות מפריעות לך.

אלי אבידר: אם הייתה התנתקות לא היית אומרת שההפגנות מפריעות.

יעקב אשר: חבר הכנסת אבידר.

יעקב אשר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אלי אבידר: ואסור לעצור הפגנות בשום מצב.

אלי אבידר: לא קורונה ולא התנתקות ולא כולם.

איילת שקד: אלי, אתה אדם חכם.

איילת שקד: אתה לא מבין שזה פורם את כל מה שעושים פה?

אלי אבידר: זה לא פורם שום דבר.

אלי אבידר: זה פורם את הדמוקרטיה כשעוצרים מלהפגין.

איילת שקד: - - - או שתפגינו עם ריחוק חברתי.

אלי אבידר: אנחנו מפגינים בריחוק ושומרים על זה מאוד.

שלמה קרעי: אתה מייצר כאוס.

יצחק פינדרוס: בתור ירושלמי - - - אף אחד לא שומר שם - - -

אלי אבידר: א' אנחנו שומרים.

יצחק פינדרוס: לא שומרים.

אלי אבידר: א' שומרים.

אלי אבידר: אתה לא היית שם, אל תדבר סתם.

אלי אבידר: שומרים.

אוסנת הילה מארק: - - - העיקר שיהיו הפגנות - - -

יעקב אשר: תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: שלום לכולם.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, אני חושב שמה שקורה כאן זה פדיחה.

יעקב אשר: פרסה או פדיחה?

אוסאמה סעדי: פרסה, פדיחה, מה שאתה רוצה.

אוסאמה סעדי: ממשלה שמאשרת כבר ביום ראשון שעבר, אנחנו הבוקר היינו צריכים להתכנס, הישיבה בוטלה.

אוסאמה סעדי: אחרי זה פתאום אנחנו מקבלים סט אחד, שתיים, שלוש, ארבע, כל פעם אנחנו מקבלים נוסח מעודכן אחרון.

אוסאמה סעדי: אנחנו כבר מבולבלים.

אוסאמה סעדי: אנחנו חברי כנסת שצריכים לאשר את התקנות האלה, מיקי, מבולבלים.

אוסאמה סעדי: זה כבר פסה, אז אפשר לקרוע את זה ולשים.

מיקי לוי: לא, אבל מישהו בדק את זה, אומרים לי שאין הבדלים.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: אני לא מבין את זה.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר: איך אתם רוצים, מיכל, לייצר אמון הציבור במערכת?

אוסאמה סעדי: אין אמון.

אוסאמה סעדי: יעקב, ישבנו שבוע שעבר שבוע שלם, כולנו, חברי הוועדה, עם פרופ' גמזו, עם פרופ' גרוטו, שמענו את מתווה הרמזור, דנו, עשינו ישיבות.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר כמה פעמים העלית את בעלי התאחדות האולמות?

יעקב אשר: נכון.

אוסאמה סעדי: וביקשנו מהם לבוא עם מתווה.

אוסאמה סעדי: איזה מתווה?

אוסאמה סעדי: אז בשביל מה בזבזנו, שרפנו ארבעה ימי דיונים שלמים, כדי שאחרי זה יביאו לנו תוכנית סגר חדשה?

אוסאמה סעדי: ועכשיו אנחנו נמשיך לדון, עוד שבועיים יגידו: זה לא עבד, יאללה בוא נזרוק את זה, עכשיו נמצא עוד מתווה.

אוסאמה סעדי: וזה ישראבלוף, אין שום דבר כאן.

אוסאמה סעדי: תגיד לי: מה חדש?

אוסאמה סעדי: מה חדש בתוכנית הזאת?

אוסאמה סעדי: זה שיש ראש השנה, וזו הזדמנות לאחל לכולם שנה טובה והרבה בריאות, גם בפסח עשיתם ועשינו סגר, בפסח ראשון ובפסח שני.

אוסאמה סעדי: אפשר לעשות אותו דבר גם בראש השנה.

אוסאמה סעדי: אבל אחרי זה מה שיניתם?

אוסאמה סעדי: כלום.

אוסאמה סעדי: עבודה פרטית – אפשר רגיל לעבוד.

אוסאמה סעדי: ואפשר לקיים פגישות מקצועיות עד עשרה אנשים.

אוסאמה סעדי: יש תו סגול, התו הסגול ממשיך?

אוסאמה סעדי: עוד פעם הלכנו על הראש של המסכנים: על העסקים, על המסחר, על המסעדות, על בתי מלון.

אוסאמה סעדי: למה עכשיו סוגרים בתי מלון?

איילת שקד: תגיד על ה-take away.

איילת שקד: שכחתי להגיד.

אוסאמה סעדי: Take away במסעדות.

אוסאמה סעדי: למה אי-אפשר לקחת ממסעדה?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסנת הילה מארק: - - -

יצחק פינדרוס: לא, take away כתוב שלא.

יצחק פינדרוס: כתוב שלא בהחלטת הממשלה.

עידן רול: אין שום היגיון שזה אסור.

עידן רול: שום היגיון.

איילת שקד: יעקב, אוסאמה מאפשר לי, מילה על take away.

איילת שקד: בהצעת המחליטים המקורית הם אפשרו take away, עכשיו הם הוציאו את זה.

איילת שקד: Take away זה לא דבר מדביק.

איילת שקד: בא אדם, לוקח את מנת האוכל שלו.

אוסנת הילה מארק: הוא אומר שעשו הפרדה בין משלוחים לבין take away.

אוסאמה סעדי: למה, זה 20% תוספת.

עידן רול: בדיוק, יש מסעדות שלא יכולות להרשות לעצמם משלוחים.

אוסאמה סעדי: נו, אז למה?

אוסאמה סעדי: אז האזרח יכול ללכת, לקחת take away ולחזור הביתה.

אוסנת הילה מארק: אבל יש לו את המגבלה של ה-500 מ'.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: מה תעשה עם זה?

יצחק פינדרוס: בסדר, אבל ליד הבית.

עידן רול: חברים, זה החמצן הכלכלי שהחזיק את המסעדות בסגר הראשון.

איילת שקד: יעקב, בתוך ה-500 מ' ובמקומות העבודה.

איילת שקד: אנשים הולכים לעבוד, זה הגיוני שיאפשרו רק לקחת take away, שלא נצטרך לראות שוב את הסרט העצוב של בעל דוכן פלאפל.

יצחק פינדרוס: תחשוב, בכנסת שבוע הבא אתה לא יכול להיכנס למזנון לקחת take away אפילו.

יצחק פינדרוס: יעקב, שבוע הבא בכנסת אתה לא יכול לקחת כוס קפה.

יעקב אשר: תודה שאתם נותנים לי לדבר.

עידן רול: אתם מבינים שאם מישהו עובד שבוע הבא - - -

יעקב אשר: תודה גם לך שאתה נותן לי לענות לה רגע.

יעקב אשר: היא שאלה אותי שאלה, עניתי לה.

עידן רול: אני אשמח להוסיף.

יעקב אשר: איילת, יש לי דף קטן עם כמה נקודות, שאת חלקן רשמתי קודם, במקום השלישי take away.

איילת שקד: כן, אין סיבה.

יעקב אשר: והוספתי גם נקודות שנאמרו כאן.

ניצן הורוביץ: ביקורים במוסדות סיעודיים.

יעקב אשר: כתוב.

אוסנת הילה מארק: זה כתוב, אני אמרתי את זה.

עידן רול: יעקב, מה לגבי פתיחת הפעוטונים?

יעקב אשר: זה לא כאן.

עידן רול: אז אני מציע שנוסיף ונדבר על זה.

איילת שקד: זה בוועדת חינוך, עידן.

אוסאמה סעדי: עידן, תעלה לקומה שנייה.

עידן רול: אני יודע.

עידן רול: ועדיין אפשר לתת על זה את הדעת.

עידן רול: פעוטונים זה לא בחינוך, זה תחת משרד העבודה והרווחה.

קארין אלהרר: פעוטונים זה לא ועדת חינוך.

עידן רול: פעוטונים זה לא בחינוך.

עידן רול: אפס עד שלוש, הגיל הרך, זה לא חינוך.

מיקי לוי: אפס עד שלוש זה רווחה.

קארין אלהרר: זה לא רווחה.

אוסנת הילה מארק: - - - הפגנות יש - - - לא צריך סגר, פרופ' גרוטו, לא צריך כלום - - -

יעקב אשר: אוסנת, תודה.

יעקב אשר: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו אחרי יום שני חוזרים כאילו באופן רגיל לעבודה.

אוסאמה סעדי: גם עבודה, גם עבודה ממשלתית, אבל מונעים קבלת קהל.

אוסאמה סעדי: למה מונעים קבלת קהל?

אוסנת הילה מארק: מה אתה רוצה, שאנשים יסתובבו - - -

יעקב אשר: גם קבלת קהל אתה רוצה?

אוסנת הילה מארק: אז מה עשינו בזה?

אוסנת הילה מארק: אז אין, חבל על הסגר.

אוסאמה סעדי: אז חבל על הסגר, זה בדיוק מה שאני אומר.

ניצן הורוביץ: זה מה שאנחנו אומרים.

אוסנת הילה מארק: בוא נפתח את הכול.

אוסאמה סעדי: אוסנת, זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

אוסנת הילה מארק: עזוב, נו.

אוסאמה סעדי: זה הרופאים, לא אני.

אוסנת הילה מארק: אוסאמה, אני הולכת איתך – עזוב, לא צריך סגר - - - איך מורידים אותם?

אוסאמה סעדי: כשהאזרחים יתחילו להאמין במערכת, הם יתחילו לשמור.

קריאה: אוסאמה, זה תלוי גם בנו.

אוסאמה סעדי: אפרופו חתונות – איילת דיברה על חתונות, ואנחנו הזכרנו את זה כל השבוע שעבר.

אוסאמה סעדי: ואצלנו בחברה הערבית מקור ההדבקה העיקרי זה החתונות.

אוסנת הילה מארק: זה תלוי גם בנו.

אוסאמה סעדי: זה החתונות.

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה, גם בסגר הלילי, אני אומר לך, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הטלנו סגר לילי על 30 יישובים ערביים – זה הפסיק את החתונות?

אוסאמה סעדי: היו חתונות גם אחרי 19:00.

אוסאמה סעדי: ביקשנו, יש אולמות שמחה פתוחים.

אוסאמה סעדי: למה אי אפשר לקיים שם חתונה עם 100–150 איש?

אוסאמה סעדי: עם מרחק, עם הכול.

אוסאמה סעדי: אתמול מישהו הזמין אותי לחתונה של הבן שלו.

אוסאמה סעדי: אבל אני לא הולך לחתונות.

אוסאמה סעדי: הוא אומר לי: תשמע, דחיתי פעם, דחיתי פעמיים, דחיתי שלוש, כמה אפשר לדחות את החתונה?

אוסאמה סעדי: אני רוצה לחתן את הבן שלי.

מיכל וונש: אוסאמה, שאלתי קודם שאלה – אמון הציבור.

מיכל וונש: אנחנו עכשיו המראה של הציבור.

מיכל וונש: מה שקורה פה, זה צועק הפגנות וזה צועק חתונות, ובסוף אמון הציבור יוכל להשתקם אך ורק אם אנחנו נדרוש שהתהליכים האלה ייעשו בצורה נכונה.

ניצן הורוביץ: אבל זה מה שאנחנו מנסים לעשות.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו כבר שבועיים מדברים על זה, מדברים על זה חודש, מדברים על זה חודשיים.

אוסאמה סעדי: נאדה.

מיכל וונש: אתה יודע שאני מסכימה איתך.

אוסאמה סעדי: נאדה, לא עושים כלום.

אוסאמה סעדי: כלאם פאדי, מיכל.

קארין אלהרר: מדויק.

אוסאמה סעדי: היית כאן שבוע שעבר?

אוסאמה סעדי: אנחנו היינו כאן, דיברנו שבוע, ביקשנו ממשרד הבריאות, מפרופ' גרוטו, תביאו לנו מתווה לאולמות החתונות.

אוסאמה סעדי: מה מביאים לנו?

אוסאמה סעדי: כלום.

מיכל וונש: רגע, אני רוצה להגיד לך עוד משהו שקרה בשבוע שעבר על אמון הציבור ואיפה אנחנו אחראים גם.

מיכל וונש: ישבנו פה בוועדת החוקה, יש פה פרופ' גמזו, הציג לנו את תוכנית הרמזור.

מיכל וונש: תוכנית הרמזור הייתה מענה במקום כל הדבר הזה.

ניצן הורוביץ: אבל זה לא אנחנו הכשלנו אותה.

ניצן הורוביץ: מה את רוצה?

עידן רול: זו הממשלה שלא אישרה את תוכנית הרמזור, מיכל.

קריאה: ואת הרמזור קיבלו פה?

קריאה: את הרמזור גם לא קיבלו.

אוסנת הילה מארק: את הרמזור גם לא רציתם.

עידן רול: הממשלה לא אישרה את תוכנית הרמזור.

ניצן הורוביץ: מה את באה אליו בטענות?

מיכל וונש: אוסאמה, כי במקום שמונה ערים - - - ארבע.

אוסאמה סעדי: נכון, כי אף אחד לא מאמין לממשלה הזאת.

ניצן הורוביץ: אוסאמה אשם בזה?

אוסאמה סעדי: אף אחד לא מאמין לממשלה.

עידן רול: קבינט הקורונה לא אישר את תוכנית הרמזור.

מיכאל מלכיאלי: אני מבקש לתת לאוסאמה לסיים את דבריו.

אוסנת הילה מארק: מיכל, אוסאמה לא אשם בזה, האופוזיציה אשמה ברק לצעוק ולהגיד מה לא טוב.

אוסנת הילה מארק: לתת פתרונות - - -

עידן רול: כן, אוסנת, האופוזיציה לא אישרה את תוכנית הרמזור מתוקף סמכותנו הגדולה בתור הממשלה?

אוסאמה סעדי: אתם מדברים על אמון הציבור – הפגנות, הפגנות?

אוסאמה סעדי: הייתה משלחת, חזרה – למה נתנו להם רק ארבעה ימי בידוד?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: איזה קפסולות, איזה בטיח.

אוסאמה סעדי: מי שרוצה עוקף.

אוסאמה סעדי: אז אנשים אומרים: וואלה, אני 14 יום בבידוד, מגיעה משלחת שלמה – ארבעה ימי בידוד.

מיכאל מלכיאלי: לא, הם שמרו על עצמם בקפסולה בהלוך, בחזור.

אוסאמה סעדי: ראינו איך שמרו בדיוק.

מיכאל מלכיאלי: בנושא החתונות אתה צודק מאה אחוז.

אוסאמה סעדי: נקודה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: בקומה שנייה יש תקנות הגבלות על הלימודים.

אוסאמה סעדי: בסדר, רוצים למנוע את הלימודים, לסגור את בתי הספר, לסגור את הגנים.

אוסאמה סעדי: ואיך יצאו לעבודה האנשים, הנשים וההורים?

אוסאמה סעדי: למי יפקירו את הילדים שלהם.

אוסאמה סעדי: אז זה הכול ישראבלוף.

קריאה: שאלה מצוינת.

קריאה: נכון.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: מדברים פה כל הזמן על אמון הציבור, ובצדק.

עופר כסיף: עכשיו, מכל מה ששמענו פה קודם, בעיקר מחלק מחברי הקואליציה ובדרך כלל גם מסיעה מאוד ספציפית, יצא המרצע מהשק.

עופר כסיף: האינטרס שלהם והמניע שלהם הוא פוליטי גרידא.

עופר כסיף: זה מה שמוביל בין השאר לכך שלציבור אין אמון.

מיכל וונש: אבל גם של האופוזיציה.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: תני לי בבקשה לסיים.

עופר כסיף: תסתכלו בבקשה על מה שכתוב במכתב שקיבלנו היום מהר"י, מההסתדרות הרפואית בישראל.

עופר כסיף: וכתוב שם במפורש כך: מניעת הפעילות, בפרט כאשר היא שרירותית וחסרת היגיון אפידמיולוגי, כדוגמת מגבלה שרירותית של 500 מ', פוגעת קשות באמון הציבור, וזו מובילה להתנהגות לא בריאותית, כדוגמת אי שמירה על ריחוק פיזי ואי עטיית מסכות.

איתמר גרוטו: זה לא מכתב של הר"י.

קארין אלהרר: זה מכתב של חגי.

איתמר גרוטו: חגי זה לא הר"י.

עופר כסיף: בסוף אני אסכם את כל הדברים תחת משפט אחד.

עופר כסיף: מה ההסתדרות הרפואית אומרת?

איתמר גרוטו: הוא לא מייצג את הר"י.

קארין אלהרר: זה לא הר"י, כסיף.

הרפואית וכותבת: עכשיו, אם לא די בכך, גם איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל כותבים השבוע כך, ואני מצטט: מגבלת תנועה של 500 מ' תגרום נזק לבריאות הגופנית, הנפשית והחברתית של הציבור.

הרפואית וכותבת: אנו קוראים לציבור בישראל לעמוד על זכותו לשמור על בריאותו ולהתנגד להגבלת התנועה שמזיקה ולא מועילה למאבק בקורונה.

הרפואית וכותבת: זה הדברים שאומרים המומחים.

הרפואית וכותבת: אנחנו רוצים לקבל פה החלטה למען בריאות הציבור, לא למען בריאות ראש הממשלה שנמלט מדין.

הרפואית וכותבת: אנחנו צריכים להגן על האינטרס – לא מוכן שיפריעו לי.

מיכאל מלכיאלי: שגם בריאותו חשובה לנו.

קארין אלהרר: לא כל דבר אתה צריך - - -

מיכל וונש: לא רלוונטי.

קריאה: הדבר האחד שמעניין אותך זה ראש הממשלה.

שלמה קרעי: מתעסקים רק בו.

אוסנת הילה מארק: אתה כבר הרשעת אותו.

עופר כסיף: אנחנו צריכים להגן על האינטרס הציבורי, אופוזיציה וקואליציה, לא להיות נאמנים לאדם כזה או אחר, אם הוא ראש ממשלה או מישהו אחר.

עופר כסיף: ואנחנו צריכים לתת את הדעת על מה שאומרים המומחים.

עופר כסיף: וכל מה שאני שומע מהדוברים הקודמים, ששייכים לסיעת הנאשם, זה רק לדבר כנגד ההפגנות מתוך אינטרסים פוליטיים, שום דבר אחר.

אוסנת הילה מארק: גם הנגיף משתולל מתוך אינטרס פוליטי.

עופר כסיף: מה שמוביל להדבקות, כפי שאומרים המומחים – אני לא מומחה ולא מעמיד פני מומחה.

עופר כסיף: ואני מתחבר למה שאמר ידידי חבר הכנסת סגלוביץ' קודם, שיש פה פוליטיקאים שמעמידים פני רופא – אני לא רוצה להעמיד פני רופא, אין לי מושג בזה, אני נשען על מה שאומרים המומחים.

עופר כסיף: וציטטתי רק שני מסמכים מני רבים, שכמעט באופן קונצנזואלי אומרים שסגר יזיק, שכמעט באופן קונצנזואלי אומרים שמתן אפשרות של התרחקות רק עד 500 מ' תזיק.

עופר כסיף: וזה עוד בנוסף למה שאמרו חברי כנסת קודמים, ובצדק, על העניין הכלכלי.

עופר כסיף: קודם כול, הם אומרים שבהפגנות אין הדבקה.

אוסנת הילה מארק: אתה ויפעת שאשא היחידים שאומרים שאין הדבקות, ומשרד הבריאות אומר - - -

קריאה: שחררי את יפעת שאשא, בחייכם.

עופר כסיף: אני רוצה גם להגיד עוד דבר בהקשר של ההפגנות.

עופר כסיף: בוא נניח לרגע שבאמת היו 55 חולים בהפגנות.

עופר כסיף: אני לא יודע, נניח.

עופר כסיף: אם היו באמת 55 חולים בהפגנות - - - בהפגנות היו צריכים לצאת אלפי נדבקים.

עופר כסיף: עובדה שלא.

אלי אבידר: מתוך חצי מיליון איש זה בסדר.

עופר כסיף: זה רק מוכיח את ה-case שלנו, אם היו 55 חולים ולא הדביקו.

ניצן הורוביץ: כי זה במקום פתוח.

מיכאל מלכיאלי: לא, אם אוויר פתוח, אז למה בתי כנסת כן הגבילו?

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, רעננה, כפר סבא, מקומות שבהם מתקיימות ההפגנות הפכו גם להיות ערים אדומות.

אוסנת הילה מארק: הרצליה – כל המקומות שבהם עושים הפגנות.

מיכאל מלכיאלי: רגע, לתת לעופר כסיף לסיים.

אוסנת הילה מארק: אדוני היושב-ראש, בגלל שעופר כסיף אומר שההפגנות לא מדביקות – רעננה, כפר סבא, הרצליה הפכו להיות ערים אדומות.

עידן רול: אה, ואת עשית חקירה אפידמיולוגיות ואיתרת - - -

מיכאל מלכיאלי: אני מבקש לתת לחבר הכנסת כסיף לסיים את דבריו.

עופר כסיף: עכשיו, גם העניין הזה של הסולידריות החברתית.

עופר כסיף: אלה שהרסו אותה באופן שיטתי פתאום מדברים על סולידריות חברתית.

עופר כסיף: אם סולידריות חברתית, שכבר נהרסה – בידי מי?

עופר כסיף: בידי הנאשם וחבריו במשך שנים.

עופר כסיף: אבל גם השאריות של הסולידריות החברתית, אם הן נהרסות ונעלמות, זה משום שאין תמיכה של המדינה - - -

אוסנת הילה מארק: - - - הנאשם, הביא שלום השבוע.

עופר כסיף: משום שהמדינה מזניחה ומפקירה.

קריאה: פייק שלום.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש הקבוע, מפריעים לי באופן שיטתי, גם אותו אדם מפריע.

אוסנת הילה מארק: איפה הלכו - - - שקל?

אוסנת הילה מארק: לאיפה הם הלכו?

עופר כסיף: הדבר האחרון, לא יעלה על הדעת שאנחנו מקבלים את התקנות הכול-כך קריטיות האלה בשנייה האחרונה.

עופר כסיף: יש מינימום של תהליכי קבלת החלטות.

קארין אלהרר: ככה מתקבלות החלטות בממשלה, אגב.

עופר כסיף: רק שנייה, קארין, בבקשה.

עופר כסיף: אני מסיים באמת עוד כמה שניות, אם לא יפריעו לי.

עופר כסיף: כל מי שלמד קורס מבואי בסיסי למה שנקרא בחירה רציונלית, יודע שאחד מהדברים היסודיים בבחירה רציונלית זה לקבל את המידע, ולקבל את המידע במועד וכראוי.

עופר כסיף: כשאנחנו מקבלים תקנות של כמה עשרות עמודים – אגב, ברמה העקרונית גם אם זה היה שני עמודים, אבל בוודאי כמה עשרות עמודים, שעה-שעתיים לפני שהישיבה מתחילה, אחרי שהיא בוטלה וכונסה, בוטלה וכונסה, או הוזמנה, אז אי-אפשר לקבל החלטות מושכלות.

עופר כסיף: חבר הכנסת קרעי דיבר קודם על קו מונחה מושכל ונאשר את התקנות.

עופר כסיף: שימו לב גם לסתירה פה, הבטחתי לו שאני אגיד לו מה הסתירה.

עופר כסיף: זה מזכיר לי את הבדיחה על מישהו שאומר: נוציא אותך להורג אחרי משפט צדק.

עופר כסיף: אתה כבר החלטת שתוציא אותי להורג.

עופר כסיף: זה מה שאומר בדיוק קרעי: אנחנו נאשר את התקנות בכל מקרה, אבל הוא מדבר על קו מנחה מושכל.

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: אז לא הבנת אותי.

אוסנת הילה מארק: אדוני, זה מה שהם עושים לנתניהו כבר עשור, אבל זה בסדר.

שלמה קרעי: חבר הכנסת כסיף, אני אמרתי את ההיפך.

עופר כסיף: אני מסיים, משפט אחרון.

עופר כסיף: קו מנחה מושכל צריך לדחות את התקנות כפי שהן; קו מנחה מושכל צריך להחריג את העיר אילת; קו מנחה מושכל צריך לאפשר לבתי המלון לפעול, כי לא נותנים להם לפעול למרות שהם הציגו מתווה ראוי.

יעקב אשר: תודה.

עופר כסיף: לא נותנים להם לפעול כשלא נותנים לאנשים לצאת מהבית מעבר ל-500 מ'.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

יעקב אשר: שלמה, ערב ראש השנה, אין לנו זמן.

יעקב אשר: תודה רבה, חבר הכנסת כסיף.

יעקב אשר: חבר הכנסת קלנר, בבקשה.

אריאל קלנר: חלק גדול מהדברים כבר נאמרו, אז אני לא אחזור עליהם.

אריאל קלנר: אני רק רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שקודם כול באמת כמות התקנות והיכולת לאכוף אותן היא כמעט בלתי אפשרית.

אריאל קלנר: זאת אומרת, זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

אריאל קלנר: הדבר היחיד שאני יכול זה לקרוא פה לציבור: אנחנו צריכים לשבת ולראות, כמה שאנחנו יכולים, איפה אפשר לתקן ואיפה אפשר לשפר.

אריאל קלנר: אבל מה שחשוב כרגע זה שאנחנו במצב של מגפה שמשתוללת, ומה שחשוב שאנחנו נקרא כאן – אנחנו כוועדה – נקרא לציבור להישמע להוראות ולהקפיד עליהן.

אריאל קלנר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי ציין קודם את הנושא של החתונות.

אריאל קלנר: ואני אומר: זו הדוגמה החשובה ביותר, וזו הדוגמה שבה אנחנו צריכים לקרוא כולנו לציבור, להישמע, להקפיד על הדברים.

אריאל קלנר: אנשים פה העלו את ההפגנות, אני לא אעלה את הנושא של ההפגנות.

אלי אבידר: אני יוצא, אל תעלה.

אריאל קלנר: אני באמת לא מצפה מההפגנות שייפסקו, שיפסיקו אותן.

אריאל קלנר: אני באמת כבר לא בונה על איזושהי אחריות לאומית מצידן.

קארין אלהרר: אתה יודע שהן צודקות.

אריאל קלנר: אני כן מצפה מהציבור, כמו שהציבור לא מושפע מכמה אנרכיסטים שלא הולכים לצבא, אז ככה שלא יושפע מכמה אנשים - - -

עופר כסיף: איזה מין הכללה מטופשת.

עופר כסיף: מה זה רלוונטי בכלל?

קארין אלהרר: האנרכיסטים היחידים זה אתם.

אריאל קלנר: לאנשים כמוך לא צריך להקשיב.

אריאל קלנר: כמו שלא מקשיבים לך בנושאים אחרים, ככה גם לא צריך להקשיב לך בנושא הזה.

אריאל קלנר: לך תפגין, תעשה עם זה מה שאתה רוצה.

עופר כסיף: כן, אני יודע שאתה לא רוצה ללמוד.

עופר כסיף: זה אני יודע.

עופר כסיף: אתה רוצה להישאר בבורותך, זה ידוע לי.

אריאל קלנר: רק ממך - - - השכלה.

עופר כסיף: נכון מאוד.

אריאל קלנר: רק ממך.

אריאל קלנר: בכל מקרה, הדבר היחיד שחשוב זה שכולנו נקרא לציבור להישמע להוראות, להקפיד על הבריאות, כדי שנוכל לצאת מהמשבר הזה - - -

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: לפני שנעבור לסעיפים - - -

קארין אלהרר: אתה לא נותן לפינדרוס לדבר?

ניצן הורוביץ: הוא לא רצה.

מיכאל מלכיאלי: הצעתי לו ולחצתי עליו והוא לא רצה.

מיכאל מלכיאלי: תתחיל מה כן ברור.

יצחק פינדרוס: לא, כשאתה הולך על משהו עם קו, כשאתה אומר: תשמע, אני רוצה לדאוג שלא יהיו התכנסויות במקומות סגורים, אני רוצה גם במקומות פתוחים שיהיה עם הגבלה, ועל פי זה אתה בונה – הדבר הזה הוא הגיוני.

יצחק פינדרוס: מצד שני, לא לאשר שום דבר במצב שיש 5,000 חולים הוא גם לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: השאלה מה אתה כיושב-ראש ומה הוועדה יכולה בעצם לעשות, במסגרת שאנחנו נמצאים, שהממשלה הביאה אותנו ברוב גאונותה כמה שעות לפני כניסה החג, האם יש דרך לשנות את זה?

יצחק פינדרוס: כי זה גם חוסר אחריות - - -

קארין אלהרר: יש דרך.

יעקב אשר: אתה שואל שאלות מצוינות.

ניצן הורוביץ: אתה צריך מחר לעשות ניילונים ופלסטיקים?

יעקב אשר: עשו כבר בהרבה מקומות.

ניצן הורוביץ: כבר עשו ניילונים?

יעקב אשר: הבעיה שמה שקרה, אני אספר לכם סיפור יותר מעניין, חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: נצר לשל"ה הקדוש.

יעקב אשר: נצר לשל"ה הקדוש, שאני רוצה ששפתיו יהיו דובבות כשמזכירים אותו.

יעקב אשר: אני רק רוצה לומר לכם, אפרופו העניין הזה, שבהרבה מקומות, הרבה שכונות בירושלים שהיו עד נכון לאתמול בלילה, עד שיצאה הרשימה, היו כתומות, והגבאים של בתי הכנסת, שלקחו ברצינות, ואנחנו רוצים שאנשים ייקחו ברצינות את העניין, כי בסוף אנחנו מאבדים את אלה שלקחו ברצינות את העניין, התחילו להכין את המקומות, לשים את הניילונים, לעשות את הקפסולות לפי אזור כתום, שידענו שהולך להיות 25 או עשר, כל מקום לפי זה שלו.

יעקב אשר: וקמנו היום בבוקר עם רשימה חדשה, הרמזור הנפיק לנו רשימה חדשה, שאגב נוספו בה הרבה מאוד יישובים.

יצחק פינדרוס: יותר מפי שניים.

יעקב אשר: והרשימה שהייתה בפנינו קודם – כבר הגיעה הרשימה המעודכנת?

יעקב אשר: – הייתה טעות, החסירו מהאות יו"ד עד לאות קו"ף.

יעקב אשר: זאת אומרת, יש, אם אני זוכר, למעלה מ - - -

מיכל גולדברג: ברשימה החדשה, אדוני, יש 87 יישובים.

יעקב אשר: 87 יישובים, ביניהם חלק משכונות ירושלים, וחלק ערים חדשות לגמרי, שאפילו לא מאופיינות לא כחרדיות ולא כערביות.

יעקב אשר: אבל דווקא הדבר הזה, שאותם אנשים שלקחו ברצינות את העניין, יצטרכו למצוא פתרון לדבר הזה, כי לפרק עכשיו את הכול ולעשות זה פשוט לא לעשות כלום.

יעקב אשר: ולא יעשו כלום בסופו של דבר.

יעקב אשר: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו.

יואב סגלוביץ': אין לנו סמכות לכתוב תקנות, זה או לאשר או לפסול.

יעקב אשר: לפני שנעבור לפרופ' גרוטו לתשובות כלליות, אני אתן לפרופ' חגי לוין, יושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור, בקצרה.

יעקב אשר: אנחנו מכירים את משנתך, אני חשוב שאין מקום שלא שמענו את זה.

יעקב אשר: ובגדול, כי אני מתאר לעצמי שאחר כך, כשנגיע לסעיפים, גם תרצה להתייחס.

יעקב אשר: אז רק התייחסות בעניין הזה.

חגי לוין: שלום, אני רוצה להדגיש שאני מדבר בשם איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל, שהוא אחד האיגודים בהסתדרות הרפואית, והדעה שאני אומר היא דעה של רבים מהרופאים והמדענים בישראל.

חגי לוין: אנחנו במצב חירום.

חגי לוין: מגפת הקורונה שוחקת את החוסן הבריאותי, כלכלי וחברתי של ישראל.

חגי לוין: אנחנו חייבים כעת למנוע לחלוטין התקהלויות של אנשים, למשל מעל עשרה אנשים בחלל סגור ו-20 איש בחוץ.

חגי לוין: צעד כזה יגרום ללכידות חברתית.

חגי לוין: אם זה יקרה ללא החרגות, וכל אחד יוותר על ציפור הנפש שלו, נוכל להגיע למשהו שיחלץ את כולנו מהבוץ.

חגי לוין: כך נוריד את קצב ההדבקות.

חגי לוין: אנחנו גם צריכים לעטות מסכות בכל מגע אנושי, גם בחוץ.

חגי לוין: אבל דווקא לאור חומרת המצב, אסור להחיל הגבלות מיותרות שפוגעות בחוסן של ישראל ובישראלים ללא הצדקה.

חגי לוין: על סמך הידע האפידמיולוגי - - -

יעקב אשר: אתה מדבר גם על מקומות עבודה, כשאמרת את מה שאמרת עכשיו?

יעקב אשר: אבל לא ענית לי תשובה.

יעקב אשר: אמרת דבר, ואני מתייחס אליך כרופא, לא כפוליטיקאי.

ניצן הורוביץ: שאל על מקומות עבודה.

יעקב אשר: רגע, אני שואל.

יעקב אשר: כשאתה אומר שצריך ללכת ללא יוצא מן הכלל על עשר במבנה וללא יוצא מן הכלל על 20 בחוץ, האם כשאתה מדבר על זה אתה מדבר גם על ההחלטה של להתיר את העבודה?

חגי לוין: מכיוון שאנחנו במצב חירום, אז כדי שלא תהיה קבוצת לחץ כזאת או אחרת, אפשר לשלושה שבועות למצוא את הדרך שלא תהיינה החרגות.

חגי לוין: יהיה כלל ברזל: 10, 20, זהו.

חגי לוין: כך נוכל להגיע למשהו שיכולים לעמוד מאחוריו.

חגי לוין: כמובן שעל זה תהיינה החמרות.

חגי לוין: מסעדות בחללים סגורים, מה לעשות, בצער רב, יש בזה סיכון מסוים.

חגי לוין: אז אפשר וצריך עכשיו לסגור מסעדות בחללים סגורים.

חגי לוין: אבל המגבלה של ה-500 מ' היא למעשה כליאה של אנשים במתחם סגור, היא פוגעת קשות באמון הציבור, כי אין לה הצדקה, היא שרירותית.

חגי לוין: אם צריך לאסור את ההתקהלויות, אז בואו נאסור ונאכוף את ההתקהלויות, לא את חופש התנועה.

חגי לוין: דיברת בתחילת הדיון על הדמנציה.

חגי לוין: עכשיו פורסם נתונים של ה-CDC – עלייה של 11,000 מקרי תמותה בקרב חולי דמנציה מאז חודש יוני בארצות הברית.

חגי לוין: זה לא בגלל נגיף הקורונה, זה בגלל צעדי הריחוק החברתי, הבדידות שנכפתה על אנשים.

חגי לוין: זה מסכן את בריאות הציבור.

חגי לוין: ולכן אנחנו חייבים, כולכם, חברי הוועדה, חייבים להתנגד לסעיף 2, שהוא פשוט פוגע בבריאות הציבור.

חגי לוין: והוא יפריע לציבור הישראלי, כי יש לנו חוסן, יש לנו משאבים, אסור לבזבז אותם.

חגי לוין: דווקא במגפה שצריך לגייס את כל הכוחות אסור לשחוק את הציבור הישראלי, שצריך לחשוב: מותר לי לצאת לגן שעשועים במרחק 600 מ' או לא? נגיד לילד לא כי הממשלה קבעה אז עכשיו אסור?

חגי לוין: ואם לא מתכוונים לזה אז אל תעשו את זה.

חגי לוין: אנחנו רוצים להאמין בממשלה שלנו, אנחנו צריכים שתהיה שיטה, שיהיה דרך, שיהיה מצפן.

חגי לוין: אי-אפשר בסוף את כל הפרטים הקטנים, שאף אחד לא יכול להבין אותם.

יעקב אשר: אתה מדבר רק ברגלי או גם ברכב?

חגי לוין: גם ברכב.

עידן רול: מה זה משנה אם מישהו לבד ברכב?

יעקב אשר: לא, לא בגלל הבעיה של הרכב.

יעקב אשר: אני לא סתם שואל את השאלות האלה.

ניצן הורוביץ: דווקא שאלה טובה.

יעקב אשר: איפה עושים פיקניק לבד, ספר לי רק.

חגי לוין: למה לא?

יצחק פינדרוס: לא, המשפחה שחיה ביחד.

אלי אבידר: יעקב, אצל החילונים זה אפשר.

יעקב אשר: איפה אתה מגיע לאתר - - -

קארין אלהרר: תתפלא.

אלי אבידר: אצל החילונים זה אפשר, יעקב.

עופר כסיף: תזכיר את הונג קונג, אלי.

אלי אבידר: הוא לא רוצה לשמוע, הוא קורא לי פרופסור.

אלי אבידר: צא לטבע אומרים, רק בטבע תידבק פחות.

חגי לוין: אני חייב להדגים את הדברים.

יעקב אשר: ולסיים.

בדוגמה הזאת: ולכן אל תזיקו, תתנגדו לסעיף 2, שהוא סעיף שיפגע פגיעה אנושה ומיותרת בבריאות הציבור בישראל.

בדוגמה הזאת: ראוי שכאן נגלה אחדות, וכל חברי הוועדה, קואליציה ואופוזיציה, תתמכו בדבר הזה, כי זה מה שיציל אותנו מהמגפה הזאת.

בדוגמה הזאת: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

מיקי לוי: אני רוצה עכשיו לעשות הצבעה על סעיף 2, אדוני.

יעקב אשר: אבל זה לא ועדת כספים עכשיו, הלו.

מיקי לוי: סעיף 2.

מיקי לוי: הוא צדיק.

מיקי לוי: הבחור הזה צדיק.

אלי אבידר: הוא צדיק מהיום הראשון של המשבר, רק שאף אחד לא רוצה לשמוע אותו.

מיקי לוי: אני רציני.

יעקב אשר: מיקי, גם אני צדיק.

עופר כסיף: המניע פוליטי.

עופר כסיף: המניע פוליטי.

עופר כסיף: אני אחזור על זה עוד עשר פעמים.

עופר כסיף: אלה שתומכים בסגר, רובם ככולם - - -

מיכל וונש: זו גם האחריות שלנו.

מיכל וונש: כל מה שאישי וכל מה שפוליטי - - -

יעקב אשר: כסיף, תקשיב אליי, אם אתם לא רוצים לנהל דיון אחר כך, רק תגידו לי.

יעקב אשר: חברים, אם אנחנו לא רוצים לנהל את הדיון ולשמוע את פרופ' גרוטו, ואחר כך גם לדבר על הנושאים, אז תגידו לי מראש, אין לי כוח להתחיל.

קארין אלהרר: לא, רוצים לשמוע.

יעקב אשר: אז זה הכול, אז בואו נעשה את זה.

אלי אבידר: אנחנו רוצים את פרופ' גרוטו.

יעקב אשר: לפני גרוטו, תת ניצב ערן קמין רצה להתייחס באופן כללי לסוגיית האכיפה.

יעקב אשר: אנחנו רוצים לשמוע באמת את דעתך, ומה אתה חושב שהיה צריך אולי לעשות אחרת.

אלי אבידר: מיקי, אתה צריך לבדוק את נושא שיקול הדעת.

אלי אבידר: עד היום זה עבד, שיקול הדעת.

קארין אלהרר: פיקס.

אלי אבידר: אני רק רוצה להוסיף לפרופ' חגי לוין, שזה גם טוב להתפלל.

מיכאל מלכיאלי: מה שנכון נכון.

מיכאל מלכיאלי: ואין לי ספק שהוא גם נמצא - - -

אלי אבידר: זה גם טוב להתפלל, חביבי.

מיכאל מלכיאלי: זה המשטרה, נכון?

מיכאל מלכיאלי: יש לנו הרבה שאלות אליו.

קארין אלהרר: מלכיאלי, תרחם, ראש השנה עוד מעט, יום כיפור.

מיכאל מלכיאלי: בסדר, יש עוד זמן.

איתמר גרוטו: מקסימום נעשה פה את הסגר.

קארין אלהרר: בקצב הזה, איתמר, יש סיכוי.

מיכאל מלכיאלי: לא רואים אותך אבל.

ערן קמין: אני פשוט בזום נוסף עם ועדת החינוך.

מיכאל מלכיאלי: לא, תהיה איתנו.

איילת שקד: מלכיאלי, למה אתה לא נותן לפרופ' גרוטו לדבר?

איילת שקד: אנחנו צריכים לבשל חג, אי-אפשר ככה למרוח את הדיון כמו מסטיק.

מיכאל מלכיאלי: ערן, אנחנו מאזינים.

ערן קמין: אדוני היושב-ראש, אני מניח שאתה שומע אותי, אז אנחנו נערכים למלא את ההנחיות ואת התקנות החדשות.

ערן קמין: אנחנו נערכים בסד"כ מוגבר של כ-7,000 שוטרים.

קארין אלהרר: אתם הבנתם את התקנות?

קארין אלהרר: אני רוצה לדעת.

מיכאל מלכיאלי: בוא ניתן לו לסיים, אחרי זה נפנה אליך בשאלות.

ערן קמין: אין לי בעיה, אפשר לפנות בשאלות.

קארין אלהרר: אתה רואה, הוא רוצה שאלות.

מיכאל מלכיאלי: דבר קודם, סיים את מה שרצית, ואחרי זה שאלות.

ערן קמין: אני מתקשה לשמוע אתכם כאשר כל אחד מדבר.

מיכאל מלכיאלי: ערן, עכשיו רשות הדיבור שלך.

ערן קמין: תודה, אדוני.

ערן קמין: אנחנו נערכים בסד"כ מוגבר של כ-7,000 שוטרים פרוסים גם בכבישים הבין-עירוניים, גם בתוך הערים.

ערן קמין: על פי ההנחיות אנחנו נאכוף את הנושא של התקהלות ועסקים שאמורים להיות סגורים, נעשה את זה ביחד עם פקחי הרשות המקומית ומפקחי משרדי הממשלה ששותפים למאמץ האכיפה.

ערן קמין: בבין-עירוני אנחנו נהיה פרוסים במחסומים בהתאם להנחיות ולתקנות.

ערן קמין: ההנחיות יצאו רק הבוקר, ואנחנו עסוקים כרגע בהעברתם לשוטרים ותדרוך בהתאם לצורך, כאשר אנחנו מדגישים לאורך כל הדרך שההובלה של המאמץ הזה היא הובלה של משטרת ישראל, שמחויבת כלפי הציבור, שהוא מבולבל, ותפקידנו בעצם לנסות ולהסביר, לעשות את זה ברגישות, לעשות את זה במקצועיות, לעשות את זה מתוך דוגמה אישית, ולייצר הכוונה, סדר ומילוי של הוראות החוק.

ערן קמין: בסופו של יום משטרת ישראל מופקדת על מילוי הוראות החוק וכך נעשה.

אלי אבידר: אין לו בעיה.

ערן קמין: אם זה סוג של מבחן, אז אני מבטיח לנסות לעמוד בו.

ערן קמין: אנחנו מנחים את השוטרים בהתאם לתקנות לעמוד בדיוק במה שהתקנות מחייבות.

ערן קמין: לצורך העניין, בתקופת ראש השנה ויום כיפור - - -

קארין אלהרר: הם לא הבינו את התקנות, מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: לא, החשש הוא - - -

ערן קמין: אני מנסה לענות לך, אדוני, אבל אני לא אוכל שתקטע אותי, כי אני באמצע מוגבל כרגע.

מיכאל מלכיאלי: לא, הוא עונה לשאלה.

מיכאל מלכיאלי: ערן, אנחנו מחכים לתשובה.

ערן קמין: אז אנחנו בהתאם לתקנות, מאפשרים לבעלי תפילה לצאת מטווח ה-500 מ', כי כרגע בתקנות, כפי שהן הועברו הלאה לשטח, יש אפשרות כזאת.

מיכאל מלכיאלי: בעצם אתה אומר כאן, שכל אדם שהוא בעל תוקע וחזון יכול ללכת ממקום למקום גם יותר מ-500 מ'.

ניצן הורוביץ: כן, זה כתוב ככה.

שלמה קרעי: הוא ובני משפחתו כתוב.

ערן קמין: לא "הוא ובני משפחתו", כתוב רק על בעל התפילה.

ניצן הורוביץ: באישור.

ניצן הורוביץ: באישור.

עידן רול: לא בני משפחתו.

שלמה קרעי: זה כן בני משפחה, תסתכלי בתקנות.

מיכאל מלכיאלי: חבר'ה, אתם מפריעים לו לדבר.

מיכאל מלכיאלי: הוא מנחה את השוטרים, בוא נשמע מה הייתה ההנחיה.

שלמה קרעי: ומשפחתו – 2(9).

ניצן הורוביץ: לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אתם מפריעים לו לענות רגע.

מיכאל מלכיאלי: עוד פעם, ערן קמין, הולך אדם עם המשפחה למקום אחר לתקוע.

ערן קמין: עוד פעם, אנחנו מנחים אותם בהתאם לתקנות.

ערן קמין: התקנות קובעות שבעל תפילה יכול לעבור מעבר למגבלת 500 מ'.

ערן קמין: במידה והוא ייתקל במחסום או בשוטר יהיה תשאול כמובן, שיבהיר את הנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: קארין רצתה להוסיף.

קארין אלהרר: אני אחזור על השאלה, ערן.

קארין אלהרר: להבנתי על פי התקנות כל אדם יכול לצאת לעבודה.

קארין אלהרר: איך אתם נערכים לבדיקה של מי יוצא לבדיקה ומי לא.

קארין אלהרר: הרי הדבר הזה עלול לגרום לפקקים בלתי נשלטים, ואתם צריכים בעצם לאכוף את זה.

קארין אלהרר: איך אתם תעשו את זה?

ערן קמין: גברתי צודקת.

ערן קמין: הנושא הזה של היציאה לעבודה זו משימה מורכבת.

ערן קמין: אנחנו נייצר בדיקות אקראיות, אבל אנחנו נאפשר לתנועה לזרום.

קארין אלהרר: לאדם שיוצא לעבודה אין אישור, הוא פשוט יגיד לכם: אני יוצא לעבודה.

קארין אלהרר: אז איך אתם יכולים לאכוף את זה?

ערן קמין: בתשאול אקראי במחסומים.

ערן קמין: אנחנו נאפשר לתנועה לזרום.

קארין אלהרר: בחייאת דינק.

מיקי לוי: תגיד שאתם לא יכולים לאכוף, הכי פשוט.

ניצן הורוביץ: אבל איזה תשובה את רוצה לקבל?

מיקי לוי: לא, אנחנו לא תוקפים אותו.

מיקי לוי: התקנות מחוררות, הוא יודע את זה.

קארין אלהרר: לא הבנת שהתקנות על הפנים?

קארין אלהרר: לא באמת, למה אתם עובדים על עצמכם בעיניים?

יעקב אשר: טוב, תודה רבה.

יעקב אשר: פרופ' גרוטו.

קארין אלהרר: איתמר, אני ממש אשמח לקבל תשובה על זה.

יעקב אשר: סליחה, אני מדבר.

יעקב אשר: פרופ' גרוטו, קודם כול על הנקודות שעלו פה.

יעקב אשר: כשלא היית כאן אז דיברו גם על הנושא שהוא נורא נורא חשוב, על מה היעד של אחרי שלושת השבועות האלה, והאם יש או איפה אוחזת אסטרטגיית היציאה?

יעקב אשר: וג' איפה אוחז המערך לקטיעת השרשראות, שאנחנו כל פעם מתבשרים מחדש שעוד כמה שבועות הוא יהיה מוכן?

קארין אלהרר: וגם תסביר לנו, מה בעצם התכוונתם לסגור ומה לא, כי עושה רושם שיש הרבה מלל, אבל לא ברור מה זה נועד להרוס מלבד הכלכלה.

יעקב אשר: תודה, זה היה מצוין.

יעקב אשר: כן, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה, יעקב, על המחמאות.

קארין אלהרר: אני מקבלת ציונים, זה מדהים.

איתמר גרוטו: אני אתייחס באופן כללי כמובן כרגע, גם לחלק מהשאלות אולי, אבל אני איתכם פה לכל אורך הדיון, ולמעט יציאות דחופות מדי פעם, אז כמובן שגם כשנגיע לשלב הפרקטי של הסעיפים, אז אני נמצא כאן כדי להסביר.

איתמר גרוטו: אני אתחיל בזה שבאמת כאיש מקצוע ובריאות הציבור, לא נתקלתי מעולם, ואני לא חושב שמישהו מהאנשים שאני מכיר, ואני חבר בוועד המנהל של ארגון הבריאות העולמי, נתקל באירוע מהסוג הזה.

איתמר גרוטו: אז צריך לזכור שאנחנו נמצאים באיזשהו מצב שהוא באמת מאוד מאוד מורכב, וקשה לניהול גם לאנשי המקצוע – אני מדבר על אנשי המקצוע, לא מדבר כרגע על אחרים.

איתמר גרוטו: גם אני עצמי לצורך העניין עד לפני עשרה ימים הייתי מהאנשים שבתוך בכירי משרד הבריאות, אני מודה, התנגדתי לכל צורה של סגר ויותר ללכת לכיוון של המגבלות, אבל לאור התנועה והשינוי במצב התחלואה שאנחנו חוזים בו מול העיניים כרגע, אחרי שערכתי שיחות גם עם מנהלי בתי חולים וגם סיורים במוסדות הרפואיים הגריאטריים – שלא צריך לשכוח גם אותם, אבל יש שם גם מאות חולים – שאומנם מצבם מוגדר לפעמים קל, אבל בעצם הם מאוד סובלים ויכולים להידרדר למוות בכל רגע.

איתמר גרוטו: זה בהחלט מצב ששינה את עמדתי, ואני פועל גם להעביר את המסר הזה, אני חושב שזה חשוב מאוד שגם אתם תכירו אותנו, ותכירו את הדברים ממקור ראשון שנמצא במערכת הבריאות.

איתמר גרוטו: אז כמו שאמרתי, זה נגיף שמאוד מתעתע, וגם אנחנו צריכים להתאים את העמדה שלנו בהתאם.

איתמר גרוטו: לכן יכול להיות שהעמדה, בגלל שהנגיף קופץ מ-4,000 ל-5,500 נדבקים ביום אחד, אז גם אנחנו צריכים לפעמים לשנות את דרך הטיפול המקצועית ביום אחד.

איתמר גרוטו: אני נמצא באירוע הזה מאז שהוא התחיל, ובאמת גם שותף לסגר הראשון.

איתמר גרוטו: הסגר הראשון אנחנו יודעים שהוא פעל ועשה את העבודה שלו, ועל כך אין חולק.

איתמר גרוטו: אבל למדנו מאז עוד דברים ועוד דברים, שאפשר גם להגיע לסגר שנקרא לו סגר נושם.

איתמר גרוטו: הסגר הזה שאנחנו עכשיו מציעים פה דומה מאוד להרבה מאוד סגרים שעשו במקומות אחרים בעולם מבחינת הדברים שנעשו שם, שהם היו אולי יותר נושמים מהסגרים שהיו אצלנו, הם היו יותר מאוחרים, יותר איטיים.

איתמר גרוטו: אנחנו עושים משהו יותר דומה וגם הצליח בעולם.

איתמר גרוטו: אני אגיד אחרי זה גם על הסיכויים להצלחה.

איתמר גרוטו: בסופו של יום יש כאן מסר מאוד מפשוט מאחורי כל התקנות האלה, בסוף עומדות שתי מילים: להישאר בבית.

איתמר גרוטו: פשוט מה שעשו במקומות אחרים, גם עשו קמפיינים בעניין הזה וגם אצלנו, פשוט מי שלא צריך לצאת מהבית למשהו שהוא חיוני, ויש פה כל מיני החרגות, פשוט צריך להישאר בבית בתקופה הזאת של הסגר.

איתמר גרוטו: זו הדרך הבטוחה ביותר להבטיח את בריאות הציבור.

איתמר גרוטו: במקומות שהוא פעל, אז היו מקומות שבאמת יש התגייסות, וסליחה שזה ביטוי שאולי נשמע לכם שחוק פה, אבל הנושא של הערבות ההדדית והאחריות של כולנו, פשוט שאנשים דאגו אחד לשני ואנשים נשארו בבית ושמרו על ההנחיות, באותן מדינות הצליחו להתמודד בצורה הכי טובה עם האירוע הזה.

איתמר גרוטו: לגבי פרופ' חגי לוין – הוא גם לא חולק על העמדה המקצועית שלי שצריך לעשות צעדים חריפים אלא על הדרך להשיג את המטרה.

איתמר גרוטו: ואני חושב שהדרך שאנחנו הגענו אליה, זה לקח כמה ימים מהיום שהממשלה קיבלה את ההחלטה עד שהגענו לתקנות, אבל בדרך נעשתה הרבה מאוד עבודה כדי לראות לעשות את האיזון הזה כמה שיותר טוב.

איתמר גרוטו: בסוף האיזון בין השמירה על בריאות הציבור מצד אחד והשמירה על האפשרות שלנו להמשיך לקיים איזשהם חיים יחסית נורמליים רק בתקופה הזאת של החגים, שלא נצטרך לעבור בדיוק מה שהיה כאן בפסח.

איתמר גרוטו: כמה מילים על התחלואה.

איתמר גרוטו: מה שמטריד אותנו, מעבר לעובדה שהמספרים גבוהים, זה גם הקצב של העלייה.

איתמר גרוטו: אנחנו נמצאים באותו מקדם הדבקה – יש אומרים 1.5, 1.6, אני יותר קרוב ל-1.3 – אבל בקצב של 1.3 זה משהו שמכפיל את עצמו כל משהו כמו חמישה-שישה ימים.

איתמר גרוטו: יש לנו 41,233 חולים שמטופלים כרגע על ידי קופות החולים בקהילה, עוד 1,160 מאושפזים בבתי החולים הכלליים, ועוד 722 במוסדות הגריאטריים.

איתמר גרוטו: והמספרים האלה רק גדלים בקצב מאוד מאוד גבוה.

איתמר גרוטו: גם החולים שנמצאים בקהילה, אגב, ראינו את זה במדינות אחרות, שלא הספיקו להגיע לבית חולים וגם נפטרו לצערנו בבית.

איתמר גרוטו: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שקופות החולים לא יוכלו לעשות מעקב טוב אחרי אנשים והם ימותו בבית.

איתמר גרוטו: אז המצב באמת מתדרדר כרגע.

איתמר גרוטו: אנחנו חוזים גם פני עתיד ורואים שהמצב צפוי עוד להתדרדר.

איתמר גרוטו: גם כשמחר בבוקר יתחיל אותו סגר, ברור שלא נראה את התוצאה בתוך שבוע.

איתמר גרוטו: אף אחד לא מצפה לזה, ואני מניח שגם אנחנו לא מצפים לזה, אבל אני אתייחס למה כן.

איתמר גרוטו: נכון שהסגר פוגע בבריאות ובנפש, אין ספק, אבל גם המחלה גורמת לפגיעה ונזק בריאותי ונפשי.

איתמר גרוטו: גם הבידוד הזה, שאותם חולי קורונה שנאלצים היום להישאר בבית שבועיים, להישאר לבד בלי שאף אחד יכול לגשת אליהם, אנחנו רוצים למנוע גם את זה.

איתמר גרוטו: פרופ' לוין הזכיר את נושא חולי הלב.

איתמר גרוטו: כרגע יש מקומות שסגרו את המחלקה הקרדיולוגית כדי לטפל בחולי קורונה.

איתמר גרוטו: אז חולי הלב שיגיעו לטיפול נמרץ לא יוכלו לקבל את הטיפול המיטבי.

איתמר גרוטו: אבל יחד עם זאת, יש לנו תקווה.

איתמר גרוטו: אני חושב שאם התקנות בנוסח הזה יתקיימו כלשונן אחד לאחד, אז הוא יכול להצליח מאוד להוריד את רמת התחלואה.

איתמר גרוטו: אני אומר: זה לא יגיע לאפס.

איתמר גרוטו: גם היום שיש לנו חולים, אז החולים האלה מבודדים מהמשפחה שלהם, ובכל זאת מצליחים לשמור, ובהרבה מהמקומות אנחנו מונעים הדבקה בתוך - - -

קארין אלהרר: כן, לאלה שאנחנו יודעים.

קארין אלהרר: מה עם אלה שלא?

אלי אבידר: לאלה שאתה יודע.

אלי אבידר: יש הרבה שאתה לא יודע.

איתמר גרוטו: נכון שיש הרבה שאני לא יודע.

איתמר גרוטו: ויכול להיות, כמו שאמרתי, אני צופה שבימים הראשונים אנחנו נראה עלייה, לא רק בגלל אותם חולים שידביקו בבית, אלא גם אותם תוצאות של מה שהיה בשבועיים האחרונים, שעכשיו אנחנו נראה אותם קדימה.

איתמר גרוטו: אני כן חושב אבל שבמהלך של שלושה שבועות, וזה גם אמרתי בתוך הדיונים בתוך משרד הבריאות, נצליח להשיג בלימה, נצליח להשיג מצב שאנחנו נגיע חזרה לאזור R שווה אחד, זאת אומרת התייצבות.

איתמר גרוטו: אני לא יכול להגיד מספרים, כי אני לא רוצה לנקוב במספרים, זה יהיה לא אחראי.

איתמר גרוטו: אבל להגיד שאנחנו כן נראה מגמה, ובסופו של דבר מגמה של בלימה אחרי שלושה שבועות, זה משהו שיכול אחר כך לאפשר לנו להתחיל להפעיל את תוכנית היציאה.

יעקב אשר: יש תוכנית יציאה?

קארין אלהרר: אוה, זו השאלה.

איתמר גרוטו: תוכנית היציאה שלנו מורכבת כמובן מהרבה מאוד מרכיבים, אני אציין את שלושת המרכיבים העיקריים בה.

איתמר גרוטו: אחד זה באמת יציאה איטית ומדורגת.

איתמר גרוטו: לא כמו בפעם הקודמת, מודים בטעות, זו הייתה טעות גם של אנשי המקצוע, לא מאשים אף אחד, שבאמת חשבנו שאפשר לפתוח יותר מהר.

איתמר גרוטו: ולכן צריך לצאת בצורה איטית ומדורגת, להפעיל את הרמזור כבסיס עם איזשהם שינויים והתאמות בהתחלה ואחר כך להיכנס לעניין הזה.

איתמר גרוטו: זה מהמרכיב הראשון, שכמובן מבוסס מאוד גם פה על המשך היענות של הציבור להנחיות, בסוף זה יהיה המשך של אותו דבר.

איתמר גרוטו: החלק השני זה אותו מערך של מפקדת אלון של פיקוד העורף של קטיעת שרשרת ההדבקות.

איתמר גרוטו: כרגע המערך הזה נמצא בהקמה, זה באחריות של פיקוד העורף - - -

אלי אבידר: כמה יש?

אלי אבידר: אנחנו חייבים לדעת כמה יש.

עידן רול: המערך יהיה מוכן רק בנובמבר, היציאה מהסגר אמורה לקרות באוקטובר.

קארין אלהרר: רגע, תנו לו.

אלי אבידר: הנציגים שלך אמרו פעם אחרי פעם שיש 400 חוקרות אפידמיולוגיות, עד שהתברר שיש 27.

אלי אבידר: תגידו לנו, זה לא סוד צבאי, כמה יש.

עידן רול: 3,000 תקנים אושרו לפני ארבעה חודשים.

אלי אבידר: מה זה משנה מה אושרו, ויהיו 7,000 בעוד חודש.

אלי אבידר: כמה יש?

עידן רול: לא, אני אומר, על אחת כמה וכמה.

קארין אלהרר: חאלס, תנו לו לענות.

איתמר גרוטו: יש כרגע, אני לא זוכר את המספר המדויק, אני יכול לחזור עם תשובה.

אלי אבידר: זה תמיד התשובה, ככה זה מתחיל תמיד.

אוסנת הילה מארק: נו, אתה רואה, אבידר?

עידן רול: התחייבו ל-3,000 לפני שלושה-ארבעה חודשים.

איתמר גרוטו: יש תהליך של הכשרה.

איתמר גרוטו: יש כמה מקורות לדברים האלה: יש חיילים, יש סלקטורים שגויסו לעבודה והם ממשיכים להיות מגויסים על ידי משרד הבריאות; יש את האחיות האפידמיולוגיות שנוספו של משרד הבריאות; ויש גם גיוס של אנשים שמכשירים אותם מתוך הרשויות, כשהמטרה היא באמת שאנשים מתוך הרשויות המקומיות, יהיו חלק מהתהליך של מודל הרמזור, אבל זה לא משנה, הם יוכלו לעשות את החקירות.

איתמר גרוטו: כך שבסופו של דבר אחרי שנגמור את הסגר, אני מעריך שנהיה לפחות על סדר גודל של 1,500–1,700 חוקרים.

קארין אלהרר: גמזו אמר - - -

יעקב אשר: רגע.

איילת שקד: המערך של פיקוד העורף עובד כבר או שכרגע זה מערך נפרד של משרד הבריאות?

איתמר גרוטו: לא, המערך עובד בתיאום בין משרד הבריאות לבין פיקוד העורף.

איתמר גרוטו: פיקוד העורף הוא האחראי, הוא מפקדה משימתית שנקראת מפקדת אלון, שתפקידו לנהל ולתכלל את כל המערך הזה.

איתמר גרוטו: כמובן שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה, זאת אומרת יש מקרים שמתוחקרים על ידי סלקטור או חייל, שזה ברמה נמוכה - - -

יעקב אשר: סליחה שאני קוטע אותך, אני רוצה לומר משהו.

יעקב אשר: הכיוונים ברורים, אבל אלה אמירות, ואמירות יפות, ואנחנו כבר חיים מהם הרבה זמן.

יעקב אשר: אני רוצה להבהיר כאן, לבקש אבל להבהיר גם כן: התקנות הללו שמדובר עליהן כרגע מדברות על 14 יום, כל הסט הזה.

יעקב אשר: זאת אומרת שהממשלה תצטרך להגיע לפה בעוד 13 - - -

איתמר גרוטו: אני מבין לאן אתה חותר ואני מוכן לפרט.

יעקב אשר: תן לי, לחתור אני חותר לבד, כשאני נח אני נח עם אחרים.

יעקב אשר: אז זאת אומרת שהממשלה תצטרך לקבל בעוד 12 יום החלטות כדי לתת את ה-24 שעות ושייכנסו לתוקף, ואז כמובן יגיע גם לוועדה.

יעקב אשר: אני אומר: אנחנו בדיון הזה צריכים לא לקבל מילים – והמילים הן נכונות והן טובות – אנחנו רוצים לראות תרגום הלכה למעשה, אנחנו רוצים לראות תוכנית יציאה.

יעקב אשר: אולי תהיה תוכנית שהיא כפופה לשינויים כאלה ואחרים, כי יהיו מסקנות נוספות לאחר מכן, אבל שיהיה שלד של תוכנית יציאה, שלד שאפשר יהיה להציג אותו במצגת, עם דברים ברורים, שנדע לאן זה הולך – אחד.

יעקב אשר: שתיים, סטטוס של אותו מרכז אפידמיולוגי, חקירת ועצירת שרשרת ההדבקה, איפה הוא עובד, באיזה עוצמת מנוע הוא עובד, האם הוא הגיע כבר ל-100% מנוע או לא, ומה אתם מצפים שיקרה.

אלי אבידר: עד הבחירות, יעקב.

יעקב אשר: תודה שאתה מפריע לי כל הזמן.

אלי אבידר: עד הבחירות.

יעקב אשר: תודה שאתה מפריע לי.

אלי אבידר: בכיף.

יעקב אשר: הדבר הזה צריך להיות עם החלטת הממשלה, לבוא ביחד עם הדבר הזה וגם להציג אותו בפנינו, כי איך אמרת ביושר?

יעקב אשר: היו טעויות, ויכול להיות שהיו טעויות, וכולנו חשבנו שאולי שחררו מהר מדי את החינוך אז, ויכול להיות שהיו עוד דברים אחרים.

יעקב אשר: אני אומר: אנחנו רוצים להיות מתוכננים הפעם, אנחנו דורשים שזה יקרה.

יעקב אשר: כמובן, בכפוף לשינויים שיכולים לקרות אחר כך.

איתמר גרוטו: אני מתחייב פה, בשם משרד הבריאות לפחות, שאנחנו נבוא עם תוכנית.

איתמר גרוטו: גם כדאי שיוזמן נציג של פיקוד העורף, להציג את החלק שלו.

יעקב אשר: ברור, ברור.

קארין אלהרר: יוזמנו כולם, אבל שיהיה משהו.

איתמר גרוטו: אני רוצה להמשיך בעוד כמה דברים כלליים, ולשאלות - - -

יעקב אשר: רגע, תסיים ואז תענה לשאלות.

קארין אלהרר: כי הם היו בלי מסכות.

אלי אבידר: רק באיטליה, כי הם אוהבים להתחבק.

איתמר גרוטו: ואצלנו האוהדים – פחות?

אלי אבידר: לא, האוהדים אוהבים להתחבק שם.

אלי אבידר: אוהדים אחרים לא אוהבים את החיבוקים האלה.

איתמר גרוטו: מה שאני כן רוצה לומר בהקשר הזה, גם אם נסתכל על הנתון של כמה נדבקו במקום מסוים זה פחות, כי בסוף מקרה אחד מתחיל את שרשרת ההדבקה.

איתמר גרוטו: יש ערים שלמות, היו כמה אירועים כאלה בכמה וכמה מקומות, אני יכול לציין שמות אבל אני לא רוצה לעשות שיימינג ליישובים מסוימים, שהיה איזה אירוע אחד בודד שפשוט הדביק יישוב שלם, שממנו התחילה שרשרת.

איתמר גרוטו: לכן זה לא נכון רק להסתכל כמה בדיוק נדבקו אלא גם על התוצאה של אותה שרשרת הדבקה שנגרמת כתוצאה מאותו אירוע.

איתמר גרוטו: זה בעניין הזה.

איתמר גרוטו: אני חושב שבסופו של דבר עבדנו באמת מאוד קשה כל גורמי הממשלה, נמצאים פה גם משרד המשפטים וגם משרד האוצר, כמו כל משרדי הממשלה, בסוף להביא נוסח שהשתדל כמה שיותר להביא איזונים בין הדברים, ושלא ייפגע מישהו שבאמת לא היינו צריכים לפגוע בו.

יעקב אשר: אוקיי.

יואב סגלוביץ': אפשר שאלה - - -

יעקב אשר: רגע, אני זוכר.

קארין אלהרר: יש לנו הרבה שאלות.

יעקב אשר: גם לי יש שאלות.

איתמר גרוטו: היו שאלות שעוד לא עניתי.

אוסנת הילה מארק: אולי אדוני היושב-ראש ייתן לו"ז איך אנחנו מתקדמים מפה קדימה?

יעקב אשר: תיכף נדבר על הלו"ז.

יעקב אשר: תני לי רגע לסיים.

אוסנת הילה מארק: יש פה גם אימהות שצריכות להתארגן לחג.

אלי אבידר: מי שלא בישל שיזמין take away.

אוסנת הילה מארק: אני לא אוהבת take away.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אם המשטרה עדיין נמצאת איתנו, ברשותך, אם אני יכול להעלות את זה, אם הם שומעים אותנו, המשטרה הוציאה עכשיו הנחיות לכל בעלי תפילה, חזנים ותוקעים, שהם יוכלו לצאת ממקום למקום מיום כ"ט באלול מהשעה 17:30 עד יום ב' בשעה 20:00.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, על סמך מה המשטרה קבעה שעות?

מיכאל מלכיאלי: שתיים, רבנו תם יוצא ב-20:00, צאת החג בשעה 20:00.

מיכאל מלכיאלי: איך אדם שיוצא מתפילה ב-20:30, מסיים את החג, מתארגן, אוסף את הכלים שלו, יעצור אותו השוטר, יגיד לו: שמע, האישור של משרד הדתות כבר לא תקף.

מיכאל מלכיאלי: למה הם הגבילו את זה לשעה 20:00?

יעקב אשר: לא, לחזרה הביתה כן.

קארין אלהרר: אתה מבין, איתמר?

יעקב אשר: לדעתי בחוק זה לא מופיע.

מיכאל מלכיאלי: בחוק זה לא מופיע.

מיכאל מלכיאלי: המשטרה מגבילה את זה.

מיכאל מלכיאלי: מה זה 17:30?

מיכאל מלכיאלי: הוא בירושלים, נוסע לנהרייה, הוא צריך לצאת בשעה 15:00.

יעקב אשר: מבקשים מהמשטרה לקנות לוח של זמנים ולשנות את ההנחיות הללו.

איתמר גרוטו: בנקודה הזאת יש לנו שיתוף פעולה מצוין עם המשטרה, אנחנו עובדים 24/7.

איתמר גרוטו: גם במשל"ט, מרכז השליטה, יש נציג של מינהלת האכיפה, וכל פעם שמגיעה סוגיה מהסוג הזה היא נדונה - - -

קארין אלהרר: אה, אתם בכוננות בחג?

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, הוציאו הנחיה עכשיו, איזה שיתוף פעולה?

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע את חוות דעתך, פרופ' גרוטו, א' על הנושא הזה של ה-500 מ' – מה יקרה אם זה יהיה 1,000 מ'? מה יקרה?

יעקב אשר: אנחנו נמנע הרבה מאוד התקהלויות ובעיות של שוטרים.

קארין אלהרר: ובשים לב - - -

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: אבל, קארין, עם כל הכבוד, את יודעת שאני מכבד, ופעם בחצי בשנה אנחנו מגיעים לשיח הזה, שאת יודעת שאני מכבד אותך, ואני מבקש ממך שתכבדי אותי ולפחות אל תקשי עליי, זה הכול.

מיקי לוי: היא מכבדת אותך, אל תגיד את זה.

יעקב אשר: הלו, אני וקארין מסתדרים בלעדיך, שב בשקט.

ניצן הורוביץ: אם אפשר לשאול בעניין ה-take away.

יעקב אשר: תגיד לי אבל איפה למדת נימוסים והליכות?

ניצן הורוביץ: אבל אפשר לשאול.

ניצן הורוביץ: אני שואל.

יעקב אשר: אמרתי שיש שאלות.

יעקב אשר: דקה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש - - -

יעקב אשר: לא עכשיו.

מיקי לוי: אבל אני מבקש שאלה לפרופ' גרוטו.

יעקב אשר: רגע, תחכו.

יעקב אשר: תגידו, אתם באמת לא מבינים מה שאני אומר או שאני צריך לדבר בעברית?

איתמר גרוטו: משהו טכני לחלוטין, אני אצטרך חמש דקות הפסקה להביא חיבור מיוחד למחשב, כי אני צריך לשחרר מספר הזמנות דחופות שאני מקבל בסמ"ס, פשוט של כל מיני ציוד שצריך להגיע, ורק אני מוסמך לחתום עליהם.

קארין אלהרר: תן לו לצאת.

עידן רול: פרופ' גרוטו, אתה יכול גם לקחת take away מהמזנון של הכנסת לפני שיסגרו גם את זה.

יעקב אשר: פיקוח נפש דוחה הכול.

יעקב אשר: אה, עוד חמש דקות?

איתמר גרוטו: תגידו לי מתי.

איילת שקד: כן, יעקב, שיענה, ועל ה- take awayשהיה חלק מהצעת המחליטים והוצא משם.

יעקב אשר: רגע, take away זה בסדר.

איתמר גרוטו: ניקח כמה שאלות ואז אני אצא החוצה.

יעקב אשר: התחלתי שאלה ראשונה, ואם יהיו עוד שאלות - - -

קארין אלהרר: יש עוד שאלות.

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: אתה רוצה עכשיו לצאת, כדי שתוכל לתת אחר כך את התשובות?

איתמר גרוטו: חמש דקות אני צריך לצאת, להביא משהו מהאוטו.

אוסנת הילה מארק: רגע, אפשר אולי להגיד מה הלו"ז?

אוסנת הילה מארק: כמה זמן ייקח הדיון?

יעקב אשר: אז זהו.

יעקב אשר: אז בוא נמצה את זה.

קארין אלהרר: יעקב, על הראש שלנו - - -

יעקב אשר: אני סומך עליו גם כשהוא אומר לי רבע שעה.

קארין אלהרר: אז לעניין ה-500 מ' ולעניין ה-take away.

יעקב אשר: בנושא ה-500 מ' אני שואל שאלה.

יעקב אשר: ואני מדבר על הליכה, אני לא מדבר על נסיעות, זה אני חולק על אחרים שאמרו, כי ברגע שאתה פותח נסיעות לכל מקום אז פתחת נסיעות לכל מקום.

יעקב אשר: אני מדבר על הליכה, מה הבעיה שבמקום 500 זה יהיה 1,500 או 1,000 או 2,000, שאנשים יוכלו לצאת?

יעקב אשר: הרי לא נתקהל – אחד; לא ניכנס לבתים של אחרים – שתיים, שגם לזה אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלך.

יעקב אשר: אתה הרי שמת בכל מקום מגבלה, אז לפחות את הדבר הזה.

יעקב אשר: עכשיו, כמה אנשים הולכים מחוץ לבית ברגל מעבר לקילומטר ברדיוס?

יעקב אשר: אבל איזושהי פתיחות, איזשהו היגיון, כי דורשים כל כך הרבה דברים.

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע את חוות דעת משרד הבריאות.

קארין אלהרר: אני יכולה רק לחדד את השאלה?

יעקב אשר: לחדד את זה – כן.

אוסנת הילה מארק: - - -

יעקב אשר: רגע, תני לה לחדד ואת תחדדי אחריה.

עידן רול: אדוני היושב-ראש, למה נרשמים לשאלות אם אין לזה שום משמעות?

יעקב אשר: כבודו לא מבין מה אמרתי עכשיו?

יעקב אשר: העליתי נושא, היא ביקשה לחדד את הנושא זה, נסיים לחדד אותו.

יעקב אשר: אם אתה רוצה לחדד את זה, תחדד גם תחדד.

יעקב אשר: נסיים את הנושא הזה נעבור לנושא הבא.

יעקב אשר: מעולם לא חלמתי שאני אהיה בסוף מורה.

עידן רול: יעקב, אני הייתי איתך בזה וטענתי שאחרים מפריעים.

ניצן הורוביץ: אין מה לחדד, השאלה ברורה.

יעקב אשר: היא רוצה לחדד.

יעקב אשר: אבל אתה לא תמנע מקארין לחדד.

אלי אבידר: פרופ' גרוטו, ידבר, כבודו.

יעקב אשר: לא, קארין, תסיימי.

יעקב אשר: אוקיי, זה מובן.

יעקב אשר: תשובה לעניין 500 מ'.

איתמר גרוטו: בסופו של דבר אנחנו רצינו להטיל את מגבלת התנועה, כשמגבלת התנועה אנחנו חושבים שזה חלק משמעותי בתוך התהליך הזה, שגם משדר את המסר שבאמת נשב בבית.

איתמר גרוטו: אין איזה משהו קדוש ב-500 מ'.

אוסנת הילה מארק: למה ויתרת על החידוד שלי?

יעקב אשר: אה, שכחתי את החידוד שלך.

יעקב אשר: בעניין הזה, כן.

אוסנת הילה מארק: בעניין הזה רק רציתי לשאול גם את פרופ' גרוטו: אם נצליח אולי להרחיב את ה-1,500 מ'.

ניצן הורוביץ: 500.

אוסנת הילה מארק: ונגיד חברה החליטה להגיע לבית של מישהו, ובמרפסת פתוחה יכולים להיפגש?

אלי אבידר: אסור לה על פי התקנות.

אוסנת הילה מארק: אז אני רוצה להבין את זה מפרופ' גרוטו.

יעקב אשר: רגע, זה נושא נוסף.

אוסנת הילה מארק: לא, זה בעניין ה-1,500.

שלמה קרעי: רגע, ובתוך ה-500 מ' כן אפשר?

יעקב אשר: לא, זה נושא נוסף.

יעקב אשר: תאמינו לי, תסמכו עליי, חבר'ה, רשמתי את הכול.

אוסנת הילה מארק: כי באוויר הפתוח אמרנו - - -

יעקב אשר: אבל, אוסנת, כרגע על פי החוק שנמצא בפנינו, אי-אפשר להיכנס ממשפחה אחת למשפחה שנייה.

יעקב אשר: אני אומר נכון?

איתמר גרוטו: נכון.

יעקב אשר: תיכף אני אבקש את ההתייחסות שלו על זה.

אוסנת הילה מארק: וכבר שיתייחס גם באוויר הפתוח משפחה למשפחה.

אלי אבידר: אי-אפשר.

ניצן הורוביץ: זה נושא אחר.

עידן רול: אז אפשר חידוד?

יעקב אשר: אם זה בעניין הזה – כן.

ניצן הורוביץ: אבל זה נושא אחר.

יעקב אשר: אתם תאבדו בסוף את מה שאנחנו רוצים לשמוע - - -

עידן רול: למה המגבלה היא לא יישובית, פרופ' גרוטו?

קארין אלהרר: מגבלה יישובית זה טוב.

עידן רול: למה המגבלה לא יישובית במקום 500 מ'?

קארין אלהרר: בתוך איסור התקהלות.

עידן רול: זה החידוד שאני מציע.

איתמר גרוטו: אוקיי, אז אני מבין את החידוד.

יעקב אשר: זה חידוד נוסף.

יעקב אשר: הלאה.

איתמר גרוטו: קודם כול אמרנו 500 מ', כי זה על בסיס הניסיון שלנו מאירועים קודמים ומה שעשו גם בעולם.

איתמר גרוטו: עכשיו, הגבלה יישובית, אז יש יישוב שהוא קטן ויש יישוב שהוא גדול, ויש יישובים שזה תנועה של עיר שלמה.

איתמר גרוטו: יש יישוב כמו ירושלים, והתנועה בירושלים היא מאוד מסוכנת אם נעבור מאזור - - -

יעקב אשר: אבל, פרופ' גרוטו, תקשיב, יש מושג בגמרא שנקרא קים ליה בדרבה מיניה – כשאתה פותר את הדבר הגדול – אם אנחנו נשמע את התשובה שלך למה אסור או מה דעתך אם היו מרחיבים את זה קצת, בעוד 500 או 600, אז זה נותן תשובה גם ליישובי.

יעקב אשר: היישובי זה גם תשובה נוספת.

יעקב אשר: היישובי – ענית, שלא יהיה ערבוב בין רשויות, למרות שיש רשויות שגובלות אחת עם השנייה.

איתמר גרוטו: אני דווקא אענה בשאלה, אני פשוט לא יודע לגמרי מה הכללים בעניין הזה, אבל אני חושב שגם לגבי השבת יש מגבלות של כמה מותר.

יעקב אשר: תחום שבת, כן.

יעקב אשר: זה לא קשור לחוק.

איתמר גרוטו: נכון שזה לא קשור, אבל בסוף מישהו קבע איזה כלל, שזה הכלל שעושה את ההיגיון - - -

איתמר גרוטו: לא, אבל יש הרבה דברים שהוא כן יכול לצאת מעל ל-500.

איתמר גרוטו: למשל, אם מישהו רוצה לצאת להליכה ספורטיבית, הוא יכול לצאת.

יעקב אשר: כן, ולקניות כן.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: אני שואל אבל שוב: אם הבנתם שיש צורך לתת לאנשים לצאת החוצה 500 מ', אז הייתי שמח מאוד אם זה יהיה 2,500, ודיבר פה פרופ' לוין שאולי לא נגביל את זה בכלל, והוא מדבר על יישובים.

יעקב אשר: אבל אני אומר: כרגע להקל טיפה על הדבר הזה, למה לא לתת טווח קצת יותר גדול?

יעקב אשר: אני אגיד לך למה הוא נכון, ואמרה את זה קארין בסוף, אני אמרתי את זה בהתחלה במילים אחרות: זה גם יחסוך הרבה בלגן של האכיפה, כי כמה אנשים כבר רצים מעבר לק"מ?

יעקב אשר: אלא אם כן יש לו איזה משהו מיוחד דווקא מעבר לאותו ק"מ.

יעקב אשר: אז יהיה עוד 500 מ'.

איתמר גרוטו: דיברנו גם עם מינהלת האכיפה.

איתמר גרוטו: בסוף כמובן יתייחסו אחרת לאנשים שהולכים ברגל ואנשים שיוצאים באוטו.

איתמר גרוטו: אף אחד לא יעמוד עם מטרז' וימדוד עם המרחק של ה-500.

איתמר גרוטו: אבל עדיין צריך לקבוע כללים.

יעקב אשר: לא, לקבוע כן.

יעקב אשר: בוא נקבע 1,000.

קארין אלהרר: איתמר, תקבעו את הכלל של איסור התקהלות.

איתמר גרוטו: למה אסור לנסוע בכביש מעל 90 קמ"ש כשהרכבים יכולים לנסוע יותר?

איתמר גרוטו: בסוף יש כללים שנקבעים.

איתמר גרוטו: וגם שם אין אכיפה מלאה.

קארין אלהרר: אני אגיד לך למה אסור.

קארין אלהרר: איתמר, הנקודה ברורה, אתה רוצה איסור התקהלות.

קארין אלהרר: תאסרו התקהלות, הבנו, אבל לא 500 מ'.

איתמר גרוטו: איסור ההתקהלות הוא לא מספיק.

איתמר גרוטו: זה הגענו למסקנה - - -

קארין אלהרר: איתמר, רגע.

קארין אלהרר: אתה אומר הליכה ספורטיבית כן?

קארין אלהרר: מישהו שהוא על כיסא גלגלים לא עושה הליכה ספורטיבית.

קארין אלהרר: אז מה הוא עושה?

איתמר גרוטו: אז גם הוא יכול לנוע - - -

יעקב אשר: קארין, אני רוצה לעבור לעוד נושאים, אנחנו לא נגיע אליהם.

קארין אלהרר: אבל הוא עונה לי, למה אתה מפריע לי?

מיקי לוי: אדוני, יו"ר לה"ב, העצמאים, העסקים הקטנים והבינוניים, נמצא בזום, הוא רוצה לדבר.

קארין אלהרר: הוא הולך לחמש דקות.

יעקב אשר: אז רגע, תנו לנו למצות כמה שאלות, שאולי הוא גם יעשה שיעורי בית בזמן שנעשה את ההפסקה, כי אני מתכנן להעלות את הנקודות, שיעשה בירורים.

יעקב אשר: בואו, אנחנו רוצים למצות את כל הוויכוח, לא צריך, שמנו נקודות.

אוסנת הילה מארק: עד מתי מתוכנן הדיון, אדוני?

יעקב אשר: בכלל?

יעקב אשר: אני לא יודע.

קארין אלהרר: עד שנסיים.

אוסנת הילה מארק: כמה זמן?

אוסנת הילה מארק: עוד שעתיים, שלוש, ארבע.

יעקב אשר: אני רוצה בעוד עשר דקות לצאת להפסקה של חצי שעה או שעה, ולאחר מכן - - -

אוסנת הילה מארק: אפשר לתת התראה של שעה לפני ההצבעות?

קריאה: Take-away.

מיקי לוי: מה עם take-away?

מיקי לוי: מה עם סעיף 2?

יעקב אשר: אבל זה מה שאני מנסה להגיד, מיקי.

מיקי לוי: סליחה, לא הקשבתי, אני מתנצל, אדוני.

יעקב אשר: כן, יואב.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לשאול מספר שאלות את פרופ' גרוטו, ובעיקר על הקונספט.

יואב סגלוביץ': גם ממה ששמעתי מכם, אני לא רופא, אני לא מומחה ברפואה, אני כן מומחה באכיפה.

יואב סגלוביץ': אז בואו כל אחד יהיה במומחיות שלו.

יואב סגלוביץ': המומחיות שלי אומרת שהתקנות האלה לא ניתנות לאכיפה.

קארין אלהרר: גם המשטרה אומרת את זה.

יואב סגלוביץ': ואתה או אחרים ממשרד הבריאות אומרים לי שאחת הסיבות ל-500 מ' היא אכיפה.

יואב סגלוביץ': אז כל אחד קודם כול שיתעסק במקצוע שלו.

יואב סגלוביץ': הדבר הנוסף זה סיפור ההתקהלויות.

יואב סגלוביץ': הוא הכי קשה מבחינת הדבקה, הוא הכי מוחרג מבחינת התקנות.

יואב סגלוביץ': זה היפוך לכל היגיון אפידמיולוגי שאתם מדברים עליו, כי אם אני נוסע באוטו שלי, נוסע ברכב שלי, ויורד לבקר אדם קרוב אליי בפחות מעשרה אנשים זה אסור.

יואב סגלוביץ': להיכנס לבית כנסת עם עשרה אנשים שלא מכיר - - -

איתמר גרוטו: יותר מעשרה.

יואב סגלוביץ': שנייה, תן לי לגמור את השאלה.

יואב סגלוביץ': אני מחפש את ההיגיון.

יואב סגלוביץ': אני אומר מה שאמרתי מתחילת הדרך.

יואב סגלוביץ': אפשר לתקן את התקנות האלה, הן צריכות להיות עמוד וחצי, שבו אומרים את הכללים הבסיסיים.

יואב סגלוביץ': כשאתה נכנס לפרטי התקנות, שהן לא ניתנות לאכיפה, אתה גורם לדבר אחד – לא אתה אישית, אבל המדינה גורמת לדבר אחד – שהתחמנים יתחמנו.

יואב סגלוביץ': באיזה מובן?

יואב סגלוביץ': נראה לך שמחסום – פרופ' גרוטו, שנייה, אני אומר לך את המומחיות שלי עכשיו.

יעקב אשר: תודה, יואב.

קארין אלהרר: רגע, הוא לא סיים.

יואב סגלוביץ': אתה רוצה שהוא ילך לעשות שיעורי בית.

יואב סגלוביץ': צריך לשנות את התקנות - - -

יעקב אשר: אתם לא רוצים דיון?

יעקב אשר: לא יהיה דיון היום.

קארין אלהרר: יעקב, מי אמר שלא רוצים דיון?

מיקי לוי: לא, מצוין, שלא יהיה דיון.

קארין אלהרר: אבל תן לו לשאול.

מיקי לוי: קארין, שלא יהיה.

מיקי לוי: אם הוועדה לא מצביעה, אין תקנות.

יעקב אשר: לא, אתה טועה.

יעקב אשר: תלמד.

יואב סגלוביץ': אתה טועה.

מיקי לוי: מה אני טועה?

יעקב אשר: אתה טועה.

יואב סגלוביץ': יעקב, ביום שני בבוקר, אני מסתכל אל גרוטו עכשיו, ביום שני בבוקר נוסע אדם מביתו למקום עבודתו.

יואב סגלוביץ': הוא עוצר במחסום דרכים, שהמשטרה - - - פקק נוראי ביום שני, אין ברירה, והיא תשאל אותו לאיפה אתה נוסע.

יואב סגלוביץ': הוא יגיד: אני נוסע לאמדוקס.

יואב סגלוביץ': מישהו יכול לבדוק שהוא נוסע לשם?

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים לייצר מהלך – מדברים על אמון, התקנות האלה הופכות את הכול על הראש.

יואב סגלוביץ': הן גורמות לאנשים לא להתנהל ביושר, לא להתנהל בהגינות ולסכן את כולנו.

יואב סגלוביץ': זה מה שקורה פה.

יואב סגלוביץ': זה הפוך מההיגיון.

יואב סגלוביץ': התנועה – לשחרר; התקהלויות – לאסור.

יעקב אשר: שקד, שתי שאלות.

איילת שקד: יעקב, שתי שאלות קצרות ומהירות ואני מבקשת תשובה קצרה ומהירה: אחד, פרופ' גרוטו, למה לא עושים "פולינג" בבדיקות.

איילת שקד: שתיים, כמה מתוך ה-5,000 היום עוברים חקירות אפידמיולוגיות.

איתמר גרוטו: לגבי השאלה של ה"פולינג" – ועוד איך עושים "פולינג".

איתמר גרוטו: אנחנו הולכים עכשיו לעשות "פולינג", רעיון חדשני, מחר יש לי – או היום בעצם, אני מקווה שנספיק, גם זה כנראה צריך לבטל – שיחה עם ממונה הקורונה של בריטניה בשעה 17:00 - - -

יעקב אשר: אולי מישהו רוצה להסביר לנו מה זה "פולינג" בבדיקות?

יעקב אשר: כולם התביישו להגיד את זה, אני לא מתבייש.

איתמר גרוטו: מה שעושים ב"פולינג", זה פשוט תהליך של ייעול, שלוקחים כמה מטושים ביחד או כמה מבחנות, ובודקים את כולם ביחד.

איתמר גרוטו: זה טוב לקבוצה שיש בה מעט מאוד חולים, ואז אפשר יהיה לחסוך הרבה בדיקות.

איילת שקד: חוסכים ככה בדיקות.

איילת שקד: אבל היום לא עושים את זה?

איתמר גרוטו: לא עושים את זה עדיין.

איתמר גרוטו: סיימנו את התהליך של התיקוף.

איתמר גרוטו: אנחנו מובילים בעולם בתחום של איגום של "פולינג".

קארין אלהרר: אז עושים או לא עושים?

איתמר גרוטו: היום יש לי שיחה עם בריטניה, שבאים ללמוד איך אנחנו עושים את זה.

ניצן הורוביץ: הוא אמר שעושים.

איתמר גרוטו: - - - בעוד כמה ימים.

יעקב אשר: גרוטו, תשובה לשאלה השנייה.

קארין אלהרר: אה, הם עוד לא עושים.

איתמר גרוטו: לא, חלק מהמקומות כן עושים.

איתמר גרוטו: לגבי השאלה השנייה, כרגע נכון לבוקר בהערכת המצב – או אתמול, היום לא הייתי כי הגעתי לכאן – בהערכת המצב בערך סדר גודל של 60% מהחקירות מה-4,000 שהיו יום קודם הסתיימו.

איתמר גרוטו: כרגע פיקוד העורף עדיין לא השלים את ההיערכות שלו, וזה בערך הסטטוס שאנחנו עומדים היום.

יעקב אשר: ניצן, שאלה.

ניצן הורוביץ: אחד, איסוף עצמי ממסעדות או מדוכני מזון.

ניצן הורוביץ: איסוף עצמי, מה שקוראים take-away.

ניצן הורוביץ: הרבה מאוד עסקים תלויים בזה, ולא הם קורסים.

ניצן הורוביץ: והם לא יקבלו פיצוי.

ניצן הורוביץ: והנזק יהיה גם בריאותי.

ניצן הורוביץ: ודבר שני, רחצה בים לצרכים רפואיים.

ניצן הורוביץ: קיבלתי כמה פניות מנכים, שמגיעים עם האוטו לים וזה התרפיה שלהם.

ניצן הורוביץ: אם אפשר להחריג רחצה בים לצרכים רפואיים.

אלי אבידר: ולמה רחצה בים בכלל?

יעקב אשר: תשובות.

יעקב אשר: וגם למה רחצה בים – תשובה.

איתמר גרוטו: קודם כול לגבי הנושא של ה- take-away– מי שהסתובב בזמן שהמסעדות היו פתוחות רק למשלוחים ו- take-away בגל הראשון, ראינו מה קרה, שבעצם במקומות רבים קנו וישבו ליד זה והייתה התקהלות מאוד גדולה ליד הרבה מאוד מקומות.

איתמר גרוטו: מי שהסתובב בארץ, ואני הסתובבתי - - -

מיקי לוי: תן הוראה לא - - -

קארין אלהרר: אז תאסרו את ההתקהלות.

איתמר גרוטו: ב' גם כשבאים לעשות take-away ובאים הרבה, יש התקהלות בכניסה של האנשים שבאים לקבל.

ניצן הורוביץ: אז הם יקפידו על התור.

ניצן הורוביץ: זה כמו הכניסה לסופר.

איתמר גרוטו: ובאמת, מהניסיון של האירוע הקודם, ברגע שפתחנו את ה- take-awayזה גם בעצם לשבירת כל הנושא של המגבלות - - -

ניצן הורוביץ: זה ממש הרס של עסקים על לא עוול בכפם.

עידן רול: אני רוצה להציע פשרה לנושא ה-take-away.

יעקב אשר: תן לו לענות, ואחר כך אתה.

איתמר גרוטו: לגבי השאלה השנייה לגבי הים – לים מותר להגיע בהליכה במרחק של 500 מ'.

ניצן הורוביץ: אבל זה נכים שבאים עם אוטו.

איתמר גרוטו: אני אתייחס לנכים.

איתמר גרוטו: קודם כול באופן כללי, ביקש חבר כנסת אבידר ביקש שאני אדבר על הים.

איתמר גרוטו: מותר להגיע אליו בהליכה בטווח ה-500 מ'.

איתמר גרוטו: גם אפשר להגיע ולהיכנס לים ולשחות.

אוסאמה סעדי: ואם זה יהיה יותר מ-500 מ'?

איתמר גרוטו: עכשיו, לגבי נכים בכלל.

אוסאמה סעדי: לא, אם זה יהיה יותר מ-500.

ניצן הורוביץ: די, נו, אני רוצה לשמוע את התשובה.

איתמר גרוטו: זה ההתקהלות שנגרמת לפני.

איתמר גרוטו: עכשיו, חבר הכנסת פורר גם שאל, אז אני רק אציין, שבאמת אנחנו נותנים מענה באמצעות זה, ואני מצהיר את זה כאן, וסיכמתי גם שייצא מכתב, אז לא צריך לכתוב את זה בתקנות: כל נושא של נכים, שמגיעים למתקנים ייעודיים, ולמעשה זה נחשב כטיפול רפואי, ואין שום בעיה להגיע גם למקומות כמו הים כחלק מטיפול רפואי.

יואב סגלוביץ': למה אי-אפשר לשחות בים?

יואב סגלוביץ': לא הבנתי.

איתמר גרוטו: אפשר לשחות בים.

עידן רול: לפי התקנות אסור.

יואב סגלוביץ': לפי התקנות אי-אפשר להיכנס למים.

איתמר גרוטו: לא כתוב את זה.

עידן רול: מותר לעשות רק פעילות ספורטיבית בים, אסור להיכנס למים.

איתמר גרוטו: לא כתוב שאסור להיכנס.

איתמר גרוטו: תראו לי.

עידן רול: כתוב שמותר לעשות בים רק פעילות ספורטיבית.

ניצן הורוביץ: טוב, אז הינה, הוא עונה, בוא נבדוק את זה.

יעקב אשר: בסדר, אבל זה משנה, בגלל שזה מוגבל.

איתמר גרוטו: - - - בשום מקום כניסה לים.

יעקב אשר: אבל זה מוגבל ל-500 מ'.

איתמר גרוטו: מה שכן - - - משרד הפנים.

איתמר גרוטו: יכול להיות שלא יהיו מצילים.

קארין אלהרר: מה עשינו?

קארין אלהרר: לא יוכלו לשחות.

איתמר גרוטו: אני לא אחראי - - -

אלי אבידר: אנחנו נעבור כולנו לגור בג'סר א-זרקא.

יעקב אשר: שאלה, חבר הכנסת רול.

עידן רול: פרופ' גרוטו, שוב לגבי ה- take-away, אני חייב להדגיש פה: הרציונלים שאמורים להנחות את התקנות - - -

יעקב אשר: - - - שנציע פשרה, כי אמרו את זה.

עידן רול: שנייה.

עידן רול: במחילה ממך, אני לא חוזר על דברים.

ניצן הורוביץ: לא, יעקב, אם רוצים להציע פשרה, זה הזמן, זה דבר חיוני.

יעקב אשר: לא אני, הוא רצה להציע.

עידן רול: אם תיתנו לי לדבר יותר מארבע מילים, אני אולי אצליח לבטא רעיון פה.

יעקב אשר: אני מנחה את העד, זה הכול.

עידן רול: הרציונל שצריך להנחות כל סגירה או הגבלה של פעילות עסקית הוא רציונל אפידמיולוגיים.

איתמר גרוטו: לא, הרציונל הוא אפידמיולוגי.

עידן רול: שנייה.

עידן רול: אם יש קושי באכיפה, אם take-away יוצר התקהלות, אז זה כבר נושא אכיפתי.

עידן רול: אבל אם אין בעיה עם זה שניגשים למסעדה, אפשר - - -

יעקב אשר: אתה צודק מאה אחוז.

יעקב אשר: ולכן מה אתה מציע?

ניצן הורוביץ: לוקחים שקית והולכים.

עידן רול: חברים, תודה, אני באמת יודע לדבר, אם ייתנו לי להשלים משפט.

עידן רול: כמה פתרונות אפשר לעשות, מהקל ביותר, שזה לסמן בחוץ, אפילו להגביל תור לחמישה אנשים במרחקים של שני מ', וכמובן להוציא החוצה דלפק שיעשה את הטיפול הכספי, אפילו לא תהיה כניסה לתוך המסעדה לאיסוף.

עידן רול: אני מזכיר, שליח עובר כמה מסעדות וכמה בתים, פוטנציאל הדבקה הרבה יותר גדול מבן אדם אחד שהולך למסעדה אחת וחוזר הביתה.

איתמר גרוטו: שליחים לא מדביקים.

קארין אלהרר: לא הבנתי, אבל מותר 20 איש.

עידן רול: ואם ממש קשה לאשר את זה, אפשר גם לעשות take-away לאחר שהוא בוצע בהזמנה טלפונית.

עידן רול: ואז לא תהיה התקהלות.

עידן רול: בן אדם מזמין בטלפון ויורד לקחת מעמדה בחוץ.

איילת שקד: נכון, זה פתרון מעולה.

עידן רול: הפתרון האכיפתי קיים, הנזק הכלכלי למסעדות הוא בל יתואר.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: ביקשתי שתגיע לפתרונות.

איתמר גרוטו: אני לא חושב שנכון בשביל ה- take-awayלהפר את המגבלה של ה-500 מ'.

איתמר גרוטו: אז זה עוד סיבה - - -

עידן רול: בתוך ה-500 מ', גרוטו.

עידן רול: רגע, אני אמחיש.

עידן רול: אני הייתי עובד הייטק לפני הכנסת, אני עכשיו חוזר לעבודה שלי בהייטק, כי הכנסות פה לא יציבות, אני יורד למטה – אני לא יכול לרדת למטה בהפסקת צוהריים לקנות פלאפל.

עידן רול: מה ההיגיון?

עידן רול: איך אנשים אמורים לאכול תוך כדי העבודה?

יעקב אשר: במילה אחרת, ההצעה ברורה.

עידן רול: במגבלת ה-500 מ' – take-away.

יעקב אשר: דקה, אני רוצה לעזור.

יואב סגלוביץ': יש מקומות בארץ שאין שליחים בכלל.

יעקב אשר: גרוטו, אני מבקש, הבקשה שלנו היא לבדוק את האפשרות.

יעקב אשר: שליחויות – זה חוצה גם את ה-500 מ'.

יואב סגלוביץ': יעקב, תבינו, יש מקומות רבים בארץ שאין שירותי שליחויות.

יואב סגלוביץ': בפריפריה הם לא קיימים.

קריאה: איזה פלאפליה תעשה שליחות?

איילת שקד: Take-away 500 מ' ובמסגרת מקומות העבודה.

יעקב אשר: רגע, אני מנסה להגיד את זה.

יעקב אשר: שליחויות – זה צריך להיות פורץ גבולות, אין עם זה בעיה, זה גם מה שהחוק אומר.

יואב סגלוביץ': יעקב, על השאלה הגדולה של ה-500 מ' לא קיבלנו תשובה רפואית, קיבלנו תשובה של משטרה.

יואב סגלוביץ': הוא לא משטרה.

יעקב אשר: אבל עוד לא קיבלנו תשובות.

יעקב אשר: אני רוצה להעלות פה מספר נקודות שאנחנו נבקש לקבל עליהן את התשובות אחר כך.

יואב סגלוביץ': - - -

יעקב אשר: על ה-500 הוא ענה.

יואב סגלוביץ': הוא לא ענה.

יעקב אשר: הוא ענה בהתחלה כשאני שאלתי.

יואב סגלוביץ': הוא לא ענה מדוע לא 500 מ' מבחינה רפואית.

יעקב אשר: אני שאלתי את זה בהתחלה.

יואב סגלוביץ': יעקב, אין תשובה רפואית למה שהוא אומר.

מיקי לוי: מעל.

יואב סגלוביץ': אני אומר שאין שום סיבה להגביל.

יואב סגלוביץ': שיגיד לי רפואית מדוע - - -

יעקב אשר: אז לא להשלים מה שאני רוצה על ה-take-away?

עידן רול: כן, להשלים, בבקשה.

יואב סגלוביץ': ה-500 מ' יותר חשוב מה-take-away.

יעקב אשר: אני גם חושב.

יעקב אשר: ואני גם העליתי את זה והוא גם נתן תשובה, והתשובה הזאת לא מספקת אותי בכלל, נקודה.

יעקב אשר: אבל אני אומר: להשלים את הדבר הזה, אולי אפשר לעשות שיהיה take-away בצורה כזאת שאין כניסה לחנות.

עידן רול: כמו שהצעתי.

יעקב אשר: ואולי אפילו הרעיון הזה של הזמנה טלפונית מראש, ואז בן אדם מגיע, הכול כבר מוכן, עם פתק והשם שלו, והוא אפילו משלם באשראי.

עידן רול: עמדה מחוץ למקום.

עידן רול: אז הכול באוויר הפתוח ואין חשש להדבקה.

יעקב אשר: עכשיו, לגבי ה-500 מ', תשלים את התשובה, כי ענית לי בהתחלה, אבל תשלים.

יעקב אשר: תשלים את התשובה ליואב לגבי ה-500 מ' בכלל.

קריאה: אפידמיולוגית.

יעקב אשר: אני זוכר שענית לי, אבל הוא רוצה שתענה גם לו.

יואב סגלוביץ': לא, אתה לא ענית רק על דבר אחד.

יואב סגלוביץ': עניתם, ואני שומע את זה לא פעם ראשונה, על בעיות באכיפה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך: אתה לא מומחה באכיפה, יושב פה פרופ' לוין, אומר פה הפוך ממך.

איתמר גרוטו: זה לא קשור לאכיפה.

איתמר גרוטו: גם המשטרה לא עובדת רק באכיפה.

יואב סגלוביץ': עזוב את המשטרה.

יואב סגלוביץ': אני שואל אותך, כי פרופ' לוין אומר הפוך ממך, ולא נתת לו תשובה.

יואב סגלוביץ': עזוב אותי, תענה לו.

איתמר גרוטו: אני חושבת שאני עניתי.

איתמר גרוטו: ואני אמרתי, שוב, שאנחנו רוצים להגביל את האנשים במרחק שלהם.

איתמר גרוטו: נראה לנו ש-500 מ' זה סביר.

יואב סגלוביץ': להגביל במה, בתנועה?

איתמר גרוטו: - - - לעשר מ'.

יואב סגלוביץ': את מה להגביל, את התנועה או את ההדבקה?

יואב סגלוביץ': את מה אתה רוצה להגביל?

איתמר גרוטו: את התנועה.

יואב סגלוביץ': למה?

איתמר גרוטו: כי התנועה יוצרת התקהלויות וההתקהלויות יוצרות הדבקה.

קריאה: תטפל בהתקהלויות ולא בתנועה.

קריאה: זה מה שפרופ' לוין אומר.

קארין אלהרר: תטפלו בהתקהלות, לא ב-500.

איתמר גרוטו: התנועה יוצרת התקהלויות.

חגי לוין: 500 מ' יוצר התקהלות.

חגי לוין: זאת הבעיה, זה לא הפתרון.

חגי לוין: ההגבלה ל-500 מ' יוצרת התקהלויות בתוך טווח של 500 מ'.

חגי לוין: זה יוצר את הבעיה, זה לא פותר את הבעיה.

קארין אלהרר: אני לא יודעת אם היא יוצרת התקהלות.

איתמר גרוטו: - - -

יעקב אשר: אנחנו לא סיימנו את הדיון, אנחנו נמשיך בזה גם עוד אחר כך.

איתמר גרוטו: חגי - - - יש לי הרבה מה להגיד עליך.

אלי אבידר: איפה עוד קורה ה-500 מ' בעולם?

איתמר גרוטו: בכל המקומות שהגבילו הגבילו במטרז'.

איתמר גרוטו: זו שיטת ההגבלה.

יעקב אשר: כמה?

אלי אבידר: לא ראיתי אחד של 500 מ'.

איתמר גרוטו: עכשיו?

אלי אבידר: לא בגל הראשון ולא בגל השני.

קארין אלהרר: לא, בחורף.

קארין אלהרר: לא הייתה הגבלה.

איתמר גרוטו: נכון, היו הגבלות לא לצאת מהבית.

יעקב אשר: פרופ' גרוטו, אני מבקש, תבדקו את עצמכם עוד פעם.

איתמר גרוטו: אני מוכן לחזור עם הצעה להגביל לעשרה מ'.

איתמר גרוטו: אם זה בסדר מבחינתכם - - -

אלי אבידר: אני גם רוצה את סדצקי בחזרה.

עידן רול: רגע, גם הצעה על ה-take-away?

עידן רול: אתם בוחנים את ה-take-away, גרוטו?

שלמה קרעי: עידן, אולי אפשר להגיע עם הרכב, שהשליח מהמסעדה מוציאים לך את זה לרכב?

אלי אבידר: קרעי, אין שליח.

אלי אבידר: עזוב אותך.

אלי אבידר: שליח - - - 20%.

יעקב אשר: מה לגבי הנושא הזה של ההגבלה של משפחה למשפחה?

יעקב אשר: אתה רוצה להבהיר את זה עוד פעם, את החלק הזה?

יעקב אשר: והאם הוא כל כך הכרחי כשאנחנו מדברים על פחות מעשרה אנשים בעצם?

איתמר גרוטו: תראו, בסופו של יום, כמו שאמרתי, הרי אחד הדברים שאנחנו חוששים מהם, וראינו את זה בחגים שלא היו תנאים מגבילים, גם בחג פורים ראינו את מה שקרה, עוד בהתחלת האירוע, ראינו שזה גם קרה בחג הקורבן, ראינו שהחגים גורמים להתקהלויות משפחתיות.

איתמר גרוטו: אנחנו יודעים את זה שזה אצלנו אחד הנזקים הכי גדולים ואנחנו חוששים מאוד מהאירוע הזה.

איתמר גרוטו: המטרה שלנו הייתה להגביל ככל הניתן את - - - המשפחתיות.

יעקב אשר: בזמנו החוק הקודם אחד הפתרונות שהיו לאנשים עובדים, ששתי משפחות בבניין יכולות לשמור על ילדים ביחד, ובתנאי שזה קבוע, או משהו כזה.

יעקב אשר: אז זה ימנע גם את הדבר הזה, כשאתה משחרר את שוק העבודה לעבודה.

יעקב אשר: אז אני מבקש, תחשבו עוד פעם על ההגבלות הללו, לפני שאנחנו ניכנס לדיון בהמשך.

קארין אלהרר: ועוד שאלה.

יעקב אשר: בנושא הזה?

קארין אלהרר: בעניין הזה.

שלמה קרעי: האם בתוך ה-500 מ' אפשר שתי משפחות גרעיניות, כמו שאז אמרנו?

יעקב אשר: אז כרגע לא.

קארין אלהרר: איתמר, לעניין הצימרים - - -

יעקב אשר: לא, זה לא אותו דבר.

קארין אלהרר: רגע.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: תיכף נדבר על צימרים.

יעקב אשר: תהיה עוד שאלה.

יעקב אשר: אני באמצע בעניין הזה.

איתמר גרוטו: אולי אני אלך לעשות הפסקה?

יעקב אשר: דקה.

יעקב אשר: אנחנו נסיים את הכמה שאלות.

יעקב אשר: עוד שתי דקות.

יעקב אשר: לגבי מסגרת לילדים לעובדים חיוניים – זה אומנם לא פה, אני לא יודע אם זה בתקנות אצלנו או לא.

קארין אלהרר: מה זה קשור לעובדים חיוניים?

יעקב אשר: לא, עובדים חיוניים או עובדים רגילים - - -

קארין אלהרר: אבל כל מי שעובד יכול לצאת.

יעקב אשר: לא, אבל הילדים.

יעקב אשר: אחד.

יעקב אשר: נושא הצימרים – תיכף את תגידי.

יעקב אשר: אני רוצה רק לסיים את שתי הנקודות עוד שאספתי גם מכם.

יעקב אשר: הנושא הזה של בעלי מוגבלויות מעבר ל-500 מ' בלי אוטו – צריך למצוא איזשהו ניסוח לעניין הזה, כי זה יכול ליצור באמת דברים.

איתמר גרוטו: בוודאי.

איתמר גרוטו: אני אמרתי את זה, אפשר להבהיר את זה.

יעקב אשר: אז אני מבקש להבהיר את זה.

איתמר גרוטו: זו פרשנות שאפשר לתת.

קארין אלהרר: לא, זה לא פרשנות, זה כתוב שחור על גבי דף.

יעקב אשר: אני מבקש להבהיר את זה בשחור על גבי דף את העניין הזה, תודה.

יעקב אשר: לגבי הנושא של מכוני כושר ופילטיס בריאותיים - מה דעתך בעניין?

יעקב אשר: שאלו את זה.

איתמר גרוטו: כמו שאמרתי, אין בעיה בהיבט הזה.

איתמר גרוטו: ברגע שמוגדר טיפול רפואי, זה כולל טיפול שיקומי, טיפול נפשי וגם טיפול רפואה משלימה.

איתמר גרוטו: ואני גם דיברתי עם כל ארגוני הנכים, ואנחנו נוציא להם גם מכתב, וזה חלק מהטיפול הרפואי, כולל במתקן ייעודי, שיש מתקנים ייעודיים – בתי הלוחם וכל מיני מקומות שהם באים.

קארין אלהרר: איל"ן.

איתמר גרוטו: איל"ן וכו'.

אלי אבידר: אבל אתה מצרף למילה את המילה רפואי – חדר כושר, אנשים בני 75, זה רפואי בשבילם.

ניצן הורוביץ: יעקב, אי-אפשר היה לשמוע.

יעקב אשר: תגיד בבקשה לחברים שלא יפריעו.

ניצן הורוביץ: אני לא שמעתי את התשובה.

איתמר גרוטו: אפשר לעשות גם הליכה בחוץ.

איתמר גרוטו: אין שום יתרון לחדר כושר.

אלי אבידר: לא, פרופ' גרוטו, אני צריך להסביר לך מה זה התוכנית Gym for Life, שבאוסטרליה הצילו אוכלוסיות שלמות בגלל זה?

אלי אבידר: היום הכי מאושר בניו יורק היה – אתה יודע מתי?

אלי אבידר: כשפתחו מכוני כושר.

יעקב אשר: בוא נקפוץ ל-Gym for Life והפסדנו את החלק הזה, לדבר עליו.

ניצן הורוביץ: אז אפשר לחזור רגע על התשובה, שבעצם כל יציאה לצורכי טיפול רפואי או שיקומי היא מותרת?

איתמר גרוטו: כן, בפירוש.

יעקב אשר: נקודה.

יעקב אשר: אני מבקש שזה יבוא לידי ביטוי.

איתמר גרוטו: אבל זה כתוב.

קארין אלהרר: לא, זה לא כתוב, איתמר.

אלי אבידר: אתה הוספת את המילה רק רפואי.

יעקב אשר: כן, היועצת המשפטית.

מיכל גולדברג: אדוני, יציאה לצורך טיפול רפואי - - -

קארין אלהרר: מה ההגדרה של טיפול רפואי?

יעקב אשר: אבל נגיד חדר כושר שיש לו - - -

מיכל גולדברג: חדר כושר צריך להיות סגור.

יעקב אשר: אבל יש חדרי כושר רפואיים?

יעקב אשר: ככה אומרים לי.

מיכל גולדברג: נכון.

מיכל גולדברג: אז מקום שהוא שיקומי יכול להיות פתוח.

יעקב אשר: יש שיקומי ולא שיקומי?

יעקב אשר: אם זה שני אגפים באותו מכון?

איתמר גרוטו: לא, אין כאלה דברים.

קריאה: בטח שיש.

איתמר גרוטו: יש מתקנים ייעודיים.

קארין אלהרר: בקיצור, חדרי הכושר יהיו סגורים.

יעקב אשר: כבר עכשיו הם סגורים.

מיכל גולדברג: אכן, חדרי הכושר יהיו סגורים.

יעקב אשר: זה הבנתי.

יעקב אשר: אבל חדרי הכושר הרפואיים?

מיכל גולדברג: הרפואיים – לא; השיקומיים – לא.

יעקב אשר: הבנתי, קיבלנו תשובה.

מיכל גולדברג: כולל בתי לוחם, אדוני.

איתמר גרוטו: אני חייב חמש דקות.

יעקב אשר: אוקיי, אז אנחנו נעשה עכשיו את ההפסקה.

קארין אלהרר: כמה זמן הפסקה?

אוסאמה סעדי: ואחרי זה מה הצפי?

יעקב אשר: נתחיל לדון בכמה נושאים, ונראה מה אנחנו עושים.

ניצן הורוביץ: מתי הצבעה בערך, יעקב?

ניצן הורוביץ: בערך.

יעקב אשר: לא יודע.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה להצביע היום?

יעקב אשר: לא יודע.

יעקב אשר: אתה יודע למה אני לא יודע?

יעקב אשר: כי אני לא יודע כמה שאלות יש לחברים.

ניצן הורוביץ: אבל אנחנו היום נסיים או שזה יהיה מחר?

יעקב אשר: לא, היום.

יעקב אשר: היום זה יכול להיות גם לילה.

יעקב אשר: אני כן מבקש: תהיה התראה של שעה, שעה ורבע, להצבעות.

יעקב אשר: אני סוגר כרגע את הישיבה.

יעקב אשר: חברים, אני פותח את הדיון ופונה לחברי הוועדה.

יעקב אשר: אני מבקש, לא נוכל לעשות תוכנית חדשה.

יעקב אשר: עלו פה כמה נושאים ויש שני נושאים: נושא של נכים שצריכים לנסוע עם האוטו – אני מבין שזה נפתר.

יעקב אשר: כך אמרו לי קודם.

יעקב אשר: נכון, מיכל?

יעקב אשר: יש את הנושא של הסיעודי.

יעקב אשר: נשמע גם את הפתרון לעניין הזה.

יעקב אשר: אני מבין ששינו בבתי אבות ולא הוסיפו את המילה "סיעודיים".

יעקב אשר: השאלה היא האם זה בפנים או לא, ואם כן, מה התיקון של זה ובמה מדובר.

יעקב אשר: יש נושאים מרכזיים שעלו.

יעקב אשר: נושא ה-take away – אני מנסה גם עכשיו מול משרד הבריאות.

יעקב אשר: בקטע הזה, חוות הדעת של כולם, המקלים והמחמירים, שחד-משמעית לא.

יעקב אשר: הם מסבירים מניסיון החיים.

יעקב אשר: אני לא משכנע אתכם מה לעשות.

קארין אלהרר: אבל פרופ' גרוטו אמר שכן.

עידן רול: אבל פרופ' גרוטו בעצמו אמר שאין נימוק של תחלואה לדבר הזה, זה רק עניין של אכיפה.

יעקב אשר: זה לא אכיפה.

יעקב אשר: כל דבר זה בסוף אכיפה, זה נכון, אבל בפועל זה יוצר התקהלויות.

יעקב אשר: אני לא אומר שאני מסכים עם זה, אני מספר לכם.

יעקב אשר: אתה מתווכח עם השליח?

עידן רול: אני רק אומר שתפקידנו לעזור לעסקים להצליח לצלוח את זה ולהתפרנס.

קארין אלהרר: איפה פרופ' גרוטו?

יעקב אשר: תכף הוא חוזר.

יעקב אשר: אני מציע, אנחנו צריכים להקריא את זה.

יעקב אשר: הייעוץ המשפטי של הוועדה, זאת דרכו בקודש והוא צודק, מאחר וצריך להקריא את התקנות ולקיים דיון על נקודות, שאת חלקן העלינו.

שלמה קרעי: תוך כדי קריאה, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: בדיוק.

מיכאל מלכיאלי: יש פה טעות שנאמרה בדיון הקודם.

מיכאל מלכיאלי: נציג המשטרה אמר, במענה לשאלה שנשאלה פה על בעלי תוקעים וחזנים בתפילה - - -

שלמה קרעי: תיקנו את זה.

שלמה קרעי: תיקנו.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא תיקנו.

קארין אלהרר: עוד פעם התוקעים?

שלמה קרעי: נמצאת פה נציגת השלטון המקומי.

שלמה קרעי: היא כבר בדקה את זה.

יעקב אשר: תחליף אותי, תחליף אותי.

שלמה קרעי: נמצאת כאן נציגת השלטון המקומי.

שלמה קרעי: היא בדקה את זה והעבירה את ההנחיות.

מיכאל מלכיאלי: לא, זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאלי: איפה ערן מהמשטרה?

מיכאל מלכיאלי: הוא נמצא איתנו?

מיכאל מלכיאלי: אורי נמצא?

קארין אלהרר: מלכיאלי, בוא נתקדם.

קארין אלהרר: נגיע לתוקעים.

מיכאל מלכיאלי: לפני השופר אפשר להתקדם?

מיכאל מלכיאלי: ערן מהמשטרה אמר בדיון הקודם, אם הבנתי נכון, שההיתר לעבור ממקום למקום לחזנים ולבעלי תפילה, זה רק להם ולא לבני משפחותיהם.

קריאה: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: יפה.

מיכאל מלכיאלי: העירו לי, שבהחלטת הממשלה כתוב הפוך מזה, וחשוב לי שהמשטרה תחדד את זה כי אולי המשטרה לא יודעת.

מיקי לוי: אבל מה אמרתי לך?

מיקי לוי: כל אחד מהם צריך עורך דין.

עידן רול: הם צריכים מחלקה משפטית ניידת בשביל ההנחיות האלה.

אורי בוצ'ומנסקי: שומעים אותי?

אורי בוצ'ומנסקי: אני רוצה רק לחדד.

אורי בוצ'ומנסקי: הנושא הזה עלה גם לפני שיצאנו להפסקה.

אורי בוצ'ומנסקי: בעל תפילה, לפי הנוסח של התקנות, יכול לצאת לתפילה שמתקיימת בשעות שנקבעו, ולא יכול לצאת בשעות שנקבעו.

אורי בוצ'ומנסקי: כלומר, אם התפילה היא בשמונה, כדי להגיע אליה הוא יכול לצאת לפני כן.

אורי בוצ'ומנסקי: לפי הנוסח שהוגש לממשלה בלילה, היה כתוב: כולל בני ביתו.

אורי בוצ'ומנסקי: בנוסח שלפי מיטב הבנתנו אושר והוגש גם לכם, מופיע שהוא ללא מלווים.

מיכאל מלכיאלי: חמור מאוד.

שלמה קרעי: לא, לא, זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא יודע, אז איך השוטר שנמצא בשער יידע?

מיכאל מלכיאלי: אתם מבינים כמה זה בעייתי?

מיכאל מלכיאלי: השוטר בדימונה לא יודע את מה שזה יודע.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה.

מיכל גולדברג: הייתה תקלה.

מיכל גולדברג: הנוסח שהממשלה אישרה זה הנוסח שאומר שמותרת יציאת בעל תפילה ובני ביתו הגרים עימו, שקיבל אישור ליציאתו לשם כך מאת השר לשירותי דת או גורם מקצועי.

מיכאל מלכיאלי: אז אולי צריך לעדכן אותו?

מיכאל מלכיאלי: הוא לא יודע.

מיכאל מלכיאלי: אתם מבינים מה קורה פה?

מיכאל מלכיאלי: נציג המשטרה בוועדת החוקה לא יודע.

מיקי לוי: אז כל התוקעים יקבלו עכשיו אישור מהשר?

שלמה קרעי: כן, הם נרשמים.

שלמה קרעי: יש קישור לרישום ואנשים נרשמים.

שלמה קרעי: הם יקבלו אישור כתוב.

מיכאל מלכיאלי: אורי, אתה הבנת מה שנאמר פה?

מיקי לוי: בני ביתו זה 20 איש.

מיקי לוי: אלה בני ביתו.

אורי בוצ'ומנסקי: אני מדבר על הנוסח שהוגש לוועדה.

אורי בוצ'ומנסקי: אם הנוסח שאושר הוא עם בני ביתו, זה מה שמופיע כרגע בהנחיה אצלנו ולא נשנה אותה.

מיכאל מלכיאלי: הדובר הקודם שלך אמר כמוך, הפוך ממה שנאמר.

מיכאל מלכיאלי: חשוב שתבהירו את זה.

מיכל גולדברג: אדוני, הייתה תקלה טכנית.

מיכל גולדברג: הנוסח בטעות נשלח לוועדה על ידי מזכירות הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: זה בטעות נשלח גם אליהם.

מיכאל מלכיאלי: זאת הבעיה.

קארין אלהרר: לא, הוא אומר שלא.

מיכל גולדברג: הוא הסתמך על הנוסח שהוועדה פרסמה לקראת הדיון.

מיכל גולדברג: זאת לא טעות של הוועדה.

מיכל גולדברג: זאת תקלה שנעשתה במזכירות הממשלה ואנחנו תיקנו את זה.

מיכאל מלכיאלי: ברוך השם, אנחנו שמחים שהמשטרה מעודכנת.

קארין אלהרר: יש שופר, אפשר להתקדם.

מיקי לוי: מה את יכולה כבר לצפות ממזכירות הממשלה?

שלמה קרעי: זאת מזכירות פריטטית.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, דיברנו קודם באופן עקרוני על מגבלת 500 המטרים.

קארין אלהרר: לא קיבלנו תשובה על זה.

עידן רול: בנוסף, קיבלנו תשובה מפרופ' גרוטו שאין בעיה עם ה-take away, אז איך אנחנו הולכים שוב לכיוון שאנחנו פתאום לא מאשרים?

מיקי לוי: נצביע נגד.

מיכאל מלכיאלי: אבל אין הצבעה על פי סעיפים.

מיקי לוי: הקואליציה איתנו.

קארין אלהרר: יש, יש.

עידן רול: בטוח גם הקואליציה מבינה שאם אין שום סיבה - - -

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית, תמי, אני רוצה לדעת האם יש לוועדה סמכות גם לשנות כשאנחנו במהלך 24 השעות, לפני שהדבר נכנס לתוקף?

תמי סלע: אפשר לאשר רק חלק מהסעיפים, או לאשר את כולם.

תמי סלע: אפשר לשנות את תקופת התוקף, לא לשנות בתוך נוסח הסעיפים.

תמי סלע: זה לא.

מיקי לוי: אפשר להצביע נגד הסעיף הזה.

תמי סלע: כמו שעשינו בעבר.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל בהקראה.

קארין אלהרר: איתן, רק הגעת, אל תהיה קצר רוח.

תמי סלע: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת השהייה במרחב הציבורי והגבלת פעילות), התש"ף-2020.

תמי סלע: בתוקף סמכותה לפי סעיפים 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 23, 24, 25 ו-27 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, מתקינה הממשלה תקנות אלה: 1.

תמי סלע: בתקנות אלה - "אנשים הגרים באותו מקום" – בני אותו תא משפחתי או יחידים השוהים יחד במקום מגורים או במקום שהייה קבוע אחד וכן אדם עם מוגבלות ומלווהו הדרוש לו מחמת מוגבלותו; "בעל תפילה" – חזן שעובר לפני התיבה בתפילות הימים הנוראים או בעל תקיעה המיומן בתקיעת שופר בראש השנה; "הוראות המנהל" - לפי סעיף 20 לפקודת בריאות העם, 1940; "התקהלות" – כהגדרתה בחוק, למעט שהייה בסמיכות של אנשים הגרים באותו מקום; "המנהל" – כהגדרתו בסעיף 2 לפקודת בריאות העם, 1940, ומי שהוא הסמיכו לעניין סעיף 20 לפקודה האמורה; "מקום ציבורי או עסקי" – מקום הפתוח לציבור, או בית עסק, לרבות מקום הפתוח לציבור או בית עסק המצוי בתוך תחנת תחבורה יבשתית כהגדרתה בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה), התש"ף-2020, או בתוך שדה תעופה בין-לאומי כהגדרתו בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלות על הפעלת שדות תעופה וטיסות), התש"ף-2020, ולמעט מקום כאמור שניתן בו שירות רפואי; "צו בידוד בית" – צו בריאות העם (נגיף הקורונה החדש) (בידוד בית והוראות שונות) (הוראת שעה), התש"ף-2020;

לילך וגנר: אם הם גרים באותו מקום, זאת לא התקהלות?

שלמה קרעי: מה זה "באותו מקום"?

לילך וגנר: אם הם גרים יחד במקום מגורים.

לילך וגנר: יש הגדרה לאנשים הגרים באותו מקום והקראנו אותה קודם.

תמי סלע: וזה בלי קשר ל-500 המטרים.

תמי סלע: זאת מגבלת התקהלות שהיא בתוך 500 המטרים.

שלמה קרעי: מה זה אומר?

שלמה קרעי: שכנים יכולים להיות ביחד?

קארין אלהרר: לא, כתוב לך.

תמי סלע: הם לא גרים באותו מקום.

תמי סלע: זה יכול להיות גם שותפים בדירה שגרים ביחד, זה יכול להיות בני אותה משפחה שגרים ביחד, ובלבד שהם גרים ביחד במקום המגורים הקבוע או במקום השהייה הקבוע.

תמי סלע: התקהלות זה גם במבנה וגם בשטח פתוח לפי הכללים של התקהלות.

שלמה קרעי: העלית פה עוד שאלה, 20 ו-10 זה מגבלת התקהלות לא רק באותו מקום.

לילך וגנר: אולי נסביר את זה כשנגיע לתקנה.

תמי סלע: זה נוגע במידה מסוימת, וזה עלה גם בתקנות הקודמות כשאלה, לגבי שטח פתוח.

תמי סלע: איך מתייחסים לשטח פתוח בתוך מבנה.

תמי סלע: מרפסת, למשל, שהיא באזור הפתוח אבל היא חלק מבית מגורים.

תמי סלע: זה מאוד רלוונטי דווקא לתקופה הזאת.

לילך וגנר: אולי נסביר את זה כשנגיע למגבלת ההתקהלות, לא להגדרות?

מיכאל מלכיאלי: בואו נתקדם בהקראה, ואחרי זה נקיים דיון על הסעיף.

תמי סלע: "רופא מחוזי" – לרבות סגנו; "ראש השירות"- ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות או סגנו.

תמי סלע: אני עוברת לתקנה 2 – הגבלת יציאה למרחב הציבורי.

תמי סלע: לא יצא אדם ממקום המגורים או ממקום שהייה קבוע אחר (להלן – מקום מגורים) למרחב הציבורי אלא לאחת מהפעולות או המטרות האלה: (1) הגעה של עובד, מועמד לעבודה או מועמד להליכי מיון, למקום עבודה, שהוא רשאי לעבוד בו לפי כל דין, ויציאת חייל לשם ביצוע תפקידו במסגרת שירותו; רק להגיד ש"עובד" כולל גם מתנדב וגם אם אין יחסי עובד-מעביד.

שלמה קרעי: גם הכשרות מקצועיות?

עידן רול: אין כרגע הכשרות מקצועיות כי התקציב תקוע.

שלמה קרעי: עידן, זה לא נכון.

עידן רול: זה ממש ממש נכון.

שלמה קרעי: לפני שבועיים ניסית להגיש הצעת חוק, שהכשרות מקצועיות יקבלו דמי אבטלה.

עידן רול: אתה ממש לא צודק כי אין כרגע הכשרות מקצועיות.

עידן רול: אתה כנראה לא מעודכן.

מיכאל מלכיאלי: אם יהיה.

מיכאל מלכיאלי: נמשיך הלאה.

אריאל קלנר: איך אוכפים את זה?

אריאל קלנר: אנשים יצטרכו להציג אישור?

שלמה קרעי: בדרך לעבודה, למה הוא צריך להגיד שהוא בדרך לראיון?

לילך וגנר: יש לי שאלה לסדר, אתם רוצים שנקריא את כל המטרות ואז נסביר איך הן ייאכפו, או שנעבור תקנה-תקנה?

מיכאל מלכיאלי: נגמור את זה, רק את השאלה שלו.

לילך וגנר: אני אסביר.

לילך וגנר: הרי זה שידור חוזר במידה מסוימת, וגם נשאלנו על ידי היושב-ראש ורצינו להציג מה היה בזמן תקנות שעת חירום בתקופת הסגר הראשון – מעולם לא היה סגר, אבל מה שמכונה תקופת הסגר הראשון לעומת מה שקורה עכשיו.

שלמה קרעי: גם זה לא סגר.

לילך וגנר: תכנו את זה כפי שתרצו.

לילך וגנר: התקנה מאוד דומה למה שהיה בתקנות שעת חירום.

לילך וגנר: נוספו מטרות שלא היו קבועות מפורשות בתקנות שעת חירום.

לילך וגנר: אין מצב שהלכנו אחורה, שאסרנו יותר ממה שנאסר בעבר אלא ההפך.

לילך וגנר: יש יותר מטרות לגיטימיות ליציאה.

לילך וגנר: חלקן יהיו בפרשנות, והעדפנו לחדד את זה בנוסח כדי שזה יהיה ברור.

לילך וגנר: נאמר לנו לא מעט פעמים שתקנות צריכות להיות ברורות, אז חריגים שהיו בפרשנות, הכנסנו אותם מפורשות לחריגים כאן, אבל לא מיעטנו.

לילך וגנר: לא עשינו משהו שבעבר היה מטרה לגיטימית ועכשיו לא.

מיכאל מלכיאלי: נספר סיפור – יושב פה שוטר ובא קלנר.

מיכאל מלכיאלי: הוא שואל אותו: לאן אתה הולך?

קארין אלהרר: למה אתה שואל אותה?

קארין אלהרר: תשאל את המשטרה.

תמי סלע: רק אומר שזה נכון על הרבה מהתקנות – גם קניית תרופות, השתתפות בברית וכולי.

תמי סלע: איך אפשר לוודא ולאכוף את זה?

קארין אלהרר: אין מסעדות, איך יהיה מלצר?

לילך וגנר: רציתי להגיד שהתקנות הן לא חידוש גדול מבחינת השוטר, מבחינת האיסור שהוא עבירה מינהלית עם קנס במקום.

לילך וגנר: השוטר צריך להשתכנע שהאדם עבר עבירה.

לילך וגנר: לא די בזה שיש לו ספק, ספק לא מספיק.

לילך וגנר: אם הוא חושב שאולי הוא משקר לו, זה לא מספיק.

לילך וגנר: הוא צריך להשתכנע שמדובר במטרה לא לגיטימית.

מיקי לוי: תסבירי את זה ל-6,000 שוטרים במחסומים.

מיקי לוי: אני הייתי שם.

מיקי לוי: אחר כך יגיעו הטענות.

לילך וגנר: ראשית, התנסינו.

לילך וגנר: שנית, ישנה המינהלת שמעבירה הנחיות וגם בפעם הקודמת המשטרה העבירה - - -

יואב סגלוביץ': עזבו לרגע את הסעיפים.

יואב סגלוביץ': הרי החוק צריך לשרת את המטרה, והמטרה שלנו כאן היא למנוע הדבקה.

יואב סגלוביץ': אני חוזר למשרד הבריאות ושואל: מדוע כשאדם נוסע באוטו זה גורם להדבקה?

יואב סגלוביץ': על זה לא קיבלנו תשובה לא קודם ולא אחר כך.

יואב סגלוביץ': לכן, הסעיפים האלה לא רלוונטיים.

מיקי לוי: למה אסור לו לקחת באוטו את שלושת ילדיו שהוא חי איתם בבית?

שלמה קרעי: אם זה משפחה גרעינית מותר יותר, מיקי.

יואב סגלוביץ': גורמים לאנשים לשחק משחק לא אמיתי מול הרשויות.

יואב סגלוביץ': זאת הפגיעה הכי גדולה באמון, שזה להגיד דברים לא נכונים.

יואב סגלוביץ': במקום להגיד משפט יותר פשוט, ואת זה הם היו צריכים להגיד אם היו מאמינים להם.

יואב סגלוביץ': אבל מה לעשות שמשרד הבריאות מקצר לראש הממשלה את הזמן שהוא צריך להיות בבידוד, וגם למשלחת שלמה.

יואב סגלוביץ': איזה אמון יש פה?

מיכאל מלכיאלי: בוא לא ניכנס לזה.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים דיון מקצועי, כל פעם אתה חוזר לראש הממשלה.

קארין אלהרר: זה דיון מקצועי.

יואב סגלוביץ': אני לא צריך שום חוות דעת מאף אחד.

יואב סגלוביץ': אנחנו גורמים לציבור גדול – למי שיעשה את זה – לספר סיפור לא נכון.

יואב סגלוביץ': אנחנו שמים את זה על הכתפיים של המשטרה ויגידו אחר כך שיש הדבקה כי המשטרה לא אכפה מספיק.

יואב סגלוביץ': מה רוצים, שיעצרו במחסומים והשוטרים יתקשרו לראות איפה אני עובד?

מיכאל מלכיאלי: טוב, נמשיך.

קארין אלהרר: לא נמשיך, צריך לשאול את המשטרה.

יואב סגלוביץ': אין לי טענות למשרד המשפטים ולמשרד הבריאות, למחלקה המשפטית שלכם.

יואב סגלוביץ': בסוף התקנות צריכות לשרת את המטרה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו שואלים את אורי את השאלות האלה.

יואב סגלוביץ': לא, זה שונה מהסגר.

יואב סגלוביץ': אנחנו אומרים שזה היה ככה, אבל זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אורי, מה ההנחיה שלכם לשוטרים?

מיכאל מלכיאלי: הולך מר קלנר בחיפה, עוצר אותו שוטר, שואל אותו: מה אתה עושה כאן?

מיכאל מלכיאלי: הוא עונה לו: הולך לראיון עבודה.

מיכאל מלכיאלי: מה ההנחיה שלכם?

אורי בוצ'ומנסקי: השוטר צריך להתרשם מהנסיבות ומכל מה שנאמר על ידי אותו אזרח, ולהפעיל שיקול דעת בשום שכל כלפי האזרח.

אורי בוצ'ומנסקי: אם הוא מאמין לו ואין לו איזושהי אינדיקציה לכך שאותו אדם יצא ממקום המגורים למטרה או לפעולה אחרת.

שלמה קרעי: השוטרים יהפכו לשופטים?

יואב סגלוביץ': הם יהיו עסוקים כל כך במגבלות התנועה כל הזמן, שלא יהיה להם כוח אדם להתעסק עם - - - לא יבדקו בתי כנסת, לא יבדקו התקהלויות.

יואב סגלוביץ': לא יבדקו כלום.

יואב סגלוביץ': יתעסקו עם מחסומים בדרכים ולשאול אנשים - - -

עידן רול: במקום לאכוף התקהלויות לא חוקיות בבתים ומסיבות פרטיות, אם הלכת לסרס את החתול שלך הם יבקשו לראות את החתול כי זה מותר.

עידן רול: זה חסר היגיון.

עידן רול: התקנות האלה יובילו - - -

מיכאל מלכיאלי: זה לא הוא, זה הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אני אמור לשאול את אורי את השאלות.

יואב סגלוביץ': איזה תשובה הוא יכול לתת?

יואב סגלוביץ': איזה תשובה אתה רוצה שהוא ייתן, שאפשר למנוע?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל אותו איזה הנחיות הוא נותן לשוטרים שלו.

קארין אלהרר: זה לא משנה מה הוא יגיד.

שלמה קרעי: אין דרך, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: התשובה היא שאין דרך להוכיח.

מיכאל מלכיאלי: אם זה לא נראה לשוטר, הוא ייתן לו דוח.

מיכאל מלכיאלי: זה מה שהשוטר אמר לפני רגע, שאם הוא לא התרשם - - -

עידן רול: זאת לא תהיה אשמת המשטרה.

עידן רול: זה באשמת התקנות המחוררות והלא ברורות.

שלמה קרעי: זה לא משנה איזה תקנות תתקין עכשיו, וגם אם מותר לנסוע רק לסופר לקנות מזון, כל אחד יגיד: אני הולך לסופר לקנות מזון.

שלמה קרעי: זה לא משנה אם תכתוב 20 סעיפי החרגה או סעיף אחד של החרגה.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים לבקש מהציבור לגלות אחריות.

שלמה קרעי: זה הבסיס.

מיכאל מלכיאלי: כל האכיפה הזאת לא אמיתית ולא אפקטיבית.

עידן רול: זה חד-משמעי, אבל במקביל, הציבור לא עושה סמינריון על הסגר – הינה התקנות, בוא תלמד אותן ותשב אחרי זה בזום עם המחלקה המשפטית.

אריאל קלנר: שלמה, אם אתה מתיר ללכת לסופר ואתה תופס אדם באמצע הדרך, בלי קניות ובלי כלום, אתה מסתכל על הכתובת שלו ורואה שהוא 10 קילומטרים מהסופר, אתה מבין שיש פה בעיה.

אריאל קלנר: מצד שני, אם אתה מרשה כל דבר – אחד הלך לראיון עבודה, אחד הלך לעבוד.

שלמה קרעי: לי יש סופר אחר.

שלמה קרעי: אתה קונה בסופר הזה ואני קונה בסופר אחר.

שלמה קרעי: ומה עם סופר-פארם?

שלמה קרעי: יש הרבה דברים חיוניים שמותרים.

מיקי לוי: קלנר, אני גר במבשרת ואני רוצה לבצע את הקניות שלי בגבעת שאול.

עידן רול: בסגר הזה, התקנות מתירות לך לנסוע גם לעכו בשביל סופר.

מיקי לוי: חד-משמעי, יש שם מבצע.

עידן רול: כל אחד יכול לנסוע לאן שהוא רוצה, והמשטרה תהיה מול - - -

מיכאל מלכיאלי: נמשיך בהקראה ואחרי זה נרכז את השאלות.

מיכאל מלכיאלי: דרך אגב, בנושא של המשטרה קיבלנו תשובות – זה תלוי בהתרשמות של השוטר.

מיכאל מלכיאלי: בואו נמשיך.

תמי סלע: לא פשוט לאכוף את זה.

תמי סלע: אני ממשיכה.

תמי סלע: (2) הצטיידות בתרופות, במזון ובמוצרים חיוניים וקבלת שירותים חיוניים, וכן תיקונים הנדרשים לשם אספקה שוטפת של שירותים כאמור; (3) קבלת טיפול רפואי, טיפול סוציאלי חיוני או רפואה משלימה; (1) תרומת דם; (2) הגעה לפעילות או למוסד שפעילותם מותרת לפי תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מוסדות חינוך), התש"ף-2020 , ובהתאם להוראות התקנות האמורות; לדעתי דנים בהן עכשיו בוועדת החינוך, אלא אם כן כבר סיימו.

איתן גינזבורג: אושר עד יום רביעי.

תמי סלע: 6.

תמי סלע: (1) ביקור אדם עם מוגבלות השוהה במסגרת חוץ ביתית כמפורט בפרט 11(ב)(1) לחוק על ידי בני משפחתו מדרגה ראשונה או על ידי אפוטרופסו, או ביקור של אדם עם מוגבלות אצל בני משפחתו מדרגה ראשונה או אצל אפוטרופסו, בכפוף להוראות צו בידוד בית ולתנאים שייקבעו לשם שמירה על בריאות השוהים במסגרת הרווחה בהוראות המנהל; אולי זה המקום להתייחס גם לביקור במוסדות סיעודיים, מה שעלה קודם באותו הקשר.

מיכאל מלכיאלי: נתקדם עוד קצת.

תמי סלע: (7) השתתפות בברית או בהלוויה; (8) יציאת אישה לטבילה במקווה טהרה; (9) יציאת בעל תפילה ובני ביתו הגרים עימו, שקיבל אישור ליציאתו לשם כך מאת השר לשירותי דת או גורם מקצועי שמינה לשם כך, לצורך השתתפות בתפילה במועדים האמורים בתקנה 4(ב); מבחינה בריאותית כן כדאי לשאול על ההרחבה ל"בני ביתו".

תמי סלע: זה לא מובן מאליו.

תמי סלע: יש את האיזון בין הצורך הדתי לצורך הבריאותי שאנחנו מחפשים כל הזמן.

תמי סלע: צריך לשמוע את ההסבר.

מיכאל מלכיאלי: עם כל בני ביתו שגרים איתו יחד הוא יכול ללכת.

קארין אלהרר: למה צריך את כל בני ביתו?

מיכאל מלכיאלי: כי הולכים ביחד בראש השנה.

מיכאל מלכיאלי: האבא ילך לבד?

קארין אלהרר: איפה יישנו?

מיכאל מלכיאלי: הוא שוכר בית.

מיכאל מלכיאלי: בכל שנה ביום כיפור אני הולך לעשות תפילה במקום אחר.

מיכאל מלכיאלי: שוכרים לי בית, הולך למקום.

קארין אלהרר: אבל לכל האחרים אסור.

עידן רול: לא הבנתי, אסור לעשות ארוחת חג בפורום רחב, אבל מותר ללכת לתקוע בשופר 20 אנשים?

מיכאל מלכיאלי: לא 20.

מיכאל מלכיאלי: יש בית כנסת בנס ציונה ואין לו בעל תוקע.

מיכאל מלכיאלי: הולכים לאברהם, שוכרים לו בית, הוא נוסע לשם, מתארח עם בני משפחתו ותוקע להם בבוקר.

מיכאל מלכיאלי: איך הוא ייסע?

מיכאל מלכיאלי: בחג ילך לבד?

עידן רול: עם המשפחה הגרעינית שחיה איתו?

מיכאל מלכיאלי: כן, בני ביתו.

אייל זנדברג: חשוב לומר, הכוונה היא שאם אתה יוצא למטרה לגיטימית, אתה גם יכול לחזור.

אייל זנדברג: אתה לא צריך להישאר בסופר או בכל מקום אחר.

אייל זנדברג: באופן כללי החזרה היא חלק מזה.

תמי סלע: יש פה עניין של שמירת שוויון לגבי עניין של בעל תפילה.

תמי סלע: לגבי עובד אחר שאולי הוא עובד חיוני ונדרש להגיע לאיזשהו מקום למשהו מאוד חשוב – נניח איש צוות רפואי – הוא לא הולך עם בני ביתו וגם לא מאפשרים לו את זה.

תמי סלע: הוא יכול ללכת לבדו למטרה שצריכים אותו.

תמי סלע: פה כן מאפשרים את זה.

תמי סלע: אני חייבת לשים את זה על השולחן.

קארין אלהרר: את צודקת, תמי.

יעקב אשר: את צודקת מאה אחוז, אבל שתיכן טועות.

יעקב אשר: אני אסביר את זה.

יעקב אשר: אם גברתי תשמע ממני למה היא טועה, היא תבין שהיא טועה בהכרת העניין, במה מדובר.

יעקב אשר: לא מדובר פה במישהו שהולך לעבודה ואומר שהוא לוקח את הילדים.

יעקב אשר: יהודי שהולך להיות בעל תוקע בכפר מימון בדרום – שנים הוא תוקע שם כי אין בעל תוקע בכפר הזה.

יעקב אשר: הוא נוסע, נכון?

יעקב אשר: אגב, רובם עושים את זה ללא תשלום, עד כמה שאני יודע.

יעקב אשר: הקהילה שם נותנת לו דירה והכול, ואנחנו אומרים לו: תיסע לחג ויומיים תהיה בלי המשפחה שלך, תתקע בשופר, תקבל מצווה גדולה משמיים אבל תישאר לבד.

יעקב אשר: הילדים שלך יהיו בבית כי אבא שלהם עושה מצווה שם?

קארין אלהרר: מה עושה רופא ירא שמיים?

יעקב אשר: את רוצה שהרופא יביא את הילדים שלו לבית החולים?

קארין אלהרר: לא, אבל זה אותו הדבר.

יעקב אשר: קארין, איך אותו הדבר?

שלמה קרעי: אלה אנשים שמקבלים דירה במקום שבו הם שליחי ציבור.

קארין אלהרר: פרופ' גרוטו, אני רוצה לשאול.

יעקב אשר: אני מתפלא עלייך.

יעקב אשר: תחשבי עוד דקה.

קארין אלהרר: לא, אני רוצה לדבר תוך כדי חשיבה.

קארין אלהרר: אם הקונספט הזה עובד - - -

יעקב אשר: זה לא קונספט.

שלמה קרעי: במיוחד בקורונה, שחילקנו את המניינים, הכפלנו אותם פי שתיים ופי שלוש, צריכים יותר בעלי תפילה.

יעקב אשר: נכון.

קארין אלהרר: אני מקבלת את העיקרון הזה, ועכשיו יסביר לי אדוני למה אי-אפשר שמשפחה גרעינית תיסע ליומיים לחג לצימר?

קארין אלהרר: היא תישאר באותה מתכונת ואולי גם תפרנס איזה יהודי טוב, או לא יהודי.

קארין אלהרר: היא תיתן לעסקים לחיות.

קארין אלהרר: למה זה לא וזה כן?

יעקב אשר: את יכולה לשאול למה זה לא.

יעקב אשר: אני לא חושב שלמה זה כן, זה אותו הדבר.

יעקב אשר: קארין, זה לא התפקיד שלי.

קארין אלהרר: נשבעת לך, נפח הריאות שלי יורד רק מהדיונים.

יעקב אשר: רגע, דקה.

יעקב אשר: אני אסביר לך שוב שתביני.

יעקב אשר: אין פה המצאות, אין פה שטיקים ולא שום דבר.

קארין אלהרר: שטיקים זה הממשלה.

יעקב אשר: פעם בשנה יש חובת מצוות תקיעת שופר, שהוא דאורייתא, מן התורה.

יעקב אשר: זה דבר שבלעדיו אין.

יעקב אשר: זה מה שמלמדים בבתי הספר.

קארין אלהרר: אני לא נגד.

קארין אלהרר: למה אי-אפשר גם וגם?

יעקב אשר: למה זה קשור?

יעקב אשר: אתם יודעים לכמה אנשים אין פרנסה עכשיו?

יעקב אשר: לא עושים את זה בשביל הפרנסה.

קארין אלהרר: למה לא להציל מישהו?

יעקב אשר: בסדר, תצילו.

קארין אלהרר: אז למה?

קארין אלהרר: למה?

יעקב אשר: למה גם וגם?

יעקב אשר: מה זה קשור?

עידן רול: אנחנו מדברים על הפרקטיקה.

עידן רול: אי חשיפה לציבור של משפחה גרעינית שנעה יחד.

עידן רול: אתם אומרים שזה לצורך תקיעה בשופר, וזה בסדר, ואנחנו אומרים שבאותה מידה המשפחה יוצאת מביתה לצימר ולא פוגשת אף אחד באמצע.

עידן רול: זה לא קשור אחד לשני.

מיכאל מלכיאלי: עידן, זאת בורות.

עידן רול: אנחנו לא משווים בין דת לחופשה.

עידן רול: אנחנו מסבירים את הפרקטיקה האפידמיולוגית, שאומרת: האם הם נחשפו לציבור הרחב, כן או לא?

עידן רול: לא משנה כרגע למה הם יוצאים.

עידן רול: אנחנו מדברים על אותו משקל של משפחה גרעינית.

שלמה קרעי: בסעיף 7(א) יש החרגה גם לבתי הארחה.

יעקב אשר: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: יעקב, אני לא נגד.

יעקב אשר: הבנתי שלא.

קארין אלהרר: אז מה הבעיה?

יעקב אשר: סליחה שאני אומר את זה, זה קרוב לבורות, להגיד דבר כזה.

יעקב אשר: לא הייתה טענה שטוענת על הצימרים.

יעקב אשר: זה מצוין.

יעקב אשר: תאמיני לי, אני יכול לטעון את זה ועוד יותר חזק.

יעקב אשר: ואני יכול לטעון את זה על בתי מלון וליבי ליבי עם ראש עיריית אילת שבכה לי אתמול בטלפון.

יעקב אשר: זה נכון, אבל זה מה זה קשור?

עידן רול: יעקב, אתה ואני לא מכירים טוב, אבל אף אחד עוד לא האשים אותי בבורות לגבי היהדות והעולם החרדי.

יעקב אשר: מי שלא חי את העולם הזה ולא מבין בזה, יכול לטעות בזה.

עידן רול: אין קשר.

עידן רול: האנלוגיה נעשית על הפרקטיקה של משפחה, שזזה בדרכים ממקום למקום.

עידן רול: אל תיקח את זה למקום של בורות, וזה לא קשור לדת.

קארין אלהרר: לא יפה, יעקב.

עידן רול: אף אחד לא האשים אותי מעולם בדברים האלה, ואם היית מכיר את הרקע שלי, גם לא היית אומר את זה.

יעקב אשר: גם אנשים שהולכים לעבודה הם אנשים שזזים ממקום למקום.

עידן רול: אבל זה התפקיד של הוועדה היום – תקן אותי אם אני טועה, לבחון את הרציונל שעומד מאחורי ההחלטות.

יעקב אשר: לגיטימי לגמרי.

עידן רול: אם משפחה נכנסת לאוטו ולא פוגשת אף אחד זר - - -

יעקב אשר: רציתי לתקן אתכם כי יש דברים שהם פשוט לא - - -

עידן רול: אתה לוקח את זה למקום לא נכון.

קארין אלהרר: יעקב, די.

יעקב אשר: מחקנו מהפרוטוקול.

עידן רול: אנחנו מדברים על תחלואה ועל פוטנציאל תחלואה מאחורי כל איסור.

יעקב אשר: איפה גרוטו?

יעקב אשר: הוא רצה לענות לכם על הצימרים.

יעקב אשר: מיצינו את הסעיף הזה.

יעקב אשר: תודה.

תמי סלע: 10.

תמי סלע: "העברה של קטין בין הוריו החיים בנפרד או העברה של קטין שההורה האחראי עליו נדרש לצאת לצורך חיוני, ואין במקום המגורים אחראי שניתן להשאיר את הקטין בהשגחתו.

תמי סלע: "

יעקב אשר: אני רוצה לומר שחלק גדול מהסעיפים האלה הם סעיפים שכבר תיקנו בשעתם, ולכן בואו נרוץ עם זה הלאה.

עופר כסיף: יעקב, הנקודה עלתה בכל מיני ורסיות בדיון שלנו, גם לפני ההפסקה וגם עכשיו.

עופר כסיף: ההבדל בין תנועה לבין התקהלות.

עופר כסיף: אני חוזר אחורה וזאת נקודה שהיא קריטית.

עופר כסיף: בסעיף 7 נאמר: "השתתפות בברית או בהלוויה", לא עלינו.

עופר כסיף: ניקח את הדוגמה של השתתפות בברית – יש פה החרגה ואני לחלוטין בעדה.

עופר כסיף: אבל מן הסתם, תהיה הגבלה על ההתקהלות בברית.

תמי סלע: הגבלה כללית של 10 או 20.

עופר כסיף: לכן אני אומר שיש כפל מיותר לכל אורך התקנות.

עופר כסיף: אם ניקח את הדוגמה של ברית, שמן הסתם נעשית בתוך הבית, במקום סגור.

תמי סלע: למסיבה אתה לא יכול.

תמי סלע: לצאת למסיבה שהיא התקהלות של 10 אנשים אתה לא יכול.

תמי סלע: זאת לא מטרה לגיטימית.

עופר כסיף: נכון, אבל אני מסביר איפה אני רואה לכל אורך התקנות את הבעייתיות שחוזרת להבדל בין התקהלות לבין תנועה.

עופר כסיף: יש אישור תנועה להגיע לברית, וטוב שכך.

עופר כסיף: יהיה איסור או תהיה הגבלה על ההתקהלות.

עופר כסיף: גם טוב שכך.

עופר כסיף: למה לא לאמץ את הרציונל הזה לכל התקנות?

עופר כסיף: למה?

עופר כסיף: למה?

קארין אלהרר: תודה לא.

עופר כסיף: אם אפשר לתת אישור לצאת לברית מתוך הכרה בכך שתהיה הגבלה על התקהלות, למה צריך את ה-500 מטר ואת כל המשחק הזה?

עופר כסיף: שיכתבו את זה לכל התקנות, בלי החרגות.

עופר כסיף: זה גם יהיה יותר ברור.

עופר כסיף: כולם יכולים לצאת, אבל ההתקהלות תהיה מוגבלת.

שלמה קרעי: אבל רוצים הגבלה כפולה.

עופר כסיף: מעבר לזה שיש פגיעה בשוויון, זה גם מבלבל.

עופר כסיף: אני אתן לכם דוגמה שאתם בטח מכירים כי כמו שפנו אליי, בטח גם פנו אליכם.

עופר כסיף: יש החרגה של שוק מחנה יהודה.

שלמה קרעי: איפה יש החרגה?

שלמה קרעי: זה לא נכון.

עופר כסיף: זה מה שאמרו לי.

עופר כסיף: אמרו לי ששוק מחנה יהודה יהיה פתוח.

עופר כסיף: אמרו לי ששוק מחנה יהודה יהיה פתוח.

עידן רול: לא, לא.

עופר כסיף: אם העובדות שהציגו בפניי לא נכונות, סבבה.

עופר כסיף: לי אמרו ששוק מחנה יהודה יהיה פתוח.

שלמה קרעי: אולי כתוצאה מהתקנות האלה, גם שוק מחנה יהודה יכול להיות פתוח.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: פנו אליי, כתבו לי ששוק מחנה יהודה יהיה פתוח – ככה כתבו לי ואם העובדות לא נכונות, בסדר.

עופר כסיף: אני מתייחס למה שאומרים לי.

עופר כסיף: חברים, אני אצטט את מה שכתבו לי.

שלמה קרעי: כתוב בתקנות.

עופר כסיף: חברים, אני מצטט מישהו שכתב לי.

עופר כסיף: אני לא אומר את שמו כי לא קיבלתי אישור.

עופר כסיף: הוא כותב כך: לפי התקנות שאושרו בממשלה לימי הסגר, שוק מחנה יהודה ייפתח בימי הסגר, אך שוק התקווה יישאר סגור.

עופר כסיף: אם זה נכון, אני רוצה להבין למה.

עופר כסיף: מה ההיגיון?

יעקב אשר: אתם רוצים להמשיך לדבר או שאתם רוצים תשובה?

יעקב אשר: תשובה של משרד הבריאות, בבקשה.

מיכל גולדברג: המטרה הכללית, כפי שהסביר גם פרופ' גרוטו וכפי שנאמר בהחלטת הממשלה, היא לבלום את העלייה בתחלואה ולהוריד את התפשטות הנגיף.

מיכל גולדברג: אנחנו נמצאים במצב שבאמת היה צורך לנקוט באמצעים משמעותיים בשביל להתמודד עם התחלואה הגואה.

מיכל גולדברג: כמה אמצעים שחוק סמכויות מיוחדות שהוועדה הזאת אישרה, עומדים לרשותנו.

מיכל גולדברג: מצד אחד, סגירה של כלל המקומות שפתוחים לציבור.

מיכל גולדברג: במקרה הזה, בניגוד לתקופה הראשונה, לגל הראשון, ניסינו שההוראות יהיו ברורות יותר.

מיכל גולדברג: ואם לא הצלחנו להבהיר את עצמנו, אנחנו נמצאים פה עכשיו כדי לענות על כל השאלות.

מיכל גולדברג: קבענו כלל שאומר שכל המקומות הפתוחים לציבור – יש בחוק הגדרה מהו מקום הפתוח לציבור.

מיכל גולדברג: זאת הגדרה מאוד רחבה – כולם סגורים.

מיכל גולדברג: בניגוד לפעם הקודמת, לא פירטנו.

מיכל גולדברג: נתנו כמה דוגמאות, אבל לא פירטנו.

מיכל גולדברג: כל המקומות הפתוחים לציבור, כל המסחר, התיירות, הבילוי, הפנאי, המסעדות – הכול סגור.

מיכל גולדברג: למעט – יש לנו רשימה של המקומות החיוניים שנשארים פתוחים.

מיכל גולדברג: אין מה לעשות, מקומות חיוניים חייבים להישאר פתוחים.

מיכל גולדברג: המקום הראשון הוא למכירת מזון.

מיכל גולדברג: בהתייחס לשווקים, בגל הראשון זה היה לתקופה מאוד מצומצמת בהתחלה, של שבוע או שבועיים.

מיכל גולדברג: כתבנו במפורש שכל השווקים סגורים.

מיכל גולדברג: נקודה.

מיכל גולדברג: אחרי זמן מסוים אמרנו שכל דוכני וחנויות המזון בתוך השווקים יכולים להיות פתוחים.

מיכל גולדברג: עכשיו אמרנו שכל המקומות הפתוחים לציבור, ושוק הוא גם מקום פתוח לציבור, סגורים.

מיכל גולדברג: למעט – החריג הראשון הוא מקום למכירת מזון.

מיכל גולדברג: ככל שבשוק יש מקום למכירת מזון, שזה כולל חנות, המקום למכירת מזון בתוך השוק יכול להישאר פתוח ולהמשיך לעבוד.

שלמה קרעי: כל השווקים אותו הדבר.

מיכל גולדברג: אם אפשר דקה כדי לנסות להבהיר.

מיכל גולדברג: אם לא, אני אשמח לענות על כל השאלות.

מיכל גולדברג: כל המקומות שנשארים פתוחים חייבים לעמוד, כמובן, בתנאי התו הסגול ובכללים מעט יותר מחמירים שקבענו כאן.

מיכל גולדברג: הם כולם חייבים לעמוד באיסור ההתקהלות, כמובן.

מיכל גולדברג: אסור שתהיה התקהלות.

מיכל גולדברג: הם חייבים לעמוד בעוד שורה של תנאים שנקריא אותם.

קארין אלהרר: תגידי איך לא תהיה התקהלות בשוק פתוח.

מיכל גולדברג: איך לא תהיה?

עידן רול: אגב, מחנה יהודה לא פתוח.

עידן רול: הוא מקורה.

שלמה קרעי: התקהלות זה במקום אחד מרוכז, בדוכן אחד.

מיכל גולדברג: כרגע זה המצב.

מיכל גולדברג: חנויות המזון, המקומות למכירת מזון פתוחים.

קארין אלהרר: בתוך החנויות, את מתכוונת?

מיכל גולדברג: גם בתוך החנויות וגם בשוק עצמו צריך לשמור על הכללים.

מיכל גולדברג: גם השוק עצמו, כשוק, צריך לשמור על הכללים במקומות שכן מותר להם לפעול בתוך השוק.

מיכל גולדברג: לא כל השוק יכול להיות פתוח, רק מקומות למכירת מזון, והם צריכים לשמור על כל הכללים.

יואב סגלוביץ': מה זה מכירת מזון?

יואב סגלוביץ': ירקות זה מזון?

מיכל גולדברג: ירקות זה מזון.

עופר כסיף: אז אני חוזר לשאלה העקרונית, התקהלות מול תנועה כמו במקרה של שוק.

עופר כסיף: יש אפשרות לצאת מהבית לשוק, אבל לא להתקהל.

עופר כסיף: למה לא לעשות לכל המקומות?

עופר כסיף: למה?

מיכל גולדברג: כי אנחנו חייבים לבלום את העלייה המטורפת בתחלואה.

מיכל גולדברג: חייבים לעשות את זה.

עופר כסיף: זה לא עונה על השאלה.

שלמה קרעי: אז לא נכון מה שהוא אמר, ששוק התקווה סגור ומחנה יהודה פתוח?

מיכל גולדברג: לא, אין אפליה בין השווקים.

מיכל גולדברג: כל מקום שמוכרים בו מזון.

שלמה קרעי: שוק ארבעת המינים זה גם סוג של מזון.

קארין אלהרר: מה מזון בזה?

שלמה קרעי: את האתרוג אוכלים אחר כך.

שלמה קרעי: בסופר את קונה גם גפרורים ודברים כאלה.

תהלה פרידמן: יכול להיות שפספסתי את התשובה על הסיפור של אנשים עם אוטיזם.

תהלה פרידמן: אמרת שיש לך תשובה.

לילך וגנר: עוד לא הגענו לזה.

עופר כסיף: עוד לא נענתה השאלה שלי.

יעקב אשר: לא נענתה התשובה שרצית, נענתה השאלה.

עופר כסיף: אני לא מדבר על התוכן של התשובה.

עופר כסיף: זאת לא הייתה תשובה שבאמת ענתה על השאלה.

עופר כסיף: אני חוזר ושואל: אם אפשר באירועים מסוימים להגיח בלי להתקהל, מדוע אי-אפשר לעשות את זה בכלל?

שלמה קרעי: כי צריך מגבלה כפולה, למה זה לא ברור?

שלמה קרעי: לא רוצים לתת לך לצאת למפגש חברתי של 10 אנשים בכל מקום.

שלמה קרעי: את זה רוצים למנוע.

עופר כסיף: אז שם אתה מונע.

עופר כסיף: זאת התקהלות.

יעקב אשר: עופר, יש דבר שנקרא פסיכולוגיה של אכיפה המונית.

יעקב אשר: להגיד לך שאני מת על זה?

יעקב אשר: אני גם לא מת על הדברים, אבל אנחנו לא רוצים לפרום את כל הדברים.

עופר כסיף: אבל אין פה קונסיסטנטיות, ידידי.

עופר כסיף: אין פה שמץ של עקביות וזה לא יכול להיות.

יעקב אשר: אתה אומר שדבר פרום נפרם.

יעקב אשר: תהלה, בבקשה.

תהלה פרידמן: בוועדת חינוך אישרנו תקנות עד יום רביעי, ואמרנו לממשלה שאנחנו רוצים כך וכך.

יעקב אשר: אני אגיד לך מי לימד את יושב-ראש הוועדה לעשות את זה.

יעקב אשר: לימדתי אותו בסתר שזה אחד הדברים.

יעקב אשר: הרי אני יכול לעשות קריירה מהרבה ביטולים של דברים ואחר כך גם להיות פרשן בערוצים ולהסביר, בלי שאני יודע על מה אני מדבר.

קארין אלהרר: האם אני שומעת כאן ביקורת?

יואב סגלוביץ': דרך אגב, במציאות הנוכחית תופסים קריירה בדרך הפוכה.

יואב סגלוביץ': עושים מה שאומרים ואז צומחת הקריירה.

יעקב אשר: ממש לא.

יעקב אשר: אבל אנחנו אחראים.

יעקב אשר: נכון, ונגיע בסוף לראות איזה כלים יש לנו.

יעקב אשר: כמובן שיהיו חילוקי דעות על העניין הזה ויהיו הצבעות.

תמי סלע: (12) טיפול חיוני בבעל חיים; (12) הגעה למשכן הכנסת; (13) השתתפות בהפגנה; (14) הגעה להליך משפטי שאותו אדם הוא צד לו, בעל מעמד בו או שהוא נדרש להשתתף בו; (15) סיוע לאדם שיש לו קושי או מצוקה הדורשים סיוע;

שלמה קרעי: השתתפות בהפגנה שמותרת, למה אנחנו לא מכניסים גם לכאן מגבלות?

שלמה קרעי: הרי אנחנו כולנו מסכימים שזה תחת הנחיות התקהלות.

יעקב אשר: יש מגבלות.

שלמה קרעי: יש מגבלות?

יעקב אשר: משרד הבריאות, תשובה.

עידן רול: באוויר הפתוח, שני מטר ומסכות.

עידן רול: יש מגבלות.

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: בבית כנסת יש נוסחה.

תהלה פרידמן: כן, והיא נורא ואיום.

מיכל גולדברג: בתקנות הללו אין מגבלות על הפגנה.

קארין אלהרר: יאללה, תודה.

קארין אלהרר: בואו נתקדם.

שלמה קרעי: קארין, ככה לא אכפת לך מבריאות הציבור?

קארין אלהרר: אל תטיף לי מוסר.

שלמה קרעי: שימשיכו להתקהל מאות ואלפי אנשים?

שלמה קרעי: נו, באמת.

קארין אלהרר: אל תטיף לי מוסר.

תמי סלע: זה חל גם על כל מי ששוהה במרחב הציבורי, זאת אומרת שני מטר וכללים של מסכה.

מיכל גולדברג: חובת עטיית מסכה חלה, כמובן, גם על כל מי שמשתתף בהפגנה.

מיכל גולדברג: אין פה בכלל שאלה.

מיכל גולדברג: גם חובת שמירת מרחק של שני מטרים בין אדם לאדם, גם היא חלה.

מיכל גולדברג: הגבלות מעבר לכך לא נקבעו.

מיכל גולדברג: הנושא נמצא כעת בבחינה.

יעקב אשר: רציתי ששלמה יידע שיש הגבלות.

יעקב אשר: הן לא פה בתקנות והן לא כמו בבתי כנסת ומקומות כאלה.

יעקב אשר: יש הגבלות.

יעקב אשר: אם מקיימים אותן או לא, זה סיפור אחר.

יעקב אשר: תמי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, זה מה שאמרנו לאורך כל שעות הבוקר.

שלמה קרעי: מרגע שאין קו הגיוני אחד, אין קו מנחה אחד שמכסה את כל המרחב הציבורי, זה גורם לחוסר אמון.

שלמה קרעי: אנחנו לא יכולים לבקש מהציבור להשתתף.

עידן רול: יש פה עוד כמה - - -

שלמה קרעי: אני אומר לך, בכל המרחב הציבורי אותן הנחיות.

שלמה קרעי: חותם על זה?

מיכאל מלכיאלי: בכל השווקים צריך להיות אותו הדבר.

יעקב אשר: נאמרו הדברים ונרשמו בפרוטוקול, גם שלך וגם שלכם.

תמי סלע: (15) סיוע לאדם שיש לו קושי או מצוקה הדורשים סיוע;

יעקב אשר: זה היה גם בפעם הקודמת.

לילך וגנר: זה היה כבר.

תמי סלע: זה היה וזה אפילו נמצא בחוק בסייגים שחייבים להיות.

יעקב אשר: זה לא היה תמיד, אנחנו הוספנו אותו לחוק.

לילך וגנר: בפעם הקודמת הייתה מטרה כזאת.

יעקב אשר: לא בצורה הזאת, היא הייתה מנוסחת אחרת אם אני זוכר נכון.

תמי סלע: 16.

תמי סלע: "יציאה לשדה תעופה לצורך טיסה עד שמונה שעות לפני מועד הטיסה"; 17.

תמי סלע: "יציאה ממקום שהייה קבוע אחד למשנהו, ובכלל זה יציאה ממקום מגורים למקום בידוד כמשמעותו בצו בריאות העם, יציאה ממוסד חינוכי או טיפולי המשמש כמקום שהייה קבוע למקום מגוריו או מעבר דירה"; 18.

תמי סלע: "יציאה לצורך פעילות ספורט של יחיד או אנשים הגרים באותו מקום, ממקום המגורים שלא באמצעות כלי רכב ממונע";

קארין אלהרר: איך הם יגיעו למקום שהוא לא בטווח ה-500 מטר?

מיקי לוי: אם אני גר בדרום תל אביב ורוצה להגיע למגרשי הספורט והמתקנים בגני התערוכה.

מיקי לוי: איך אני אגיע?

תמי סלע: לפי מה שאני מבינה, אופניים אפשר.

יעקב אשר: אמרו לי קודם שאדם נכה יכול לנסוע גם מעבר ל-500 המטרים.

תמי סלע: מדברים על פעילות ספורט – אופניים, ריצה, הליכה מהירה, אפשר גם מעבר ל-500.

מיכל גולדברג: יציאה לפעילות ספורט מבית מגורים אפשר גם מעבר ל-500 מטרים, כל עוד לא נכנסים לרכב ונוסעים לחוף הים ועושים, שם פעילות ספורט.

יואב סגלוביץ': איפה פרופ' גרוטו?

יואב סגלוביץ': כשנכנסים לרכב זה מדבק?

מיכל גולדברג: לא.

מיכל גולדברג: המטרה היא למנוע התקהלות, המטרה היא למנוע צפיפות.

מיכל גולדברג: אנחנו חיים במדינה מאוד צפופה ואם כל אחד יישאר בבית שלו ויצא מתוך הבית שלו במגבלות, זה מונע את ההתקהלויות.

עידן רול: אין בזה היגיון גאוגרפי.

יואב סגלוביץ': אנחנו חוזרים על אותו מתווה שאין בו היגיון.

יואב סגלוביץ': אין בו היגיון אפידמיולוגי.

יואב סגלוביץ': את משפטנית, אני לא מדבר אליך כי את עוסקת בתקנות.

יואב סגלוביץ': אני מדבר למי שאיננו פה, לפרופ' גרוטו.

יואב סגלוביץ': אני לא מבין את ההסבר האפידמיולוגי.

יואב סגלוביץ': הרי תקנות, צריך שיהיה להן הסבר.

יואב סגלוביץ': אני נכנס לאוטו ונוסע למקום לעשות ספורט.

יואב סגלוביץ': אני מסכים לא ייתנו לי להתקהל ואם אני אתקהל, שייתנו לי קנס.

יואב סגלוביץ': אבל תנו לי להגיע.

עידן רול: יש בפתח תקווה פארקים שמוקפים ב-50 בניינים רבי קומות.

עידן רול: והם בטווח ה-500.

עידן רול: לפי התקנות האלה יכולה להיות שם התקהלות הרבה יותר גדולה מאשר האפשרות ללכת לפארק הירקון לעשות ספורט.

עידן רול: אני לא נגד, אבל אם אני לא מבין את ההיגיון, גם האזרחים לא מבינים את ההיגיון.

מיכל גולדברג: אני אנסה להסביר שוב, לא מבחינה אפידמיולוגית אלא מה ניסינו לעשות כאן.

מיכל גולדברג: המטרה, כמו שאמרת ואני חושבת שכולם מסכימים, היא למנוע התקהלות.

מיכל גולדברג: גם היום יש איסור התקהלות, אבל זה לא אפקטיבי מספיק.

מיכל גולדברג: צריך לעשות מעבר לכך.

מיכל גולדברג: אם יש לנו רק איסור התקהלות, זה לא באמת מונע את המפגש בין אנשים.

עופר כסיף: יש פה פגיעה בזכות יסוד בגלל זה.

עופר כסיף: יש פה פגיעה ממשית.

מיכל גולדברג: לא רק אתה תלך לפארק פתח תקווה, יגיעו לפארק אנשים מכל המדינה ויעשו שם ספורט.

מיכל גולדברג: המטרה היא שכל אחד יישאר באיזשהו טווח של מקום המגורים שלו.

יואב סגלוביץ': את לא יכולה למדוד את המטרה הזאת.

יואב סגלוביץ': כשאת מטילה על הציבור גזרה שאי אפשר לעמוד בה, בתקנות הלא-הגיוניות האלה אנשים פשוט ישקרו.

יואב סגלוביץ': הם יגידו שהם הולכים לעבודה והם לא ילכו לעבודה; הם יגידו שהם הולכים לברית והם לא יהיו בברית.

יואב סגלוביץ': הם יעשו מה שהם רוצים כי הם לא סומכים על העניין הזה.

יואב סגלוביץ': יש כבר היסטוריה שלא סומכים על ההנחיות האלה.

יואב סגלוביץ': כבר חצי שנה אנחנו בחוסר אמון מתמשך בגלל תקנות מטופשות, שבכל פעם מגיעות לוועדת החוקה, רבים עליהן, מסכימים עליהן, משתכנעים ואז מצביעים הפוך.

עידן רול: דבר נוסף שקורה כתוצאה מההנחיות האלה זה כלכלה שחורה.

עידן רול: אתם יודעים כמה בתי עסק כמו מספרות, לדוגמה, עוברים לעבוד מהבית?

עידן רול: הם לא מבינים מה הבעיה שאדם אחד יהיה בזמן נתון במספרה.

עידן רול: גם יש עבודה בכסף שחור וגם בתנאים לא מומלצים.

עידן רול: ההנחיות האלה מעוררות בסוף כאוס.

מיכל גולדברג: אין מחלוקת על כך שנדרש שיתוף פעולה מטעם הציבור.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, מה שאומר עכשיו חבר הכנסת סגלוביץ' זה מה שאתה מכיר היטב מההלכה, בהמשך למשפט: לא תשים מכשול בפני עיוור.

עופר כסיף: אחד הדברים בהמשך להלכה הזאת הוא איסור לתת עצה מטעה, שתגרום לאדם לעבור עבירה.

עופר כסיף: זה בדיוק מה שהתקנות האלה עושות.

יעקב אשר: נכון, ואנחנו ממליצים לכולם לא לעשות עבירה.

מיכל גולדברג: אני אסיים את הנקודה הזאת.

מיכל גולדברג: המגבלות הנוספות שאנחנו מבקשים להטיל במסגרת התקנות האלה על יציאה של אדם ממקום מגורים, כשעמדת הממשלה היא שהמגבלות האלה נדרשות בעת הזו, הן לפי סעיף 7(1) לחוק סמכויות מיוחדות.

מיכל גולדברג: הסעיף כשלעצמו כבר מחייב כשקובעים מגבלה על יציאה של אדם ממקום מגוריו, רשימה של חריגים.

מיכל גולדברג: את כל החריגים האלה הטמענו בתקנות והוספנו מספר חריגים נוספים שעלו תוך כדי דיונים בממשלה ובצוות השרים שמונה לכך.

מיכל גולדברג: כעיקרון, אני מתייחסת לכלל ההערות שנשמעו – זה לא אכיף, אדם יגיד שהוא הולך לעבודה והוא הולך למקום אחר – כשקובעים מגבלת יציאה ממקום מגורים, מן הסתם אינהרנטית צריך לקבוע לכך סייגים.

מיכל גולדברג: רוב הסייגים כבר מפורטים בחוק, ויש פה עוד כמה סייגים ספציפיים, שהממשלה החליטה להוסיף והם נדרשים בנסיבות העניין.

מיכל גולדברג: זאת המסגרת.

מיכל גולדברג: אין מחלוקת שזה מחייב שיתוף פעולה של הציבור, אחריות שכל אחד ייקח על עצמו.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: חגי לוין, רצית לומר משהו?

פרופ' חגי לוין: רציתי לבקש מחברי הוועדה שבכל החלטה על סעיף – אני רוצה להסביר שאפשר לדבר עם מסכה.

פרופ' חגי לוין: זה חשוב – בכל סעיף ובכל החלטה תחשבו איך זה משפיע על אוכלוסיות שונות בישראל, ובמיוחד על האוכלוסיות העניות והחלשות ביותר.

פרופ' חגי לוין: לא לכולם יש במרחק 500 מטר מהבית מקום שמתאים לביצוע ספורט.

פרופ' חגי לוין: לא כולם מסוגלים להגיע למרחק מביתם.

מיכל גולדברג: ביצוע ספורט מותר מעבר ל-500 מטרים.

קארין אלהרר: אם הוא בכלי ממונע.

שלמה קרעי: קארין, בסעיף 18.

קארין אלהרר: בסעיף 18 כתוב במפורש שלא באמצעות כלי ממונע.

מיכל גולדברג: נכון, ולאוכלוסייה מעוטת יכולת, אני מניחה – אם למישהו אין כלי ממונע.

פרופ' חגי לוין: זאת הנחה מוטעית, כמובן.

פרופ' חגי לוין: שמענו את העיוור, למשל.

קארין אלהרר: את אומרת שמי שאין לו כלי ממונע - - -

מיכל גולדברג: הוא לא מופלה לרעה כי היציאה לצורך פעילות ספורט היא שלא באמצעות כלי ממונע.

פרופ' חגי לוין: העניין הוא בהוגנות בבריאות.

פרופ' חגי לוין: זה לא עניין של אפליה.

יעקב אשר: הוא לא מוגבל ל-500 מטרים.

קארין אלהרר: לא, אתה לא הבנת את הרעיון.

יעקב אשר: אני הבנתי.

יעקב אשר: האוכלוסייה המוחלשת, אין לה אוטו.

מיכל גולדברג: לכן היא לא מופלית לרעה, אדוני.

עופר כסיף: היא לא מופלית לרעה.

עופר כסיף: גם אין לה רכב וגם לא תוכל לצאת.

עופר כסיף: זאת לא אפליה.

עופר כסיף: ממש.

שלמה קרעי: לספורט יוצאים רגלית.

יעקב אשר: את פעילות הספורט שהסביר יואב, הוא רוצה לעשות במקום מסוים ובמתקן מסוים.

יעקב אשר: מפה התחיל כל הדיון.

פרופ' חגי לוין: אם אוכל להשלים את דבריי כי נקטעתי באמצע.

פרופ' חגי לוין: רציתי להגיד שיש הבדלים סוציו-אקונומיים אדירים בישראל.

פרופ' חגי לוין: יש אנשים ש-500 מטר מביתם אין מקום שאפשר לעשות בו א', ב', ג' או ד'.

פרופ' חגי לוין: ויש אנשים שבסביבה של 500 מטר מביתם כמו היכן שאני גר, בשדרות ח"ן ברחובות, זאת סביבה מאוד נעימה ואפשר לעשות בה הרבה דברים.

פרופ' חגי לוין: הדבר הזה יוצר פערים מאוד מאוד גדולים, ולכן אני מבקש שתיתנו את הדעת על הפערים החברתיים ולהגדלת אי-השוויון בבריאות שהתקנה הזאת יוצרת.

יעקב אשר: נכון, נכון.

יעקב אשר: פרופ' לוין, ידידי ומכובדי, אני מסכים איתך.

יעקב אשר: דיברנו על זה ואני חושב שצריך להגדיל את המרחק למרחק יותר סביר.

יעקב אשר: בוא נקווה, בעזרת ה', שנגיע לזה.

יעקב אשר: אני מבקש לקרוא עד סוף תקנה 2, ולאחר מכן נשמע את ההערות.

תמי סלע: (19) "יציאה למרחק של עד 500 מטרים ממקום המגורים"; (20) "יציאה של אדם עם מוגבלות, שמחמת מוגבלותו נדרשת יציאתו למרחב הציבורי למרחק העולה על 500 מטרים ממקום מגוריו, יחד עם מלווה אחד, שלא באמצעות כלי רכב ממונע"; (21) "יציאה לאזכרה לחללי מלחמת יום הכיפורים של בני משפחה מקרבה ראשונה".

יעקב אשר: הערות, בבקשה.

אוסאמה סעדי: לעניין ה-500 מטרים, אני לא רוצה לחזור על כל הדיון והטיעונים שלנו מהבוקר.

אוסאמה סעדי: אנחנו חושבים שהמגבלה הזאת לא הגיונית, לא סבירה ואין בה טעם.

אוסאמה סעדי: היא רק מחמירה את המצב ולא מקלה עליו.

אוסאמה סעדי: ברגע שאתה נותן לאנשים להצטופף בתוך מרחב שהוא עד 500 מטרים, כל השכנים, כל השכונה, כל הכפר יהיו ביחד.

אוסאמה סעדי: אתה צריך לפתוח, לא לצמצם.

יעקב אשר: אתה מצטרף לבקשה שלי להגדיל את זה.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, או לבטל את זה בכלל או להגדיל את זה.

יעקב אשר: אני רוצה להגדיל את זה.

אוסאמה סעדי: בסעיף 20 אנחנו תומכים מאוד בהערה שהעלה חברנו מלכיאלי, לעניין הנכים.

אוסאמה סעדי: אסור להם לנהוג ברכב, אז איך ינהגו?

מיקי לוי: הארה, נצביע עליה.

מיכל גולדברג: חס וחלילה, אין שום איסור על בעל מוגבלות לנהוג ברכב.

יעקב אשר: נקודה.

יעקב אשר: ביררנו את זה כבר.

מיכל גולדברג: פסקה 20 היא חריג נוסף שהתבקשנו להוסיף.

מיכל גולדברג: הוא היה קיים גם בגל התחלואה הראשון.

יעקב אשר: בגלל המלווה.

מיכל גולדברג: יש מגבלה על יציאה של 500 מטרים ברגל ממקום מגורים, ועלה העניין של אנשים בעלי צרכים מיוחדים שנמצאים במצב קשה, וחייבים לצאת מעבר ל-500 מטרים.

יעקב אשר: את רוצה שמשרד המשפטים יסביר?

שי סומך: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים, הצביעה על אנשים עם מוגבלות מסוימת, בעיקר אנשים עם אוטיזם, שצריכים לצאת מתחום ה-500 מטרים ביחד עם מלווה, לא לאחת מהמטרות שנזכרו פה.

שי סומך: בסגר הראשון, אפשרנו את זה באמצעות פרשנות, ובסגר הזה רצינו שזה ייקבע במפורש.

יעקב אשר: לשאלת הרכב של אדם נכה?

שי סומך: אדם עם מוגבלות יכול לצאת לכל אחת מהמטרות המנויות בסעיף 2.

יעקב אשר: כולל ב-500, כולל מחוץ ל-500 וכולל ב-2,000.

מיכאל מלכיאלי: אז על מה מדבר סעיף 20?

שי סומך: בעיקר על אנשים עם אוטיזם, שלא יכולים להיות כלואים.

שי סומך: אני אישית מכיר ילד עם אוטיזם והוא צריך לצאת כדי לצאת.

שי סומך: זה לא לשום מטרה ולא כדי לקנות מצרכים.

שי סומך: הוא צריך לצאת.

יעקב אשר: לא תצא תקלה תחת ידינו עם האנשים האלה.

שי סומך: לכן אפשרנו את זה וקבענו סעיף מפורש שיאפשר את זה.

יעקב אשר: קארין, בבקשה הערות על הסעיפים שהוקראו.

קארין אלהרר: אני מצטרפת להערה לגבי 500 המטרים.

קארין אלהרר: לא הבנתי את ההיגיון.

קארין אלהרר: דבר שני, לעניין יציאה לאזכרה לחללי מלחמות יום הכיפורים, מבלי לפגוע כמובן.

קארין אלהרר: אבל יש עוד אזכרות שחלות בתאריכים האלה.

קארין אלהרר: למה זה צריך להיות מיוחד רק לחללי מלחמת יום הכיפורים?

קארין אלהרר: אני שואלת באמת.

יעקב אשר: אני לא יודע מה הדין באזכרה רגילה, אם זה נחשב כטקס דתי או לא.

יעקב אשר: קודם כל, ראוי וטוב ששמו את זה כי לצערנו הרב, ביום אחד יש אזכרה להרבה מאוד חללים.

קארין אלהרר: ברור, ברור.

קארין אלהרר: אין שאלה.

קארין אלהרר: יעקב, חס וחלילה, שלא ישתמע.

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: אני לא מסביר את זה, וטוב שזה נכתב ככה.

יעקב אשר: השאלה היא לגבי אזכרות רגילות.

יעקב אשר: משרד הבריאות, תנו תשובה.

מיכל גולדברג: לגבי אזכרות רגילות, יש אפשרות לצאת להלוויה אך לא לאזכרה.

מיכל גולדברג: אנחנו מדברים על פרק זמן של שבועיים, שמנסים להוריד בו את התחלואה.

מיכל גולדברג: אין אפשרות לצאת לאזכרה, למעט אזכרה לחלל של מלחמת יום הכיפורים, כפי שנאמר.

קארין אלהרר: בסדר, אני מקבלת את זה.

יעקב אשר: אני מקבל את זה לחלוטין.

עידן רול: אדוני, שאלת הבהרה ואני מתנצל שאני חוזר אחורה.

עידן רול: לגבי מקום עבודה, כשהגעתי למקום העבודה, אפשר לצאת 500 מטרים ממקום העבודה?

מיכל גולדברג: לא.

מיכל גולדברג: היציאה של 500 מטרים היא ממקום המגורים.

מיכל גולדברג: אפשר לצאת בשביל לרכוש מזון.

יעקב אשר: חבר הכנסת רול, 500 המטרים נועדו לתת ספייס לאנשים, ולכן זה רק מחזק את הבקשה שלנו להגדיל את הספייס קצת, כי לא יקרה כלום עם זה.

יעקב אשר: שום דבר אפידמיולוגי לא יקרה.

יעקב אשר: אדם שיוצא מהבית, לא הולך יותר מקילומטר אלא אם כן הוא יוצא לספורט.

עידן רול: ניתנות פה תשובות או הבהרות שחשובות לציבור.

עידן רול: אלה שאלות שעולות.

יעקב אשר: מצוין.

יעקב אשר: אני מקווה מאוד שמשרד הבריאות יוציא הבהרות מסודרות לציבור.

לילך וגנר: יש לי הערה קטנה.

לילך וגנר: הוספנו פה את פסקה 17 – יציאה ממקום שהייה קבוע אחד למשנהו.

לילך וגנר: לא פירטנו את כל הדוגמאות למצבים כאלה, אבל התבקשתי להבהיר שזה כולל גם מצבים של משמורת משותפת, שבה הילדים שוהים בבית אחד וכל אחד מההורים שוהה בבית אחר, והם מתחלפים.

לילך וגנר: בוודאי שזה כולל גם את זה.

יעקב אשר: העלינו את זה בפעם הקודמת.

יעקב אשר: מה עם הביקור של הסיעודיים?

יעקב אשר: הבנתי שיש לכם הבהרה בעניין.

לילך וגנר: למיטב ידיעתנו, צו הבידוד מאפשר ביקור ברשימה של מוסדות.

לילך וגנר: לא הספקנו לתקן את התקנות האלה בהתאם למוסדות.

שי סומך: לא, לא מוסדות סיעודיים.

מיכל גולדברג: בצו בידוד בית יש הגבלה - - -

יעקב אשר: היה משהו שתיקנתם, תחזרו אליו.

קארין אלהרר: למה זה קשור לצו בידוד בית?

מיכל גולדברג: את צודקת, זה לא קשור.

מיכל גולדברג: לבקשת משרד הרווחה נוסף חריג של יציאה של אדם – הכוונה לאנשים ששוהים בהוסטלים.

תמי סלע: את מתכוונת לביקורים?

מיכל גולדברג: אני מדברת על פסקה 6.

תמי סלע: את מדברת על מסגרות חוץ-ביתיות?

תמי סלע: לא אדם עם מוגבלות, כלומר יש לו גם מוגבלות אבל זה נשאל בהקשר של בתי אבות סיעודיים.

קארין אלהרר: זאת לא בהכרח מוגבלות.

יעקב אשר: מה היה התיקון שתיקנתם לבקשת משרד הרווחה?

מיכל גולדברג: לבקשת משרד הרווחה נוסף הסייג בפסקה 6, שהוקרא קודם ומדבר על ביקור של אדם עם מוגבלות ששוהה במסגרת חוץ-ביתית, על ידי בני משפחתו מדרגה ראשונה, או ביקור של אדם כזה שחוזר חזרה לבקר בביתו.

מיכל גולדברג: גם זה כלקח מהגל הראשון שזה לא התאפשר אז, ומסתבר שלאותם אנשים זה גרם לקשיים נפשיים.

מיכל גולדברג: לכן, נוסף החריג הזה.

מיכל גולדברג: בנוסף לעניינים המצומצמים האלה, לגבי ביקור של קשישים שנמצאים בדיור מוגן וכולי - - -

יעקב אשר: או בתי אבות.

קארין אלהרר: זה לא משרד הרווחה.

מיכל גולדברג: נכון, זה לא משרד הרווחה.

מיכל גולדברג: זה לא נכנס לחריג הזה.

מיכל גולדברג: יש את הסייג כפי שאדוני ציין קודם, שהוועדה תיקנה במסגרת החוק.

מיכל גולדברג: זה סיוע לאדם שיש לו קושי או מצוקה.

קארין אלהרר: מה זה סיוע?

עופר כסיף: מה זה קושי?

יעקב אשר: סיוע זה לבוא אליו.

קארין אלהרר: לא נכון.

עידן רול: זה רחב, וזה בסדר שזה רחב.

עופר כסיף: אדם שהוא גלמוד, מותר ללכת אליו.

עידן רול: אני לא הייתי נוגע בהוראה הזאת.

עידן רול: היא רחבה וטוב שכך.

יעקב אשר: אני שואל שאלה אחרת, כשדיברתם על בתי אבות עם התיקון של הרווחה, למה הסיעודיים לא בתוך העניין?

יעקב אשר: אם צריך, נתקן את זה.

מיכל גולדברג: חבל שפרופ' גרוטו לא נמצא כאן כרגע.

קארין אלהרר: איפה הוא?

מיכל גולדברג: הייתה חשיבה על העניין.

מיכל גולדברג: הסיעודיים והקשישים הם אוכלוסייה בסיכון מוגבר.

יעקב אשר: החרגתם קשישים, אבל לא כתבתם שזה כולל גם סיעודיים.

יעקב אשר: ככה הבנתי.

מיכל גולדברג: לא הייתה כוונה כזאת.

יעקב אשר: מה ההבדל בין קשיש לא סיעודי, שנמצא בבית אבות, לאדם סיעודי?

מיכל גולדברג: אם מצבו דורש סיוע על ידי קרוב משפחה, קרוב המשפחה יוכל לבקר.

יעקב אשר: אם ככה, לא הייתם צריכים לתקן גם את הקודם.

מיכל גולדברג: אדוני, אני מסכימה.

מיכל גולדברג: משרד הרווחה ביקש שנוסיף את החריג המיוחד, והחריג המיוחד, אם אדוני ישים לב, מאפשר גם - - -

יעקב אשר: מה היה התיקון של הרווחה?

קארין אלהרר: זה לא קשור לרווחה.

מיכל גולדברג: התיקון של הרווחה מאפשר גם לאותו אדם שנמצא במוסד, לחזור חזרה לביתו.

קארין אלהרר: אבל זה לא קשור לרווחה.

ניצן הורוביץ: ביקור אצל קשיש סיעודי?

יעקב אשר: היא אומרת שזה נכלל בתוך ההגדרה הרחבה.

ניצן הורוביץ: אוקיי, ביקור אצל קשיש סיעודי – אפשר.

עופר כסיף: אם הוא סיעודי או לא סיעודי.

יואב סגלוביץ': יעקב, שאלה כדי שזה יהיה ברור, תחת הכותרת "סיוע לאדם שיש לו קושי או מצוקה הדורשים סיוע", האם נכנס גם זה שאדם או מישהו נמצא בדיור מוגן והוא צריך סיוע כדי להפיג את הבדידות.

יואב סגלוביץ': זה בתוך הסעיף הזה?

מיכל גולדברג: כן.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: הלאה.

תמי סלע: 3.

תמי סלע: "כללי התנהגות במרחב הציבורי".

שלמה קרעי: רגע, סליחה, בית כנסת לא מופיע בהחרגות של סעיף 2, למרות שאחר כך מדובר עליו בסעיף 4.

שלמה קרעי: למה זה לא מופיע בסעיף 2?

מיכל גולדברג: אדוני, אם אפשר להבהיר.

מיכל גולדברג: יציאה לתפילה, כולל יציאה בימים הנוראים – בראש השנה וביום כיפור – היא בטווח ה-500 מטר.

שלמה קרעי: ואם אין לו בית כנסת בטווח 500 מטרים?

שלמה קרעי: בית הכנסת שלי במושב רחוק 600 מטרים מהבית.

שלמה קרעי: אני לא אתפלל?

יעקב אשר: זה נכון.

יעקב אשר: אומנם במקומות חרדיים זאת לא הבעיה כי בית כנסת כל 500 מטר, אבל במושבים ובמקומות אחרים זה יכול לקרות.

יעקב אשר: אני מקווה שנאריך את המרחק, זה ייכלל.

יעקב אשר: הם התנגדו לזה ובממשלה לא קיבלו את זה.

עופר כסיף: אתה מכיר את הסיפור על היהודי שהיה על אי בודד ובנה שני בתי כנסת?

יעקב אשר: כן, כן.

עופר כסיף: יפה.

עופר כסיף: אז זאת עוד סיבה למה צריך יותר מ-500 מטרים.

יעקב אשר: צריך הרבה בתי כנסת.

קארין אלהרר: יעקב, יש לנו הצעה טובה, אתה צריך להסכים.

יעקב אשר: הלאה, סעיף 3.

תמי סלע: 3.

תמי סלע: "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2 – (1) "השוהים במרחב הציבורי ישמרו, ככל האפשר, על מרחק של 2 מטרים לפחות בין אדם לאדם, למעט אנשים הגרים באותו מקום"; (2) "השוהים במקום ציבורי או עסקי ישמרו, ככל האפשר, על מרחק כאמור בתקנת משנה (א), למעט אנשים הגרים באותו מקום".

תמי סלע: זה לא תקנת משנה (א), הכוונה לפסקה (1).

צריכה להיות: 4.

צריכה להיות: (א) "מבלי לגרוע מהאמור בתקנה 2, לא יקיים אדם ולא ישתתף בהתקהלות, כולל תפילה או טקס דתי, שמספר האנשים בה עולה על ההתקהלות המותרת, במרחב הציבורי, במרחב הפרטי או במקום ציבורי או עסקי; לעניין זה, "התקהלות מותרת" –עד 20 אנשים בשטח פתוח ועד 10 אנשים במבנה, ואם מקום ההתקהלות כולל גם מבנה וגם שטח פתוח – עד 20 אנשים".

צריכה להיות: בהקשר הזה אני שוב מעלה את השאלה של שטח פתוח בתוך מבנה, כמו מרפסת.

צריכה להיות: לא בדיוק ברור מה חל על זה, 10 או 20 אנשים.

צריכה להיות: דיברנו על זה קודם ואמרנו שנעלה את זה.

אריאל קלנר: למה אם מקום כולל גם שטח פתוח וגם חוץ, לא לתת ש-20 איש יהיו מחוץ לבית הכנסת?

אריאל קלנר: אצלנו בבית הכנסת יש חצר.

אריאל קלנר: למה שלא יהיו גם בחוץ?

שלמה קרעי: לבית כנסת יש סעיף אחר.

מיכל גולדברג: אני אבהיר את היחס בין (א) ל-(ב), למרות שעוד לא הקראנו את (ב).

מיכל גולדברג: (א) מדבר באופן כללי על איסור ההתקהלות, כשהכלל הוא עד 10 אנשים במבנה ועד 20 אנשים בשטח פתוח.

מיכל גולדברג: בכל אחד מהמקומות, גם במרחב הפרטי, גם במרחב הציבורי –לדוגמה בפארק – אסור להתקהל יותר מ-20 אנשים בפארק פתוח.

מיכל גולדברג: למרות שיש אחרי זה סעיף לבית כנסת, גם בית כנסת נכנס בתוך הכלל של עד 10 אנשים במבנה ועד 20 אנשים בחוץ, למעט החריג של יום כיפור וראש השנה שעוד מעט נקריא.

מיכל גולדברג: כמו שאמרתי, זה חל בכלל המקומות.

תמי סלע: מרפסת היא שטח פתוח או מבנה?

מיכל גולדברג: מרפסת זה שטח פתוח.

שלמה קרעי: זה תקף גם לגבי סעודות חג?

מיכל גולדברג: אכן.

שלמה קרעי: זה מתיר לשני שכנים, שגרים אחד ליד השני.

מיכל גולדברג: לא, זה לא מתיר.

שלמה קרעי: אני מבקש להבין את זה.

שלמה קרעי: לפי הנוסח, נראה שזה מותר.

עידן רול: אם יש איסור לפגוש אנשים אחרים, ומשפחה גרעינית לא צריכה לשמור אם היא חיה באותו בית.

עידן רול: איך נגיע לסיטואציה של 20 איש בחצר?

מיכל גולדברג: לדוגמה, אם תקבעו להיפגש בפארק ולקיים שם את סעודת החג, מותר עד 20 אנשים בפארק.

עידן רול: ומה לגבי 10 אנשים בבית?

עידן רול: איך נגיע למצב כזה?

מיכל גולדברג: בבית פרטי יהיה קשה בגלל האיסור שהוספנו, של איסור שהייה של אנשים.

מיכל גולדברג: בכוונה הוספנו את זה כדי למנוע התקהלויות בחג והדבקות.

יעקב אשר: דיברנו על זה כל הבוקר.

יעקב אשר: תודה על ההבהרה.

שלמה קרעי: איזה איסור נוסף?

שלמה קרעי: לא עקבתי.

מיכל גולדברג: איסור של שהיית אדם במקום שאינו מקום מגוריו.

יעקב אשר: גם את זה הייתי מאוד רוצה לתקן, אבל משרד הבריאות בינתיים לא מסכים.

לילך וגנר: כשנגיע לתקנה 5 נציין את התיקון שביקשנו לעשות בדחיפות, בהקשר של זה שלא משנה את המהות אלא רק את הקוסמטיקה של התקנות.

יעקב אשר: כשנגיע.

תמי סלע: (ב) "על אף האמור בתקנת משנה (א), תפילה שמתקיימת בתקופה שמיום כ"ט באלול התש"ף (18 בספטמבר 2020), בשעה 17:30, עד יום ב' בתשרי התשפ"א (20 בספטמבר 2020), בשעה 20:00, או בתקופה שמיום ט' בתשרי התשפ"א (27 בספטמבר 2020), בשעה 17:00, עד יום י' בתשרי התשפ"א (28 בספטמבר 2020), בשעה 20:00, תתקיים לפי האמור בתקנת משנה (א) או לפי אחד מאלה: (1) בשטח פתוח, בחלוקה לקבוצות נפרדות במתחמים שונים שבכל אחת מספר האנשים אינו עולה על -20; תפילה כאמור תתקיים בכפוף לתנאים הבאים, ועל פי הוראות המנהל, בין השאר, לעניין מניעת הדבקה וכללי היגיינה: (א) שמירת מרחק של 2 מטרים לפחות בין מתחם למתחם; (ב) סימון כל מתחם בסימון פיזי כגון חבל או סרט; (ג) הושבה בקבוצות קבועות, ובהושבת אנשים שאינם גרים באותו מקום יישמר מרחק של 2 מטרים לפחות, ככל האפשר, ולכל הפחות כיסא ריק ביניהם; (ד) מינוי ממונה קורונה למקום וכן סדרנים לשמירת החלוקה למתחמים וההושבה בקבוצות קבועות; (ה) לא יוגש מזון לצריכה במקום; (2) (א) במבנה, בכפוף לתנאים המפורטים בפסקת משנה (ב) ובהתאם לרמת התחלואה ברשות המקומית שבה מתקיימת התפילה, כמפורט להלן: (1) ברשות מקומית או במקום בעל רמת תחלואה גבוהה במיוחד, המפורטים בתוספת הראשונה - בקבוצות נפרדות שמספר האנשים בכל אחת מהן אינו עולה על 10 ; מספר הקבוצות המרבי, יהיה בהתאם למספר הכניסות הקיימות במבנה מוכפל ב-3 בעבור כל אחת משתי הכניסות הראשונות, ומוכפל ב-2 בעבור כל כניסה נוספת שקיימת במבנה, והכל בלבד שמספר האנשים הכולל לא יעלה על יחס של אדם אחד לכל 4 מטרים רבועים מהשטח באולם שמיועד לתפילה; (2) ברשות מקומית שאינה כאמור בפסקת משנה (א) - בקבוצות נפרדות שמספר האנשים בכל אחת מהן, אינו עולה על 25 ; מספר הקבוצות המרבי המותר הוא כמספר הכניסות הקיימות במבנה מוכפל ב-2, והכל בלבד שמספר האנשים הכולל לא יעלה על יחס של אדם אחד לכל 4 מטרים רבועים מהשטח באולם שמיועד לתפילה.

תמי סלע: (ב) תפילה במבנה לפי פסקת משנה (א), תתקיים בהתאם להוראות אלה ולהוראות המנהל, בין השאר, לעניין מניעת הדבקה וכללי היגיינה: (1) הושבה במתחמים בקבוצות קבועות, ובכל קבוצה מספר האנשים יהיה בהתאם למספר האנשים בקבוצה האמור בפסקת משנה (א), לפי העניין, ולכל קבוצה יוקצה פתח כניסה; (2) בהושבת אנשים שאינם גרים באותו מקום יישמר ביניהם מרחק של 2 מטרים, ככל האפשר, ולכל הפחות מרחק של שני כיסאות ביניהם; (3) סימון כל מתחם על ידי מחיצות ניילון כך שלא יתאפשר מעבר בין מתחם למתחם; במבנה שבו קיימת מערכת כיבוי אוטומטי (ספרינקלרים) או מערכת גילוי אש ועשן, המחיצה תותקן מכיוון הרצפה ועד לגובה של 50 ס"מ מתחת לגובה התקרה לכל היותר; במבנה כאמור שהותקנו בו מחיצות, תיאסר הדלקה ושימוש באש, לרבות הותרת נרות דולקים; (4) שמירת מרחק של 2 מטרים לפחות בין מתחם למתחם; (5) מינוי ממונה קורונה למקום שיהיה אחראי להסדרת כניסת המתפללים והתנאים הנדרשים; (6) הצבת שלט בכניסה למבנה ובו יצוין גודל המבנה, מספר השוהים המותר, כללי ההתנהגות המחייבים במקום ושם ממונה הקורונה; (7) לא יוגש מזון לצריכה במקום".

איתן גינזבורג: אם זה בית כנסת בגובה של 7 מטר, איך יעבירו את הניילון?

שלמה קרעי: לא, מקסימום עד 50 סנטימטר.

יעקב אשר: במקום שהוא נמוך ויש ספרינקלרים, בגלל בטיחות אמרו לא להגיע ל-50 סנטימטר לתקרה.

יעקב אשר: מספיק 2 מטר גובה, אם אני זוכר נכון.

יעקב אשר: כדי לא לפגוע בספרינקלרים.

יעקב אשר: זה בסדר.

קארין אלהרר: אפשר הערה?

קארין אלהרר: יעקב, לטובת הציבור עדיף שלא יהיו הוראות ושתהיה אחריות ציבורית.

שלמה קרעי: זה ממש לא נכון.

שלמה קרעי: אני חולק עלייך לחלוטין.

יעקב אשר: תחלוק עליה אחר כך.

שלמה קרעי: היא לא מבינה מה קורה.

איתן גינזבורג: אבל זה הזמן שלה לדבר.

איתן גינזבורג: תן לה לדבר.

שלמה קרעי: יש מתחמים, זה מסודר, את לא מכירה את מה שקורה בתפילות.

יעקב אשר: שלמה, אתה נהיית היועץ שלה?

שלמה קרעי: לא.

מיקי לוי: הוא אומר שהיא לא יודעת איך בית כנסת עובד.

עופר כסיף: זה לא הגון להשתמש בזה.

יעקב אשר: צריך לחיות את הדברים כדי להבין אותם.

קארין אלהרר: אני מכילה, לא אמרתי מילה.

קארין אלהרר: ההוראות האלה נראות לי מאוד בעייתיות, בטח ברשות אדומה.

קארין אלהרר: אני אומרת באמת, שעדיף אחריות ציבורית בעניין הזה, מאשר הוראות שלא יוכלו לעמוד בהן.

יעקב אשר: תודה, יואב.

יואב סגלוביץ': אני אדבר שוב למי שאיננו פה, פרופ' גרוטו.

קארין אלהרר: אפשר לקרוא לו?

יואב סגלוביץ': אי-אפשר לדבר פה על המאבק בקורונה, לשמוע שוב על COVID 19 וכמה זה נורא, בזמן שאתה רואה את הנתונים שמוצגים פה.

יואב סגלוביץ': אמרנו: לא התקהלויות, לא בתוך מבנה.

יואב סגלוביץ': כבר עברנו את החגים פעם אחת.

יעקב אשר: מדובר פה על החגים, רק על שני החגים.

יואב סגלוביץ': כן, רק על שני החגים האלה ואנחנו נמצאים עכשיו באטרף גדול.

יואב סגלוביץ': מאחר והיה ניסיון קודם, ניסיון קודם טוב, לא צריך להתיר כניסה למבנים למשך שעות ארוכות, גם לא לבתי כנסת גדולים.

יעקב אשר: בסדר, אמרנו את זה גם בפתיחה.

יואב סגלוביץ': אנחנו שומעים את הנאומים על האפידמיולוגיה ואני אומר לכם שזה הפוך לכול – גם התקהלות, גם במבנה סגור, גם במספרים שלא מותרים בכל תצורה וגם בערים אדומות.

קארין אלהרר: וזה באישור משרד הבריאות.

יואב סגלוביץ': לא נורמליים, לא נורמליים.

יואב סגלוביץ': גרוטו יגיע לסיכום ויגיד לנו בסוף שככה זה צריך להיות מבחינה אפידמיולוגית.

יעקב אשר: חבר הכנסת רול, בבקשה.

עידן רול: זאת לא השוואה בין דבר אחר לדת, אל תיקחו את זה לשם.

עידן רול: אני רוצה לשקף לכם את רמת הפירוט והמאמץ שהושקעו בתקנות האלה, ואני מברך על הרצון למקסם כל דבר שחשוב לכל אחד.

עידן רול: דרוש פה מחשבון של מדען טילים, כדי להצליח לפענח את התקנות האלה מבחינת בתי הכנסת.

עידן רול: כמו שאמרתי תמיד, אני באמת רוצה שנעשה מאמץ כדי שכל אחד יוכל - - -

יעקב אשר: הדתיים יש להם ליבה, הם יודעים לעשות חשבון מהר.

עידן רול: זאת לא הנקודה.

עידן רול: מבחינת הציבור הרחב, אני שואל על דבר שהוא פרנסה של אדם, כמו take away, ואומרים לי שזה עניין של אכיפה ואי אפשר לסמן על המדרכה כל שני מטר איפה עומדים.

עידן רול: באים לכאן ורואים תקנות כל כך מפורטות, שמראות יכולת לפתרון בעיות.

עידן רול: יש פה משהו מאוד צורם.

יעקב אשר: זה המקום היחיד שמצאו בו פתרון?

יעקב אשר: גם בעבודה.

יעקב אשר: תביא גם דוגמה ממקומות עבודה.

עידן רול: נתתי דוגמאות של ים והמון דברים.

עידן רול: אתה שוב לוקח את זה לשם.

יעקב אשר: לא, חס ושלום.

יעקב אשר: לא לוקח לשם.

עידן רול: כל תקנה שאנחנו מדברים עליה, אני שואל האם מקסמו אותה.

עידן רול: אתם רואים שפה הפעילו שכל ישר.

עידן רול: איפה זה היה כשאמרו לי ש-take away אי-אפשר בגלל שאי-אפשר לאכוף תור במדרכה?

עידן רול: אני שואל באמת, אי-אפשר למצוא פתרון דומה לפרנסה של אנשים?

יעקב אשר: ניצן, בבקשה.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף להערה.

ניצן הורוביץ: רק שאלת הבהרה, כשאנחנו מדברים על בתי תפילה, זה כולל גם מסגדים?

ניצן הורוביץ: שם אין כיסאות עם רווחים.

יעקב אשר: כן, כן.

ניצן הורוביץ: שם צריך להקפיד כי שם אי-אפשר לשמור מרחק בין אחד לאחד.

קארין אלהרר: אני רוצה לראות את השוטר שילך לשם.

ניצן הורוביץ: זה על הרצפה.

קארין אלהרר: תראה לי אותו בבתי כנסת או במסגדים.

קארין אלהרר: תראה לי את האיש, אני מתה לפגוש אותו.

יעקב אשר: הוא עכשיו בבלפור.

יעקב אשר: היועצת המשפטית רצתה להגיד משהו.

תמי סלע: רציתי להפנות את תשומת הלב למקומות שמתאפשרת בהם פתיחה לציבור, היחס שנקבע שם הוא 1 ל-7 מטר, ופה נקבע יחס של 1 ל-4 מטר.

תמי סלע: באיזונים בין שיקולים בריאותיים לשיקולים אחרים, אולי כן צריך להסביר למה פה מוצדק לקבוע יחס שונה.

תמי סלע: גם מבחינת החריגה ממגבלת ההתקהלות הכללית, החריגה פה מאוד מובהקת.

תמי סלע: במבנה יכולים להגיע לעשרות אנשים, לעומת מגבלה של 10 אנשים בכל מבנה אחר.

תמי סלע: אלה דברים שגם מבחינת הפגיעה בשוויון ואיזונים אין אינטרסים צריך לשים לב אליהם.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד משהו כללי ומרגיז אותי.

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים לקבל הסברים רפואיים.

יואב סגלוביץ': לא נמצא פה נציג רפואי, והעניין הזה עובר ככה על הדרך.

יואב סגלוביץ': צריך להפסיק את הדיון עד שיהיה פה נציג רפואי של משרד הבריאות.

תמי סלע: החוק מחייב שיהיה שכנוע ויש הכרח - - -

יואב סגלוביץ': יעקב, לא יכול להיות מצב שאין פה נציג רפואי של משרד הבריאות, לא משפטנים.

יואב סגלוביץ': אנחנו שואלים שאלות על הרפואה, לא על המשפט.

יעקב אשר: נחכה שהוא יבוא.

פרופ' חגי לוין: אני מבקש לסייע לוועדה מבחינה אפידמיולוגית, אם תרשה לי.

יעקב אשר: חברים, הנציג של משרד הבריאות הוא גרוטו, ואני לא שם לו מחליף אפידמיולוגי.

פרופ' חגי לוין: לא מחליף, אני אדבר מבחינה אפידמיולוגית.

תמי סלע: הדבר הנוסף, זה רק לשים לב – נגיע לזה ב-5, אבל זה כן מתחבר בעיניי גם לחריגים שנקבעו כאן, שבתקנה 5 קבעו מגבלה על כל אדם נוסף שלא יכול להיכנס למקום מגורים של אדם אחר.

תמי סלע: בחוק נקבע שהגבלה כזו ניתן לקבוע רק אם הדבר חיוני לצמצום התפשטות נגיף הקורונה, כלומר קבעו לזה תנאי מחמיר של חיוניות נוסף מעבר לכל הוראות השכנוע האחרות.

תמי סלע: גם זה צריך לשים לב אל מול החריגים שנקבעו.

מיקי לוי: אדוני, אני מבקש לעשות הפסקה של שלוש דקות.

מיקי לוי: בזמן שאנחנו דנים פה, הממשלה משנה את התקנות, אז בשביל מה אנחנו דנים?

מיקי לוי: הנה, עכשיו קיבלתי.

מיקי לוי: אז תגידו לי, בשביל מה אני יושב פה מ-09:00 בבוקר?

יעקב אשר: אפשר להתייחס למה שאומר חבר הכנסת לוי.

לילך וגנר: הממשלה אישרה כעת – הייתה לנו טעות; זו אפילו לא טעות.

לילך וגנר: פספוס טכני, אפשר לומר, ברשימת הערים בתוספת הראשונה לחוק – מופיעות הערים האדומות.

יעקב אשר: אמרנו את זה בבוקר.

לילך וגנר: לפי הקריטריונים שלנו, שאנחנו קבענו עוד במתווה של הרמזור, שבהן- - -

יעקב אשר: אעשה לך קצר – התברר שאחרי האות יו"ד עד העוד קו"ף, כל האדומים הלכו לטייל.

לילך וגנר: נכון.

לילך וגנר: פספסנו.

מיקי לוי: איזה מבולבלים.

מיקי לוי: איזה ממשלה, תאמין לי.

אוסאמה סעדי: אנחנו יכולים ללכת לטייל גם?

יואב סגלוביץ': יעקב, אני רוצה לשאול אותך משהו.

איתן גינזבורג: זה לא התיקון היחיד שהממשלה מאשרת.

איתן גינזבורג: יש משהו כמו ארבעה, חמישה תיקונים.

יואב סגלוביץ': יעקב, יש לי בקשה.

יואב סגלוביץ': הממשלה דנה על סמך חוות דעת רפואיות.

יואב סגלוביץ': גם הכנסת צריכה לדון על זה.

יואב סגלוביץ': אנחנו שואלים פה שאלות רפואיות.

יעקב אשר: אני מסכים אתך.

יואב סגלוביץ': צריך לקרוא לו, ואם לא בא – צו הבאה, אבל לא יכול להיות המצב הזה.

יעקב אשר: צודק.

יעקב אשר: אמרו לי 5, 10 דקות.

יואב סגלוביץ': כל השאלות האלה הן לא שאלות למשפטנים.

יעקב אשר: בינתיים נשמע את פרופ' לוין.

קארין אלהרר: במשאל הטלפוני שמתבצע כרגע יש גם תיקון לאיסור השהייה במקום מגורים של אדם אחר.

לילך וגנר: אסביר.

לילך וגנר: אין תיקון מהותי, ואם כבר זה תיקון מצמצם במידה מסוימת.

לילך וגנר: אולי נקלע לדברים שחבר הכנסת סגלוביץ העלה בעבר.

לילך וגנר: נפלה טעות מבחינתנו בנוסח התקנות.

לילך וגנר: מאחר שאיסור השהייה, שכולל איסור שהייה בבית מגורים של אדם אחד, יכול היה להיאכף על-ידי כל הגורמים שמנויים בתקנות האלה.

לילך וגנר: לעומת זאת, תקנה 2, איסור יציאה מהבית, יכולה להיאכף רק על-ידי שוטר.

לילך וגנר: רצינו שגם התקנה הזאת, שהיא דומה מאוד, לא תוכל להיאכף על-ידי מישהו שאינו שוטר.

לילך וגנר: שלא ייאכף על-ידי הפקחים- - -

יעקב אשר: בנוסח שהם שלחו, שאישרה אתמול הממשלה, גם פקח וגם פקח רשות הטבע יכול לעשות את זה, ועכשיו לא.

שלמה קרעי: ואיך שוטר יכול לאכוף דבר כזה?

שלמה קרעי: מותר לו להיכנס לבית ולבדוק?

יעקב אשר: היית צריך לבוא לישיבות הקודמות, שהוצאנו את השוטרים מהבתים, שלא יכול להיכנס.

יעקב אשר: עשינו הרבה תיקונים.

שלמה קרעי: אני מכיר את זה, אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: השאלה, איך אפשר לאכוף דבר כזה.

לילך וגנר: השאלה הייתה, האם התיקון שעשינו שינה מהמצב הקיים.

לילך וגנר: אז הוא שינה.

לילך וגנר: תכף נגיע לתיאור המצב הקיים לפי התקנות והאיסורים שחלים.

לילך וגנר: הוא שינה רק בזה שהגביל את היכולת לאכוף את האיסור הזה על-ידי כלל הגורמים שמוזכרים בתקנות פרט לשוטר.

לילך וגנר: זה התיקון היחיד- - -

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: מי יכול לאכוף את זה?

לילך וגנר: רק שוטרים.

קארין אלהרר: אבל זה לא מה שכתוב.

לילך וגנר: זה יוצא ממה שכתוב.

יעקב אשר: ראית את התשובה ומה שיצא בעיתונות.

יעקב אשר: נגיע לזה.

יעקב אשר: קארין, בבקשה.

יעקב אשר: ממי את מקריאה?

קארין אלהרר: קיבלתי.

יואב סגלוביץ': אני מבקש לעצור את הדיון עד שגרוטו מגיע.

יואב סגלוביץ': כל השאלות הן לגרוטו, לא למשפטנים.

יואב סגלוביץ': זה ביזיון של הכנסת שהוא לא פה.

יואב סגלוביץ': פשוט ביזוי של הכנסת.

יעקב אשר: נגיע גם לסעיף, ואז תראי את זה בפנים.

יעקב אשר: הסתיים הדיון בעניין הזה.

יעקב אשר: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

שלמה קרעי: מותר לו לצאת מתי שהוא רוצה.

שלמה קרעי: זה לגבי ההתקהלות עצמה, הרב מלכיאלי.

שלמה קרעי: ב-14:00 הגעה.

שלמה קרעי: מותר לו להגיע, אם הוא חזן, לאן שהוא רוצה מתי שהוא רוצה עם אישור.

שלמה קרעי: פה זה על ההתקהלות.

אוסאמה סעדי: כמובן, בסעיף הזה כל הדיון הוא על בתי כנסת.

אוסאמה סעדי: יש גם בתי תפילה אחרים.

אוסאמה סעדי: לא רק מסגדים.

אוסאמה סעדי: יש עוד בתי תפילה.

אוסאמה סעדי: כאשר מדברים על בתי תפילה, זה לכל הדתות.

מיקי לוי: ודאי לכל העמים.

יעקב אשר: כי ביתי בית תפילה ייקרא לכל העמים.

יואב סגלוביץ': אני מבקש ממך להפסיק את הישיבה, אגיד לך מדוע – אני משחית את זמני לריק.

יואב סגלוביץ': אני שואל פה שאלות מקצועיות רפואיות, לא מקבל תשובה.

יואב סגלוביץ': אין פה גורם רפואי.

יואב סגלוביץ': זו שערורייה.

יעקב אשר: << דובר_המשך >> יש לי הצעה – נמשיך את ההקראה, וכל אחד ירשום שאלות, והן יהיו לגרוטו – אעשה הפסקה.

יעקב אשר: << דובר_המשך >>

יואב סגלוביץ': אני מבין ומקבל את מה שאתה אומר, אבל אני רוצה לומר בכל מקרה שאני חושב שזה בלתי-נסבל, הזלזול שנעשה בכנסת.

יואב סגלוביץ': התקנות, מישהו צריך להסביר אותן רפואית, מדוע הן כאלה.

יואב סגלוביץ': שאלנו שאלות, לא קיבלנו תשובות, ומאז הוא נעלם.

יואב סגלוביץ': אני רואה בזה זלזול, פגיעה בכבוד הכנסת.

יואב סגלוביץ': גם ככה אנחנו מטורטרים על-ידי ממשלה מופרעת, אז עכשיו גם מעובדי ציבור?

יואב סגלוביץ': אני אומר עד כאן, ומציע לך – עד כאן.

יואב סגלוביץ': עכשיו מה שקיבלנו – שב-18:30 יש הצבעה.

יואב סגלוביץ': קודם כל תודיע- -

יעקב אשר: לא, לא.

קארין אלהרר: זה מה שקיבלנו.

יעקב אשר: המנהל ניסח את זה אולי לא טוב.

יעקב אשר: אמרנו שנודיע.

יעקב אשר: לקחתי את הרף התחתון.

יעקב אשר: תכתוב: לא התחייבנו, מתי תהיה הצבעה.

יעקב אשר: והנה גרוטו הגיע.

יעקב אשר: ובא לציון גואל.

יואב סגלוביץ': אנחנו מודים לו שמכבד אותנו בנוכחותו.

יעקב אשר: אוסאמה, בבקשה, סיים.

יואב סגלוביץ': ברשותך, היושב-ראש, אני רוצה לשמוע גם את הפרופ' חגי לוין.

יואב סגלוביץ': הוועדה צריכה לשמוע גם מומחים נוספים, לקבל את חוות דעתם.

יעקב אשר: אמרתי שאתן לחברי הכנסת קודם.

יעקב אשר: אתה מוכן לוותר לו על חשבונך?

יואב סגלוביץ': אני מוכן לוותר על כבודי אבל לא על הזמן, כדי לקבל תשובות לשאלות שלא קיבלנו לקראת הדיון.

יעקב אשר: אתם משחיתים זמן.

יואב סגלוביץ': האדון הגיע עכשיו.

יעקב אשר: אני מבקש לכבד אותו.

יואב סגלוביץ': שיכבד אותנו.

יואב סגלוביץ': מגיע לוועדה של הכנסת, צריך לתת תשובות.

יואב סגלוביץ': התבלבלת, יעקב.

יואב סגלוביץ': הוא לא עושה טובה שהוא מגיע לפה.

יעקב אשר: אוסאמה, בבקשה.

יעקב אשר: לחתור לסיום.

יעקב אשר: אנחנו בסעיף 4, אדוני.

אוסאמה סעדי: אם באמת הממשלה דנה בדברים, ורוצים לעשות שינויים, למה לנו להשחית זמן?

יעקב אשר: היא יושבת על המדוכה.

יעקב אשר: הם תיקנו טעות סופר.

יעקב אשר: ספורט ימי.

יעקב אשר: אמרנו.

יעקב אשר: הלאה.

אוסאמה סעדי: בעניין בתי תפילה, אם בישובים שהם ירוקים ובשטח פתוח, למה אי-אפשר לעשות קבוצות-קבוצות?

אוסאמה סעדי: למה מייחדים את זה ליומיים?

אוסאמה סעדי: אצלנו למשל יש תפילת יום שישי, שהיא תפילה המונית.

אוסאמה סעדי: למה אי-אפשר לעשות את זה בשטח?

יעקב אשר: צודק מיליון אחוז.

אוסאמה סעדי: ראיתם כולכם על החוף ביפו, עושים קפסולות.

אוסאמה סעדי: מרחק של 2 מטר.

אוסאמה סעדי: למה אי-אפשר?

שלמה קרעי: בגלל הסגר, רוצים להקטין את התחלואה.

יעקב אשר: שאלות לסעיף 4 בלבד.

שלמה קרעי: סעיף 4(ב)(1), לגבי ההרחבה של ההיתר של השטח הפתוח בתקופה שבין ראש השנה ליום כיפור.

שלמה קרעי: בגלל החשיבות של התפילות בימים האלה אנחנו רואים ההרחבה המקסימלית שאפשר בשטח פתוח להתקהלות כלשהי בסגר.

שלמה קרעי: אני מנסה להבין, למה לא להחיל אותם תנאים שיש פה על כל ההתקהלויות המותרות בשטח פתוח, כולל – לא יודע אילו עוד התקהלויות; עולה לי בראש הפגנות.

אוסאמה סעדי: בראש גם ההפגנות.

אוסאמה סעדי: לא מדבר משפט אחד בלי הפגנות.

יעקב אשר: לא.

שלמה קרעי: אני לא מכיר עוד התקהלות אחת שמותרת ללא הגבלה, למרות שבחוק הקורונה הגדול תפילה והפגנה זה אותו דבר.

שלמה קרעי: אם יש הגבלות, ומקובל על כולנו- - -

יעקב אשר: נרשם בפרוטוקול.

יעקב אשר: אתה צודק.

קארין אלהרר: די עם האובססיה.

עידן רול: מדהים שאתה תמיד מתעסק בהפגנות, ולא מעניין אותך שיש 5,000 חולים ביום, ושימשיכו להתפלל אלפי אנשים.

שלמה קרעי: כל התקהלות- - -

קריאות: - - -

שלמה קרעי: ולך אין שום תשובה עניינית.

שלמה קרעי: רק פוליטי, פוליטי, פוליטי.

יואב סגלוביץ': נתניהו צריך להתפטר, כי הוא כשל מההתחלה.

שלמה קרעי: מה אתה עושה פה בכלל עם התקנות?

יואב סגלוביץ': הוא צריך להתפטר.

יעקב אשר: פרופ' חגי לוין, רצית לומר משהו.

חגי לוין: מה שנמצא, וגם נמצא בדברי ההסבר לחוק, הדבר שאנחנו יודעים אותו הוא מגבלת שני המטרים.

חגי לוין: זו האמת שעלינו להיצמד אליו.

חגי לוין: באוויר הפתוח הרבה יותר בטוח, עשרות מונים יותר בטוח.

חגי לוין: לכן בנושא בתי הכנסת – אפשר לחשוב להקל יותר בחוץ כדי לעודד.

יעקב אשר: אמרנו את זה קודם.

חגי לוין: אני אומר את זה בסעיף הזה.

מיקי לוי: זו עמדה מקצועית.

חגי לוין: לגבי בתוך בתי הכנסת, ברור שהסוגיה מורכבת.

חגי לוין: היא לא רק אפידמיולוגית, ברור לחלוטין.

חגי לוין: לא הצלחנו להבין את ההיגיון בלפעול לפי מספר הכניסות.

חגי לוין: הצענו כבר לפני מספר שבועות לפעול מקצועית ספציפית עם כל בית כנסת, ולמצוא איך כל קהילה מוצאת את המתווה האופטימלי עבורה לשמור על שני המטרים.

חגי לוין: יש גם לזכור שגם אופי הפעילות – עדיף כמה שפחות לצעוק ולדבר בקול רם, כי גם זה מגביר את ההדבקה.

חגי לוין: תודה.

יעקב אשר: עוד שאלה על סעיף 4 לפרופ' גרוטו?

קארין אלהרר: יש מלא שאלות.

יעקב אשר: לא מלא שאלות.

קארין אלהרר: אבל לא קיבלנו תשובה.

יעקב אשר: יואב.

יואב סגלוביץ': למה שאדבר מאחורי גבו של פרופ' גרוטו?

יואב סגלוביץ': אומר זאת כאן, כשהוא נמצא.

יואב סגלוביץ': אני חושב שלא נכון ולא מכובד שלא היה נציג רפואי של משרד הבריאות שמשיב על שאלות.

יעקב אשר: אמרנו.

איתמר גרוטו: לא הלכתי לשחק כדורגל.

יואב סגלוביץ': זה לא רלוונטי.

איתמר גרוטו: לילה אחד אני לא ישן, אז אפשר להתייחס בכבוד גם לבן אדם.

איתמר גרוטו: אז מה אם אתה חבר כנסת?

איתמר גרוטו: אז מה?

יואב סגלוביץ': אתה יכול לצעוק- - -

איתמר גרוטו: גם אתה יכול להעליב אותי.

יעקב אשר: ערב ראש השנה.

יעקב אשר: אני מבקש, למחוק מהפרוטוקול.

יואב סגלוביץ': פרופ' גרוטו, אתה לא הרופא היחיד במשרד הבריאות.

איתמר גרוטו: אבל אני האדם הכי מנוסה במשרד הבריאות, פי 200 מחגי לוין.

יעקב אשר: הוא בא היום לבקשתנו, כי רצינו שהוא יהיה.

יעקב אשר: אז קרה מה שקרה.

יעקב אשר: שניכם אנשים מכובדים.

יעקב אשר: אפשר המלצה?

יואב סגלוביץ': יש לי תפקיד בכנסת.

יואב סגלוביץ': אני חבר ועדת חוקה, שצריכה לקבל החלטות על סמך מידע רפואי אמין, ולכן צריך להיות נציג רפואי כאן – לא משנה מיהו.

יואב סגלוביץ': זה לא קשור אליו אלא להתנהלות הכוללת.

יואב סגלוביץ': ולעצם העניין.

יואב סגלוביץ': השאלה מאוד פשוטה.

יואב סגלוביץ': אנחנו ראינו את המתווה שמדבר על בתי הכנסת, ואל מול העניין וההחלטות שקיימות אל מול התקהלויות, לא מסתדר המתווה הזה, כי מכניסים אנשים מעבר למספרים לשטח סגור, בדיוק הפוך לכל הדבר, כאשר אנחנו עוסקים רוב הזמן במגבלות של תנועה.

יואב סגלוביץ': שני הדברים אינם מתיישבים – גם לא בנושא המטרז': פה מדובר על 4 מטר מרובע ובמקומות אחרים על 7 מטר מרובע.

יואב סגלוביץ': השאלה שלי אינה בתחום הדת, אלא רק אחת:

יואב סגלוביץ': האם מבחינה מקצועית אפידמיולוגית זה נכון או לא?

איתמר גרוטו: אני לא חושב שבמתווה של בתי הכנסת, שעבדנו עליו הרבה זמן, וישבנו עם הרבה אנשים מכל הקהילות, ומתווה שאני חושב שמאזן נכון בין הצורך לקיים את התפילות.

יעקב אשר: מדובר על מתווה של יומיים, היומיים החשובים ביותר לאדם מאמין.

איתמר גרוטו: אנשי המקצוע במשרד הבריאות חיים אתו בשלום, אישרו אותו פה אחד.

איתמר גרוטו: עשינו הרבה עבודה מול הרבה קהילות, נפגשנו עם כל הסוגים של הקהילות.

איתמר גרוטו: יש הרבה דברים שלא הסכמנו וביקשו.

יעקב אשר: אתה יודע איזה זעם יש בציבור?

איתמר גרוטו: אני מקווה שהמשטרה תוכל לאכוף, כי יש בתי כנסת, שאם יפעלו, נסגור אותם או לא נסגור אותם, כמו שאנו יודעים.

איתמר גרוטו: לכן אני חושב שהמתווה הנוכחי מאפשר איזון בין האפשרות לשמור על הבריאות לבין האפשרות לקיים את התפילה.

איתמר גרוטו: זה לא רלוונטי רק לחרדים.

יעקב אשר: הפער בין 7 ל-4 היה גם בדברים אחרים שלא קשורים לדת.

יעקב אשר: בבקשה.

איתמר גרוטו: 4 מטר רלוונטי לכל המתווה של הרמזור.

איתמר גרוטו: העתקתנו את זה משם.

יעקב אשר: את זה עשינו גם בתרבות בזמנו.

יעקב אשר: השימוש במספרים האלה הפוך – תיקנו על דברים שלא קשורים לדת.

יעקב אשר: לא צריך להתנצל על דת.

יעקב אשר: אנחנו גאים בזה.

מיכל גולדברג: אני רוצה להוסיף – כפי שצינתם, כשמדובר על תפילה, מדובר על אנשים בישיבה או בעמידה שנמצאים במקום קבוע.

מיכל גולדברג: היחס הזה של אדם ל-1 ל-4 מטרים רבועים הופיע גם במתווה תרבות, כפי שהיה – המצבים דומים.

מיכל גולדברג: לעומת זאת, היחס של אדם ל-7 מטרים רבועים זה מקומות שאנשים מסתובבים בהם.

מיכל גולדברג: גם במתווה של הרמזור הקודם נשאר היחס של אדם לכל 7 מטרים רבועים למקומות הגדולים, לקניונים וכו', כך שאין פה מבחינתנו אפליה.

מיכל גולדברג: בנוסף, לגבי האיזון בין הזכויות, מדובר פה בכל זאת על זכות הדת והפולחן שניתן לה דגש מיוחד בחוק יחד עם הזכות להפגין.

מיכל גולדברג: מדובר פה אך ורק בימים הנוראיים, רק ביום הכיפורים וראש השנה, שמבחינת התפילה בהם, חשיבות מיוחדת ביהדות.

שלמה קרעי: אבל- - -

יעקב אשר: למה אתה עושה את זה?

יעקב אשר: זה חילול השם.

יעקב אשר: אני עומד נפעם ומצדיע, כי אנחנו במדינה יהודית.

יעקב אשר: אתה מפריע.

יעקב אשר: דווקא אתה?

שלמה קרעי: אני לא היחיד ששואל שאלות, וכדאי שתירגע.

שלמה קרעי: אתה לא צריך להתייחס ככה.

יעקב אשר: אתה לא מבין.

שלמה קרעי: אני מבין יפה מאוד.

שלמה קרעי: אל תדבר ככה.

יעקב אשר: כשאני מסביר את זה, רואים את זה כחרדי שמסביר.

יעקב אשר: מסבירה את זה אשת מקצוע.

יעקב אשר: אני מצדיע לך על הצורה שאמרת את זה.

יעקב אשר: זו מדינה יהודית פה.

יעקב אשר: תפסתם שלושה ימים.

יעקב אשר: מה זה, ים?

יעקב אשר: מטקות?

יעקב אשר: אנשים מתחת לטלית עומדים ובוכים ומתפללים על הקרובים שלהם, על העם שלהם.

יעקב אשר: תורידו את זה מסדר-היום.

קארין אלהרר: מה זה קשור?

יעקב אשר: מספיק.

קארין אלהרר: ההצגות האלה- - -

יעקב אשר: זה לא הצגות.

יעקב אשר: תנו לה לסיים.

יעקב אשר: בבקשה.

יואב סגלוביץ': מישהו דיבר על להפסיק עם הטלית?

יעקב אשר: תחפרו, מלמעלה, מלמטה.

מיכל גולדברג: מצאנו איזון בין זכויות, הסברתי לגבי החשיבות המיוחדת של שלושה הימים האלה – שני ימי ראש השנה ויום כיפור והתפילה בהם ביהדות, ובאיזון בין הזכויות – בין הבריאות לזכות הדת וחופש הפולחן.

מיכל גולדברג: זה האיזון שנמצא.

מיכל גולדברג: אני גם מזכירה שהתפילה מוגבלת לטווח של ה-500 מטרים, כמו יציאה ממקום מגורים.

מיכל גולדברג: אנחנו חושבים שהאיזון פה מתאים ונכון.

מיכל גולדברג: אין בעיה משפטית.

שי סומך: אדוני, אפשר להוסיף על הדברים של מיכל?

יעקב אשר: אומרים שכל המוסיף גורע, אבל אפשר.

יעקב אשר: ספגתי הרבה על זה שהגנתי גם על נושא ההפגנות, ששלמה לא אוהב אותן וכו'.

יעקב אשר: אין לי בעיה לשמוע הכול, אבל מיכל דיברה כל כך יפה.

יעקב אשר: בבקשה, עו"ד סומך.

שי סומך: אחד ל-4 מטרים הוא עם תקרה.

שי סומך: ל-7 מטרים זה בלי תקרה, ולכן אז המצב טוב יותר מל-4 מטרים.

שי סומך: לכן יש איזון, כפי שהיה ברמזור.

מיקי לוי: - - -

יעקב אשר: לא, תקרא את כל הסעיף.

יעקב אשר: אני מתנצל על קודם.

יעקב אשר: שלמה, כעסתי עליך, סליחה.

יעקב אשר: אבל אני רוצה רק לומר לך דבר אחד, אחיי ורעיי, חבריי וידידיי.

יעקב אשר: כולנו עם אחד.

יעקב אשר: יש דברים שהם הנוחות.

יעקב אשר: יש דברים שהם צורכי חיים, ויש להצדיע לאנשים שצורכי החיים שלהם זה לצום, לענות את עצמם.

יעקב אשר: אני אומר לכם – היה צריך להיות משהו אחר לגמרי.

יעקב אשר: צמצמו ועשו קפסולות של 10.

יעקב אשר: לא עשינו את זה בתרבות, לא בדברים אחרים.

יעקב אשר: בואו נשמור על הימים האלה.

יעקב אשר: הם שומרים עלינו לא פחות.

יעקב אשר: אנחנו יודעים לכבד דברים שלא שייכים רק לעם שלנו – גם לעמים אחרים וכו'.

יעקב אשר: נמשיך בדברים האפידמיולוגיים.

יעקב אשר: בבקשה.

שלמה קרעי: בחרדת קודש, הימים הנוראים, ומה שעשו פה זה לא הקלות, כפי שהסבירה גם היועצת המשפטית.

שלמה קרעי: אני חושב שאם בימים הכי קדושים לעם ישראל אנחנו הולכים על הגבלות, וקבענו אחרי הרבה מחשבה, כפי שאמר פרופ' גרוטו, ושיקול דעת, הגיעו למסקנה שגם במרחב הפתוח, גם בימים הנוראיים זה המתווה המקסימלי שאפשר לעבוד בו – למה אתם לא שוקלים אותו דבר לגבי כל יתר ההתקהלויות המותרות?

שלמה קרעי: אני באמת מנסה לקבל תשובה.

יעקב אשר: חבר הכנסת קלנר.

אלי אבידר: מה אתה מורח את זה?

קריאה: - - -

אלי אבידר: פעם אחת לא לבטל את ההפגנות.

אלי אבידר: לא יעזור לך, נקודה.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים לתת תשובות לציבור שלך.

אלי אבידר: הציבור שלך מתבייש במה שאתה עושה.

שלמה קרעי: בוא תראה כמה קיבלת בסקר.

אלי אבידר: רוצה שאענה לך כמה הצביעו לך?

אלי אבידר: אלה שמוחאים לביבי כפיים.

אריאל קלנר: בסך הכול מה שאנחנו מבקשים פה, אדוני היושב-ראש, ולא משנה כמה חברי הכנסת יצעקו, כי אין להם נימוקים, אז הם רק צועקים.

אריאל קלנר: אני רוצה לקבל תשובה- - -

אלי אבידר: לא לבטל את ההפגנה.

אריאל קלנר: שמענו את התשובה שלך.

יואב סגלוביץ': למה אתה לא מביא להצבעה?

יואב סגלוביץ': בואו נגמור עם זה.

אריאל קלנר: אני מבקש תשובה מגורמי המקצוע.

יעקב אשר: למה לא מגבילים גם את ההפגנות.

שלמה קרעי: את כל ההתקהלויות במרחב הפתוח.

איתמר גרוטו: כל התקהלות, גם בחוץ, יש בה סיכון.

איתמר גרוטו: גם הפגנה, גם התכנסות, גם תפילה.

איתמר גרוטו: יש דברים – וגם נקבעו בחוק הראשי – לא רק רפואי אלא משפטי וערכי, שהוחלט לשמור על זכות ההפגנה ועל זכות התפילה.

איתמר גרוטו: בעניינים האלה אפשר לומר שזה מסוכן, אבל לא לאסור את זה ואין לנו כוונה לעשות זאת.

שלמה קרעי: אבל תפילה והפגנה נכרכו בכריכה אחת.

שלמה קרעי: למה בתפילה כן מוצאים מתווה בריאות, ופה אתם לא מוכנים לתת שום מתווה?

שלמה קרעי: לא מבין.

יעקב אשר: בבקשה.

תמי סלע: טענה שעלתה לגבי ביקור של אדם עם מוגבלות ב-2(6) על-ידי בני משפחתו וההפך – זו שאלה לגבי בתי אבות ודיור מוגן.

תמי סלע: נאמר לנו שבהקשר הזה קבוצות בסיכון מוגבר, ולא רוצים, אבל יש קטינים שהם במסגרות חוץ ביתיות והם לא אדם עם מוגבלות, והאפוטרופוס בא לבקר וזה מאוד דומה.

תמי סלע: השאלה למה את זה לא אפשרו דרך אותה סיטואציה?

מיכל גולדברג: קטינים שנמצאים במסגרות חוץ ביתיות נמצאים שם בקפסולות שאמורות למנוע הדבקה.

מיכל גולדברג: זה החריג שמשרד הרווחה ביקש ספציפית לגבי אנשים עם מוגבלויות ששוהים במסגרות חוץ ביתיות.

תמי סלע: השאלה במה זה שונה.

תמי סלע: שם יש אותו צורך בפחות- - -

מיכל גולדברג: המטרה היא לצמצם ולמנוע הדבקה, שיש איסור על אדם לשהות במקום- - - אדם שנמצא במוסד – נער שנמצא בפנימייה – הוספנו לזה גם חריג.

מיכל גולדברג: הוא יכול לחזור לביתו.

יעקב אשר: זה קיים.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: סעיף 5, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, אני מבקש לדעת אחת ולתמיד תשובה מהיועצת המשפטית.

שלמה קרעי: אני מחזיק פה חוק הקורונה הגדול.

שלמה קרעי: תפילה והפגנה נמצאים באותו סעיף, שאי-אפשר לבטל, אבל אפשר לקבוע הגבלות.

שלמה קרעי: אפשר לקבוע תנאים לעניין אופי- - -

איתן גינזבורג: הממשלה קובעת.

שלמה קרעי: אתה לא תפריע לי.

שלמה קרעי: אני בכנסת.

שלמה קרעי: ועדת הכנסת כוועדת פיקוח אני יכול לשאול שאלה ולקבל תשובה.

שלמה קרעי: הממשלה כרגע לא מעניינת אותי.

שלמה קרעי: אני לא מדבר אליך.

שלמה קרעי: תן לי לקבל תשובה מהייעוץ המשפטי.

יואב סגלוביץ': דבר עם ביבי.

יואב סגלוביץ': הוא יסביר לך.

יעקב אשר: מותר לו לשאול.

שלמה קרעי: פרופ' גרוטו תלה את התשובה שלו בעניין משפטי.

שלמה קרעי: לא ראיתי שיש עניין משפטי.

מיכל גולדברג: אשמח להתייחס.

מיכל גולדברג: הנושא אכן עלה בישיבת הממשלה האחרונה.

מיכל גולדברג: נאמר שם שייבחנו – המשטרה, משרד המשפטים ומשרד הבריאות יבחנו קביעת הגבלות שיבטיחו את בריאות הציבור, ויבחנו את המסגרת המשפטית המתאימה.

קארין אלהרר: נרגעת, קרעי?

שלמה קרעי: בושה שאתם כל כך רגועים, שיש גרף של מחלה, 5,000 חולים ביום.

שלמה קרעי: זה לא מזיז לכם.

שלמה קרעי: העיקר שיהיה בבלפור- - -

יואב סגלוביץ': לא רגועים.

יואב סגלוביץ': נחליף אתכם.

יואב סגלוביץ': אני לא חושב שקיבל תשובה.

יואב סגלוביץ': שישאל שוב.

יעקב אשר: תקנה 5.

תמי סלע: איסור שהייה במקום שפתיחתו לציבור אסורה או בחוף ים.

תמי סלע: (א) לא ישהה אדם או מפעיל המקום או מי מטעמו במקום ציבורי או עסקי שפתיחתו לציבור אסורה לפי תקנה 7.

תמי סלע: (ב) גורם מוסמך כאמור בתקנה 18א יסביר לאדם השוהה במקום שפעילותו אסורה בניגוד לתקנת משנה (א) את איסור השהייה במקום ואת משמעות המשך שהייתו במקום.

תמי סלע: (ג) לא ישהה אדם, למעט מפעיל המקום או מי מטעמו, בחוף ים למעט בצורך פעילות כאמור בתקנה 2(1) או 18, שזה לצורך עבודה או ספורט.

תמי סלע: לא ברור לגמרי מי זה מפעיל המקום או מי מטעמו בחוף ים.

שלמה קרעי: יש מחלקת חופים בעירייה.

תמי סלע: (ד) – אמרתם שאתם מפרידים.

לילך וגנר: ביקשנו למחוק את האיסור ב-(ד), ולהכניסו לתקנה 2 לאיסור היציאה מהבית למרחק של 500 מטר, ובלבד שהיציאה לא תהיה למקום מגוריו של אדם- - -

קארין אלהרר: לא קיבלנו תשובה על ה-500 מטר.

עופר כסיף: כל הנושא של הגבלת תנועה כל הזמן עולה בוורסיה כזו או אחרת.

קארין אלהרר: מתי נקבל תשובה?

מיקי לוי: מתי יהיה דיון על הגבלת תנועה?

מיקי לוי: כי זה מקור הרעש.

קארין אלהרר: אין היגיון מסדר.

לילך וגנר: אני עוד לא יודעת אם הממשלה אישרה את הנוסח שהבאנו לאישור הממשלה, עוד לא עודכנתי אם אושר או לא.

לילך וגנר: אולי אתם יודעים יותר ממני, אבל ביקשנו לקבוע הוראת שעה דומה לתקנה 5(ד) למשך החג בלבד, רק לימות החג.

לילך וגנר: 500 מטר יהיה תיקון קבוע.

לילך וגנר: הרעיון הוא שאנשים לא ייכנסו לבתי מגורים של אנשים אחרים בכל התקופה.

לילך וגנר: הסיבה שעשינו הוראת שעה- - -

יעקב אשר: אז מה תיקנתם עכשיו?

לילך וגנר: לכן אמרתי שזה תיקון שאינו מהותי.

לילך וגנר: הוא מעביר את האיסור- - -

איתן גינזבורג: זה לא תיקון אלא הבהרה.

לילך וגנר: יש שם משהו מהותי אחד, שאמרתי קודם, שרק שוטרים יוכלו לאכוף.

לילך וגנר: הוראת השעה תהיה בנוסח 5(ד) לתקופת החג, והיא נועדה למנוע מצב שבו אדם יוצא מהבית לפני שנכנסות התקנות לתוקף.

לילך וגנר: הוא לא יצא למטרה בלתי לגיטימית, כי התקנות לא היו בתוקף.

לילך וגנר: הלך לבלות את החג אצל משפחה, אצל חברים.

לילך וגנר: כל הרעיון הוא לאסור את זה.

לילך וגנר: לכן עשינו הוראת שעה של איסור שהייה.

יעקב אשר: מה אומרת הוראת השעה?

מיקי לוי: אם הילדים שלך יבואו אליך הביתה- - -

יעקב אשר: זה היה קיים.

ניצן הורוביץ: לא, לפני שהסגר נכנס.

יעקב אשר: כשיאושר, תציגי לנו את זה.

יעקב אשר: לא ראיתי את זה.

קארין אלהרר: אפשר לקבל תשובה על ה-500 מטר?

יעקב אשר: עוד לא.

מיקי לוי: אני מבקש דיון נוסף על הטייק אווי.

מיקי לוי: לא מוכן לוותר.

יעקב אשר: אין דיון נוסף.

יעקב אשר: יש דיון נוסף על הסעיפים.

מיקי לוי: אבל לא סיימנו את הטייק אווי.

מיקי לוי: זה פרנסה של המשלוחים.

תמי סלע: לא הגענו לסעיף המשלוחים.

תמי סלע: 5(ד) זה לא ישהה אדם במקום מגורים שאינו מקום מגוריו- - -

מיקי לוי: דיקטטורה.

מיקי לוי: אם אני רוצה שהבן שלי יבוא אליי, אסור לו?

לילך וגנר: לשוטרים אין סמכות.

לילך וגנר: אף אחד לא ייכנס אליך הביתה בלי צו של בית משפט.

תמי סלע: החוק התייחס במפורש למצב הזה, רואה אותו כמאוד חמורה וקיצונית, רק במצבים של אין ברירה, לכן בסעיף 6, שמדבר על מגבלות המרחב הפרטי, נאמר שאפשר לקבוע הוראה כזו שאוסרת על כניסת כל אדם נוסף לבית מגורים של אדם אחר רק כשהדבר חיוני לצמצום התפשטות נגיף הקורונה – הכוונה הייתה כשאין דרכים אחרות כדי למנוע התפשטות הנגיף.

תמי סלע: אני חושבת שפה חשוב לשמוע את ההסבר הבריאותי על הצורך, במיוחד לאור כך שיש הרבה דברים אחרים שכן נשארים פתוחים.

תמי סלע: כן צריך להתייחס למצב של אדם שבא לעשות תיקון או עבודה בבית אדם אחר, מטפל או מטפלת.

תמי סלע: גם לשים לב שאם מגיע מישהו לצורך עבודה ומקבל תשלום, הוא כן יכול להיות, כי למשל קרוב משפחה שבא לשמור על קטין לא כעבודה, לא יכול להיכנס לבית.

תמי סלע: כלומר נוצרים פה מצבים- - -

לילך וגנר: כל המטרות שהן לגיטימיות, הוחרגו מזה, כלומר בתיקון שעשינו כל מטרה שהיא לגיטימית – למשל, בעל מקצוע שמגיע אליך הביתה לבצע תיקון, כל הדברים האלה.

לילך וגנר: סיוע לאדם אחר – כל המטרות האלה יישארו, ואם הן מתקיימות, אפשר להיכנס לביתו של אדם אחר.

לילך וגנר: אי-אפשר להיכנס אליו למטרה אחרת.

ניצן הורוביץ: אבל למה אי-אפשר להיכנס לבית ההורים?

ניצן הורוביץ: נאמר שיש אדם בודד.

לילך וגנר: אפשר כדי לסייע וגם במצוקה – הבהרנו את זה קודם – זו מטרה לגיטימית לכניסה.

ניצן הורוביץ: לבקר את ההורים.

ניצן הורוביץ: יש לו ילד – הוא לא יכול לבוא אליו הביתה?

תמי סלע: זה היתר מחמיר, ורק דרך הפרשנות של מצוקה או קושי.

מיקי לוי: לי יש מצוקה נפשית, שאני לא רואה את הילד בחג.

לילך וגנר: מדוע אנחנו לא רוצים לאפשר ביקורים בתקופה הספציפית הזאת מסיבות בריאותיות כדי לגרום לכך שהעקומה תרד – יש פה הגורמים המתאימים.

לילך וגנר: רציתי להדגיש שתקנות 5(א) ו-(ב) תוקנו לבקשת הוועדה – שימו לב.

לילך וגנר: זה עלה פה בדיון הקודם, ותיקנו בהתאם למה שהוועדה ביקשה.

מירה סלומון: גם אני מבקשת לציין, ברשותך, אדוני – הפרשנות של הייעוץ המשפטי לוועדה על שמרטף בתשלום לעומת קרוב משפחה שלא בתשלום היא לא מהנוסח וגם לא מההגדרה של במה הוא עובד.

מירה סלומון: יכול לעשות גם בהתנדבות או לא בתשלום.

תמי סלע: קרוב משפחה שבא לשמור על בן הדוד, היית מפרשת כעובד בהתנדבות?

מירה סלומון: לא בתשלום לקטין שהוא קרוב משפחתו.

מירה סלומון: מבצע שירותי שמרטפות שלא בתשלום לקטין שהוא במקרה גם קרוב משפחה.

מירה סלומון: זה בדיוק מסתדר בכל המארג שהיה כאן.

לילך וגנר: עובד זה לאו דווקא כפי שהסברת.

תמי סלע: ההגבלה היא מאוד חמורה, ויש פה הרבה מצבים שחורגים ממנה.

תמי סלע: ייתכן שאפשר היה לקבוע מספר מצומצם של אנשים שכן נכנסים, אבל לא שאף אדם אחר נוסף, יכול להיכנס לכל מיני מטרות אחרות.

לילך וגנר: אם יש הצעה למטרה לגיטימית שלא הכנסנו, לתקנה 2, נשמח לשמוע.

תמי סלע: יש המצב של קטין, שאפשר להעבירו כשהורהו צריך לצאת לצורך חיוני – גם הפוך, ואז אולי זה יכסה את זה גם לכיוון השני.

לילך וגנר: אני חושבת שזה מצב שנמצא.

תמי סלע: השאלה מה הצורך החיוני שבגללו לתקופה של שבועיים- - -

מירה סלומון: ליתר ביטחון, אנחנו נתנגד- - -

לילך וגנר: ברור שזה שם.

תמי סלע: 6.

תמי סלע: הגבלות על נסיעה בכלי תחבורה פרטי.

תמי סלע: נהג בנסיעה ברכב פרטי לא יסיע יותר משני נוסעים באותו הרכב נוסף על הנהג, למעט אנשים הגרים באותו מקום.

תמי סלע: ברכב פרטי הכולל יותר מספסל אחורי אחד ניתן להסיע נוסע אחד נוסף בכל ספסל כאמור, ובלבד שיישב בספסל נפרד.

תמי סלע: תקנה זו לא תחול במקרה שיש צורך חיוני בנסיעה של מספר אנשים העולה על האמור.

תמי סלע: זה לא השתנה.

תמי סלע: היה גם קודם.

תמי סלע: 7.

תמי סלע: הגבלת פעילות במקום ציבורי או עסקי.

תמי סלע: לא יפעיל אדם מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, ובכלל זה מקום בילוי, מסחר, תרבות, תיירות או פנאי, בית אוכל, בריכת שחייה, מכון כושר וסטודיו, בית מלון, אכסניה, פנסיון או יחידת אירוח, והכול למעט מקום ציבורי או עסקי כמפורט להלן.

מיכאל מלכיאלי: עופר, בבקשה.

עופר כסיף: אני רוצה לשאול לאור מכתב שקיבלתי מהתאחדות המלונאים – מדוע בתי מלון – ולצורך העניין, בכלל אכסניות, פנסיונים וכן הלאה – מדוע אי-אפשר לפתוח אותם אם הם עומדים בתנאי התו הסגול, אם יש כל התנאים האחרים?

עופר כסיף: למשל, במתווה שהתאחדות המלונאים מציעה מדובר על כך שהבריכה לא תעבוד, שחדר האוכל יוגבל לתפוסה של כ-35%?

עופר כסיף: איני זוכר את כל ההגבלות, אבל לוקחים על עצמם את כל האחריות.

עופר כסיף: למה אי-אפשר לאפשר את זה?

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, תוכל להתייחס?

איתמר גרוטו: בתי מלון זה אתר התקהלות.

איתמר גרוטו: הסברנו שאנחנו נמצאים במצב חירום, שלא היה מאז תחילת ימי הקורונה, לא בישראל.

איתמר גרוטו: נראה את זה עוד מעט גם באירופה.

איתמר גרוטו: הולך לגל שני גם בצרפת, גם בבריטניה – תראו שהם יעשו סגר אחרינו, וסגר הרבה יותר מחמיר, אז בואו ניקח את הדברים בפרופורציה.

איתמר גרוטו: כל התקהלות מבחינתנו כרגע היא מסוכנת, ודאי כשהיא לא חיונית.

איתמר גרוטו: מי שראה באילת במלונות יכול להסתפק בתמונות משם.

איתמר גרוטו: אם זה לא מספיק ברור – ראיתם את העלייה באוגוסט, בין היתר אפשר לקשר לחופשות- - -

עופר כסיף: אני לא יכול לקבל את זה משתי סיבות – אחת מהן עולה מעצם התשובה.

עופר כסיף: ראשית, יש מתווה של התאחדות המלונאים.

איתמר גרוטו: המתווה הוא שלי.

איתמר גרוטו: אני כתבתי אותו.

עופר כסיף: אז למה לא מקבלים אותו?

עופר כסיף: לא מבין.

עופר כסיף: אם חושבים שיש שינויים במציאות שדורשים שינוי גם במתווה – בסדר, אז אפשר להכניס שינויים במתווה.

עופר כסיף: למה למנוע ולסגור לגמרי?

עופר כסיף: חלק גדול מבתי המלון – אני לא מדבר על הרשתות הגדולות- -

שלמה קרעי: הם לא סגרו לגמרי.

עופר כסיף: חלק גדול מבתי המלון, אם לא יאפשרו להגיע אליהם ולא יאפשרו להם לפעול כראוי, יפשטו את הרגל ולא יחזרו גם אם עוד שבועיים-שלושה לא יהיה סגר והם ייפתחו לגמרי, וזה לא יקרה.

עופר כסיף: זה אחת.

עופר כסיף: שתיים, ספציפית לגבי אילת – אני לא מבין למה הממשלה לא קיבלה את הבקשה להחריג את אילת לאור העובדה שראש העירייה שם בתוספת אנשי מקצוע ואחרים, לרבות בהתאחדות המלונאים, הציגו מתווה שקראתי אותו – יש בו יותר בדיקות מאשר, אני חושב, בכל מקום אחר.

עופר כסיף: העיר שגם כך נמצאת בקשיים, בעיקר בשנים האחרונות עם כל מה שקרה עם שדות התעופה וכן הלאה, הולכת לקרוס.

עופר כסיף: 70% אבטלה יהיו שם.

עופר כסיף: למה לא להתחשב בזה?

עופר כסיף: ספציפית באילת ובכלל בנושא המלונאות.

איתמר גרוטו: המתווה שנבנה לאילת לא מחזיק מים מבחינה אפידמיולוגית כלל וכלל.

איתמר גרוטו: אין בו שום ערך ותועלת.

איתמר גרוטו: אוכל גם לפרט למה.

שלמה קרעי: אני רוצה להוסיף על זה.

שלמה קרעי: יש פה מיעוט אחר מיעוט.

שלמה קרעי: אתם ממעטים בתי מלון, ואז בסעיף (7) בתי מלון מוחרגים מהמיעוט הזה וכן יכולים להיות פתוחים.

איתמר גרוטו: יש כל מיני מצבים שצריכים להגיע למלון – למשל, אנשי עסקים שמותר להם להגיע לצורכי קידום כלכלת המדינה, אם זה קבוצות כדורגל שצריכות להגיע.

איתמר גרוטו: מצבים של משלחות זרות.

איתמר גרוטו: צריך לאפשר להם מלונות, לכן המלונות עצמם לא נסגרים.

איתמר גרוטו: כמובן, רוב המלונות לא יפעלו, כי לא ישתלם להם בלי הבריכה ובלי אורחים.

איתמר גרוטו: כפי שהיה בסגר הקודם, יש אנשים שצריכים להיות במלוניות – גם זה המדינה קונה מהם את המלון ומשתמשת בו למלוניות.

איתמר גרוטו: נצטרך כנראה הרבה כאלה בתקופה הקרובה כי עדיין התחלואה לא יורדת.

איתמר גרוטו: אלה הדברים שאפשר להשתמש במלון.

איתמר גרוטו: לא סגרנו לכן את בתי המלון באופן רשמי.

עופר כסיף: אבל לא נותנים לאנשים לצאת מהבית מעל 500 מטר לטובת – נקרא לזה נופש – בתי המלון בפועל לא עובדים.

שלמה קרעי: פרופ' גרוטו, כרגע לפי התקנות נראה שבתי מלון פתוחים ויכולים לארח, בין לתקופה קצרה או ממושכת, בין שהם תושבי הארץ ובין שלא, ובלבד שלא יפעלו חדר האוכל, בריכת שחייה, מכון כושר.

איתמר גרוטו: אף אחד לא רוצה לפעול בתנאים האלה.

איתמר גרוטו: הוא יכול לפתוח, אבל אף אחד לא יגיע כי יש מגבלת 500 מטר.

עופר כסיף: זה שוב חוזר לפער בין התנועה להתקהלות.

עופר כסיף: כל הזמן במקום להדגיש את הנושא של ההתקהלות, מדגישים את הנושא של התנועה ומונעים מאנשים באופן בלתי שוויוני להגיע למקומות שהם יכולים להגיע אליהם תוך כדי קבלת התו הסגול ומגבלותיו.

איתמר גרוטו: המטרה שלנו היא שאנשים יישארו בבית.

איתמר גרוטו: אם יכולנו לגרום לכך שכל האנשים יישארו בבית, זה היה מצוין מבחינתנו.

איתמר גרוטו: בכל אופן יש שיקולים אחרים שהממשלה מחליטה – זה לא משרד הבריאות בלבד, ולא רק השיקולים הבריאותיים.

איתמר גרוטו: אם זה היה תלוי במשרד הבריאות, היינו מעדיפים שכל האנשים יישארו בבית, וזה לא המצב.

עופר כסיף: זה מה שיפסיק את התחלואה?

איתמר גרוטו: המגבלה של ה-500 מטר, כשעושים אותה, חלק מהאנשים – אני מניח שרוב האנשים במדינת ישראל הם שומרי חוק, מתנהגים בהתאם לנורמות ולחוקים שקבועים במדינה.

איתמר גרוטו: לכן יהיה צמצום של האנשים שיהיו בחוץ.

איתמר גרוטו: מכאן סטטיסטית יצטמצמו המפגשים.

איתמר גרוטו: בסוף מדובר על מפגשים – לא רק התקהלויות.

איתמר גרוטו: כל מפגש הוא פוטנציאל להדבקה.

איתמר גרוטו: כאן בכנסת, למשל, לא יפתיע אותי אם אחד מאתנו יצטרך להיכנס מחר לבידוד.

איתמר גרוטו: יש סיכוי גבוה שאחד מאתנו הוא נשא קורונה, מבחינת הסטטיסטיקה היום במדינת ישראל.

איתמר גרוטו: זה המצב.

שלמה קרעי: מעבר למגבלת הנסיעה, בתי מלון שלא פתוח בהם חדר האוכל ובריכת השחייה, יכולים לפעול.

שלמה קרעי: ואן אני הולך מהיום לשבועיים לבית מלון, זה בסדר.

איתמר גרוטו: מהיום עד סוף הסגר בבית מלון זה אפשרי, אם בית המלון מוכן לקבל אותך.

מיכאל מלכיאלי: עוד פחות מ-24 שעות מתחיל הסגר, ואנחנו עדיין דנים פה.

שלמה קרעי: ביקשו שנחדד את הנוהל של בתי המלון, אז עושים את זה.

איתמר גרוטו: לפי מיטב הבנתי המשפטית, זה מתאפשר.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה.

פרופ' חגי לוין: אני מחזק לחלוטין את פרופ' גרוטו וכל הדברים האחרים למעט מה שדיברנו על ה-500 מטר.

פרופ' חגי לוין: אי-אפשר בעת הזו לפתוח מלונות ומסעדות.

פרופ' חגי לוין: חשוב שכל הציבור יקפיד על ההנחיות הבריאותיות מעבר להנחיות משרד הבריאות.

פרופ' חגי לוין: המטרה שלנו היא למנוע ככל האפשר מפגש בין שני אנשים במדינת ישראל שאינם מאותה קפסולה במרחק של פחות מ-2 מטרים.

פרופ' חגי לוין: זה מה שעלינו לעשות – להפחית בסדר גודל פי 100 את המגעים בין אנשים פחות משני מטרים.

פרופ' חגי לוין: זו המטרה של כל התקנות, ובדבר הזה אין שום מחלוקת בין אנשי המקצוע.

פרופ' חגי לוין: זה מה שכולנו צריכים לעשות, כי המצב מאוד חמור.

פרופ' חגי לוין: לכן לעטות מסכות, לשמור שני מטר, ומלונות לא מאפשרים את זה כעת.

עופר כסיף: בלי פיצוי.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה.

ניצן הורוביץ: יכול להיות שזה לא רלוונטי.

ניצן הורוביץ: אמרו עכשיו שנתניהו שוקל צעדים חדשים של החמרה וחלק מהתקנות יבוטלו.

ניצן הורוביץ: יכול להיות שהדברים האלה לא בתוקף.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו עכשיו בכנסת.

ניצן הורוביץ: יכול להיות שתקבל מסמך חדש.

מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת סגלוביץ.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לפנות לפרופ' גרוטו, שאם באיזשהו אופן פגעתי בך בדברים שאמרתי, מראש אומר – לא הייתה לי כוונה כזו, ואני מתנצל.

איתמר גרוטו: גם אני מתנצל.

יואב סגלוביץ': ברמה הכללית – לכל אחד יש התפקיד שלו.

יואב סגלוביץ': אתה עובד ציבור נאמן, אין לי ספק בזה, ואני מחוקק פה.

יואב סגלוביץ': התפקיד שלי הוא לקבל תשובות ולהקשות בשאלות ענייניות.

יואב סגלוביץ': אז אם גרמתי לך העלאת דופק, אני לא רוצה את זה על מצפוני.

יואב סגלוביץ': אתה חלק מהפתרון, לא מהבעיה.

יואב סגלוביץ': אוהבים אותך, פרופ' גרוטו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, פורסם שבממשלה עכשיו יושבים על עדכון של התקנות.

מיקי לוי: החמרה.

אוסאמה סעדי: חבל על הזמן.

עופר כסיף: צעדי החמרה הופכים אותנו לחמורים.

עופר כסיף: את כולנו הופכים לחמורים.

תמי סלע: (3) מקום שעיקר עיסוקו מכירת מוצרים חיוניים לתחזוקת הבית, מכבסה, מכירת מוצרי תקשורת או מחשבים, מעבדה לתיקון מוצרי תקשורת או מחשבים; (4) קבלת קהל במקום עבודה, המפורט בתוספת השנייה לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)(הגבלת פעילות במקומות עבודה), לשם מתן שירות חיוני לציבור שלא ניתן לספקו מרחוק, או מתן שירות חיוני לאדם שלא יכול לקבלו מרחוק באופן מקוון או טלפוני.

תמי סלע: זאת רשימה של מקומות שנחשבים מקומות שנותנים שירותים חיוניים בכל מיני תחומים – בנקאות, חינוך, שירותים חברתיים.

תמי סלע: (5) מסגרת רווחה וכן גופים, קיום פעילויות, שירותים ותוכניות המנויים בסעיף 11ב לחוק למטרת מתן שירות סוציאלי חיוני; (6) מקום המשמש לאימון ספורט אשר המנהל הכללי של משרד התרבות והספורט אישר כי הוא משמש עבור אימון של ספורטאי תחרותי.

תמי סלע: לעניין זה ספורטאי תחרותי – ספורטאי המחזיק באישור של איגוד או התאחדות כהגדרתם בחוק הספורט, המאשר כי הספורטאי עומד בתנאים האלה: הספורטאי היה רשום באיגוד או בהתאחדות כאמור ערב מועד תחילתן של תקנות אלה, הספורטאי נמצא כשיר לפי סעיף 5 לחוק הספורט ובוטח לפי סעיף 7 לחוק הספורט, והכול בלבד שהתקיים בו אחד מאלה.

תמי סלע: לעניין ענף ספורט אישי – ספורטאי לקח חלק ב-4 תחרויות לפחות במהלך השנים 2019 ו-2020.

תמי סלע: לעניין ענף ספורט קבוצתי – הספורטאי היה רשום בטופס המשחק של הקבוצה בשש תחרויות לפחות במהלך השנים 2019 ו-2020.

תמי סלע: להבהיר – המקום המשמש לאימון ספורט הוא כשהספורטאי התחרותי משתמש בו.

מירה סלומון: יש לי ברשות

מירה סלומון: כם שאלה בעניין פסקה (5).

מירה סלומון: השירותים והתוכניות המנויים בסעיף 11ב לחוק אינם קבועים ומוגדרים כמטרה של מתן שירות סוציאלי חיוני; הם קבועים כמטרה שכלל לא ייסגרו.

מירה סלומון: מה זה מטרה של שירות סוציאלי חיוני?

מירה סלומון: האם זה מצמצם את הרשימה שקבועה ב-11ב?

מירה סלומון: האם נועד כאמצעי פרשני?

מירה סלומון: למה זה הנוסח?

תמי סלע: ההבנה שלי שמצמצם, אבל אשמח לשמוע את הפרשנות.

מיכל גולדברג: נכון.

מיכל גולדברג: אנו מדברים פה על תקופה של מניעת התקהלות.

מיכל גולדברג: יש להוריד את התחלואה.

מיכל גולדברג: אנו לא פותחים את מסגרות הרווחה בצורה גורפת אלא רק למתן שירות סוציאלי חיוני.

מירה סלומון: נציגת משרד הבריאות הגיעה תוך כדי השאלה, לכן ייתכן שתשובה לא לגמרי מכסה את השאלה.

מירה סלומון: בסעיף 11ב לחוק מנויים רשימת שירותים שככלל, לא ייסגרו.

מירה סלומון: פסקה (5) מפנה לסעיף 11ב לחוק, ואחרי ההפניה כתוב: למטרת מתן שירות סוציאלי חיוני.

מירה סלומון: שאלתי – אין הגדרה של שירות סוציאלי חיוני.

מירה סלומון: האם הכוונה הייתה לסייג את הרשימה שבסעיף 11ב לחוק או זו תיבת מילים שנועדה להבהיר מה מפורט ב-11ב?

מיכל גולדברג: הסיפא שאחרי הפסיק, למטרת מתן שירות סוציאלי חיוני, חלה על כלל מה שמנוי בפסקה (5), דהיינו גם על הרישא – מסגרת רווחה, שגם היא מוגדרת בחוק בצורה רחבה.

מיכל גולדברג: לגבי הפעילויות שירותים ותוכניות המנויים בסעיף 11ב, סעיף 11ב כולל מגוון ושלל מקומות ופעילויות ותוכניות.

מיכל גולדברג: למה שזה רלוונטי שם – מדובר בשירות סוציאלי חיוני.

מיכל גולדברג: יש שם, למשל, בית דיור מוגן.

מיכל גולדברג: אף אחד לא חושב לסגור בית דיור מוגן, וגם דנו בזה ארוכות במהלך הדיונים בחוק.

מיכל גולדברג: אני כיועצת משפטית במשרד הבריאות חשבתי שלא נכון מלכתחילה לכלול שם בית דיור מוגן, אבל זה כן נכלל.

מיכל גולדברג: ברור שאין כוונה לסגור בית דיור מוגן.

מיכל גולדברג: ככל שיש שם פעילויות ותוכניות שפתוחות לקהל – הכוונה רק לדברים שנותנים שירות סוציאלי חיוני.

מיכל גולדברג: זאת ההבהרה – לעניין הפתיחה לקהל.

מיכל גולדברג: זה גם המקום שאין לסגור בית דיור מוגן כי הוא גם ככה לא פתוח לקהל.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אפשר הצעה לסדר?

אוסאמה סעדי: אנחנו טוחנים מים, וסתם על הזמן שלנו.

אוסאמה סעדי: בואו נתפזר.

אוסאמה סעדי: ברגע שיקבלו החלטה – תזמין אותנו.

אוסאמה סעדי: חבל שאנחנו ככה.

אוסאמה סעדי: אנחנו יושבים מ-11:00.

אלי אבידר: טעות.

אלי אבידר: צריך להצביע ולסיים.

קארין אלהרר: מה?

אוסאמה סעדי: אלי, על מה נצביע אם יש עוד מעט תקנות חדשות?

עופר כסיף: יעקב, זאת פשוט התנהלות שערורייתית.

עופר כסיף: האדון מבלפור מכנס חלק משריו כדי להכניס שינויים.

אוסאמה סעדי: גרוטו, תדבר עם גמזו ותגיד לנו מתי לחזור.

עופר כסיף: מה הבדיחה הזאת?

עופר כסיף: זאת בדיחה.

עופר כסיף: מה, אנחנו סטטיסטים?

אוסאמה סעדי: האזרחים לדעת מה הם עושים בראש השנה.

אוסאמה סעדי: איך אתם מתעללים באזרחים?

אוסאמה סעדי: תתביישו.

אוסאמה סעדי: מתי יגידו להם, כמו בבית הספר?

אוסאמה סעדי: בשעה שתיים לפנות בוקר, ב-1.9?

אוסאמה סעדי: יעקב, קח אחריות.

אוסאמה סעדי: תפסיק את הישיבה, תפסיק את הביזיון הזה ותזמין אותי כשיהיו תקנות חדשות.

אלי אבידר: אני מציע להצביע ולסיים.

אוסאמה סעדי: בסדר, בואו נצביע.

אלי אבידר: אוסמה, בוא נסיים לפחות את זה.

שלמה קרעי: על מה אתה רוצה להצביע?

שלמה קרעי: אתה אנרכיסט.

שלמה קרעי: אתה רוצה לא לשמוע בכלל בקול - - - מה אתה עושה פה בכלל?

אלי אבידר: אני רוצה להצביע על הוצאת הבוס שלך מבלפור.

אלי אבידר: על זה אני רוצה להצביע.

אלי אבידר: אני רוצה להוציא אותו מבלפור.

אוסאמה סעדי: מה עם ההפגנות בבלפור?

קארין אלהרר: יש הצבעה?

עופר כסיף: אני מוחל על כבודם של האנרכיסטים.

שלמה קרעי: אתה באמת צריך לבקש סליחה מהם.

יעקב אשר: ברשותכם, אנחנו נגמור את ההקראה.

עופר כסיף: יעקב, היית עסוק ולא הקשבת.

יעקב אשר: לא, אני לא חייב להקשיב להכול.

יעקב אשר: לא יכול להיות שמשנים את הכללים תוך כדי המשחק.

יעקב אשר: אנחנו יושבים פה שעות, כל אחד ואחד, כולל אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: זה לא ראוי, זה לא ראוי.

עופר כסיף: אנחנו דנים לעומק וברצינות.

יעקב אשר: אתם לא מקשיבים, אתה מדבר לא לעניין.

יעקב אשר: אתה לא שומע.

יעקב אשר: אתה קורא עיתונים, תשמע אותי לרגע.

יעקב אשר: הצגנו פה שני תיקונים, ויש עוד תיקון אחד שמסתובב בכל האתרים.

יעקב אשר: אני לא יודע אם הוא יהיה או לא.

יעקב אשר: אנחנו דנים על מה שיש לנו כאן.

יעקב אשר: כשתצא הודעה, שיושב-ראש ועדת החוקה יקבל אותה ממזכיר הממשלה, שזה אחר, אז יתחיל הזמן שלנו - - - מאחר וכל הדרמות – תפסיק להאמין לעיתונים.

יעקב אשר: לא, לא שמעת מה אני אומר.

יעקב אשר: למה ביטלתי את הישיבה בתשע הבוקר?

יעקב אשר: כי לא היה לי מכתב ממזכיר הממשלה, שאומר לי מה התקנות.

יעקב אשר: יש לי את התקנות האלה ואין לי משהו אחר.

אוסאמה סעדי: ואם בעוד שעתיים תקבל עוד תקנות?

יעקב אשר: אם יהיו תקנות ונחליט שאנחנו רוצים לדון בהן, נדון בהן.

קארין אלהרר: מה זה "אם"?

עופר כסיף: זה בדיוק העניין.

אוסאמה סעדי: בואו נעשה הפסקה.

קארין אלהרר: בושה.

יעקב אשר: אם יהיו דברים מהותיים מבחינתנו, נדון בהם.

קארין אלהרר: הוא רוצה להחמיר.

יעקב אשר: נקרא לישיבה.

יעקב אשר: אתם קוראים עיתונים.

קארין אלהרר: כן, כתוב החמרה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אם יש לך מידע אחר, תעדכן אותנו לגביו.

ניצן הורוביץ: הוא לא יודע, הוא לא יודע.

יעקב אשר: אפשר להמשיך?

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה איבד את העשתונות, בוא נעשה סדר.

אלי אבידר: בוא נעשה סדר, הוא איבד את העשתונות.

יעקב אשר: אין לך רשות דיבור.

אוסנת הילה מארק: מה קרה?

אוסנת הילה מארק: למה ככה?

יעקב אשר: הינה, הבאתי לך את מארק.

יעקב אשר: היא הרסה לך את כל האייטם אצל קוזין.

אוסנת הילה מארק: מה, מה קרה פה?

יעקב אשר: קוזין, אתה רק מגיע לפה והכול מתחיל להידלק.

אלי אבידר: תן להגיד את המשפט עוד פעם, ראש הממשלה איבד את העשתונות.

יעקב אשר: אלי אבידר היה כזה חמוד היום, באמת.

איתן גינזבורג: הוא החליף מקום עם קרעי.

איתן גינזבורג: בדרך כלל הוא יושב איפה שקרעי, עכשיו החליפו מקומות.

שלמה קרעי: חשבנו שמשנה מקום משנה מזל, אבל הוא העביר את המזל לשם.

אוסנת הילה מארק: כשאלי אבידר מסכים, הוא מתקדם קדימה לכיוון היושב-ראש.

יעקב אשר: אפשר להמשיך להקריא, בבקשה?

אפרת חקאק: אנחנו בתקנה 7(7).

קארין אלהרר: מישהו יכול להסביר לנו מה ההחמרה?

יעקב אשר: לא קרה כלום.

קארין אלהרר: למה מקבלים הודעות שיש - - -

יעקב אשר: לא מעניין.

יעקב אשר: אני לא לשכת לפ"מ.

יעקב אשר: בבקשה, גברתי.

יעקב אשר: אוסמה, אל תשאיר אותי לבד.

יעקב אשר: אתה משאיר אותי עם כל האופוזיציה הזאת.

אפרת חקאק: אנחנו בתקנה 7(7), אנחנו בתוך החריג.

אפרת חקאק: (7) "בית מלון, פנסיון, אכסניה או יחידת אירוח (להלן – מיתקן אירוח) שהוא אחד מאלה:

קארין אלהרר: זה הצימרים?

שלמה קרעי: זה כולם – בתי מלון, צימרים.

קארין אלהרר: אני רוצה תשובה, פרופ' גרוטו.

יעקב אשר: רגע, אפשר להקריא?

יעקב אשר: תכף הוא ייתן לך את התשובה.

שלמה קרעי: קארין, הוא אמר קודם שאם הולכים לצימר לכל השבועיים, אז אפשר.

אפרת חקאק: אני אקריא את הנוסח ואז כולנו נדע על מה מדובר.

אפרת חקאק: נשמח לקבל הסבר על סעיף זה.

אפרת חקאק: (א) מיתקן אירוח המיועד לאירוח אורחים אשר בית המלון משמש בעבורם חלופת מגורים, בין לתקופה קצרה ובין לתקופה ממושכת, בין שהם תושבי הארץ ובין שלא, כל זאת תוך התחשבות בתפקידם או עיסוקם או מטרת שהייתם בארץ, ובלבד של יפעלו מיתקנים משותפים ובכלל זה חדר אוכל, בריכת שחייה ומכון כושר; (ב) מיתקן אירוח המיועד לשימוש של מטופלים ובני משפחותיהם, הסמוך למוסד רפואי; (ג) מיתקן אירוח המשמש כמקום לבידוד מטעם המדינה.

אפרת חקאק: כמו שביקשה חברת הכנסת, אנחנו נשמח לקבל פירוט לגבי סעיף (א).

קארין אלהרר: פרופ' גרוטו, הייתה לי שאלה.

קארין אלהרר: נתנו היתר, ובצדק גמור, לתוקע ולחזן להיות עם בני המשפחה בדירה או במקום להתגורר בו ליד בית הכנסת.

יעקב אשר: ליומיים, בראש השנה.

קארין אלהרר: בראש השנה וביום כיפור.

יעקב אשר: שחל פעם בשנה.

קארין אלהרר: גם ליום כיפור.

יעקב אשר: לא, אין בעל תוקע ביום כיפור.

קארין אלהרר: לא תוקעים בשופר?

שלמה קרעי: יש תוקעים במוצאי כיפור, אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: מה זאת אומרת, אין תוקעים במוצאי כיפור?

יעקב אשר: במוצאי כיפור יש.

יעקב אשר: שם גם מישהו שהוא לא בעל מקצוע מי-יודע-מה יודע לעשות את זה.

קארין אלהרר: על אותו משקל, פרופ' גרוטו, למה שלא נאפשר לבעלי צימרים לארח משפחות?

קארין אלהרר: הכלכלה שלהם פשוט הולכת לאיבוד.

פרופ' איתמר גרוטו: זה לצרכי עבודה.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין את ההיגיון האפידמיולוגי.

קארין אלהרר: זאת אותה משפחה גרעינית.

פרופ' איתמר גרוטו: ההיגיון האפידמיולוגי הוא פשוט בכמויות.

קארין אלהרר: אבל זאת אותה משפחה גרעינית.

שלמה קרעי: קארין, זה מאוד פשוט.

קארין אלהרר: קרעי, קוראים לך גרוטו?

שלמה קרעי: כל החריגים שמותר להם בסעיף 2 לנסוע, מותר להם גם להיות בצימר באותו מקום שהם יגיעו אליו.

קארין אלהרר: הוא אומר שלא.

שלמה קרעי: אין לך אפשרות לצאת מ-500 המטרים לצימר הזה, אבל הצימר יכול להיות פתוח.

קארין אלהרר: קרעי, תן לו לענות.

שלמה קרעי: אם בעל תוקע מגיע ליישוב שיש בו צימר, הוא יכול להיות בצימר ולשלם עליו.

פרופ' איתמר גרוטו: אני מסביר שוב.

פרופ' איתמר גרוטו: כשיתחילו כמויות, אנחנו יודעים - - -

קארין אלהרר: כמה צימרים יש בארץ?

פרופ' איתמר גרוטו: ברוב הצימרים יש כמה יחידות, ויתחיל ערבוב של משפחות.

פרופ' איתמר גרוטו: זה אותו דבר כמו בתי מלון.

קארין אלהרר: צימרים מבודדים, פרופ' גרוטו.

פרופ' איתמר גרוטו: אין לזה סוף.

פרופ' איתמר גרוטו: מאות משפחות ייסעו ובסוף זה מגדיל את הסיכון למגע.

פרופ' איתמר גרוטו: כל דבר כזה מגדיל את הסיכון למגע.

פרופ' איתמר גרוטו: היכן שאפשר לצמצם, נצמצם.

פרופ' איתמר גרוטו: היכן שזה חיוני לעבודה – אם אני רופא שנוסע לאילת כי צריך לבוא לבית חולים יוספטל לשבוע – נאפשר.

קארין אלהרר: אבל אתה לא מאפשר לו לבוא עם המשפחה.

פרופ' איתמר גרוטו: לא, אני לא מאפשר.

קארין אלהרר: זה לא בסדר.

פרופ' איתמר גרוטו: הרבה פעמים באים הם המשפחה.

קארין אלהרר: אז תגיד שאם אפשר, שכל רופא יבוא עם המשפחה שלו.

שלמה קרעי: אני מסכים איתך, קארין, בעניין הזה.

שלמה קרעי: אם הוא נוסע לבית חולים יוספטל באילת לכמה ימים, שיבוא עם המשפחה שלו.

שלמה קרעי: לגיטימי.

שלמה קרעי: רופא הוא לא פחות מבעל תוקע.

קארין אלהרר: אני לא מבינה את זה.

מיכאל מלכיאלי: קארין, הסכימו איתך.

קארין אלהרר: יופי, אז בואו נכתוב את זה.

מיכאל מלכיאלי: בפעם הבאה שזה יבוא לממשלה, יוכנס בהגהות שרופאים ומשפחותיהם יוכלו לנסוע - - -

קארין אלהרר: תגיד לי, אתה מסתלבט עליי?

מיכאל מלכיאלי: בחיים לא.

מיכאל מלכיאלי: אני אפילו לא חושב על הכיוון הזה.

מיכאל מלכיאלי: אל תכניסי לי הרהורים לעשות את זה בפעם הבאה.

אלי אבידר: מה זה בפעם הבאה?

אלי אבידר: זה יוצא לדרך מחר, איזה פעם הבאה?

מיכאל מלכיאלי: אומר לך פרופ' גרוטו שעכשיו זה כבר יצא לדרך.

מיכאל מלכיאלי: מה נעשה עכשיו?

מיכאל מלכיאלי: נצביע נגד כי זה לא קיים?

קארין אלהרר: אתה פשוט מסתלבט עליי, זה מה שקרה.

מיכאל מלכיאלי: אפילו הפרוטוקול לא מוכן לקבל דברים כאלה.

קארין אלהרר: מלכיאלי, אני נראית מפגרת?

קארין אלהרר: אז די.

מיכאל מלכיאלי: יש נקודה שצריך לתת עליה את הדעת – מה שקארין דיברה עליו – לגבי בני משפחה של רופאים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שבזבזנו את הזמן, זה הולך להשתנות באופן ניכר.

שלמה קרעי: מחשבה טובה, הקדוש ברוך הוא צרפה למעשה.

אוסנת הילה מארק: מה אמרנו בבוקר?

אוסנת הילה מארק: שהסגר יש מלא חורים כמו גבינה.

אוסנת הילה מארק: אז עכשיו סוגרים את החורים ומסדרים סגר-סגר.

ניצן הורוביץ: אז כל התקנות האלה לא שוות הרבה.

שי סומך: אני לא אתייחס לגופו של עניין, רק לומר שהיושב-ראש צודק.

שי סומך: לוועדה אין סמכות לשנות את הסעיפים, לוועדה יש סמכות לא לאשר או לבטל.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו מעניין אותי אם היא תשאל גם אותך אם אתה מסתלבט עליה או לא.

מיכאל מלכיאלי: או שזה משהו נגד ש"ס.

מיכאל מלכיאלי: תגובתך לאירוע – לי אמרת ככה, מה את אומרת למר סומך?

קארין אלהרר: אתה בלתי.

קארין אלהרר: זה מה שיש לי להגיד.

מיכאל מלכיאלי: בפעם הבאה, כל מה שאני רוצה להגיד לה, אני מעביר דרכך.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע אותו.

מיכאל מלכיאלי: הוא אמר שאני צודק.

קארין אלהרר: שי, אמר פרופ' גרוטו שזה נשמע לו סביר.

קארין אלהרר: תן לי פתרון לסבירות הזאת.

שי סומך: העניין של הסבירות או אי-סבירות הוא של משרד הבריאות.

שי סומך: הדיון נכנס לסמכות של הוועדה, והוועדה לא מוסמכת כרגע לשנות סעיפים.

שי סומך: היא מוסמכת או לאשר או לא לאשר את התקנות, או לבטל חלק מהתקנות.

שי סומך: אבל היא לא מוסמכת לשנות, לכן כרגע אי-אפשר לשנות.

שי סומך: זה מה שאמרתי.

מיכאל מלכיאלי: אמרתי שאם יהיו תקנות נוספות שיבואו לממשלה, שיתקנו את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: ועל זה אמרת לי: מה אתה מסתלבט עליי.

קארין אלהרר: אז אני אומרת שהתקנות האלה לא שוויוניות.

קארין אלהרר: הינה, אמרתי.

ניצן הורוביץ: הוא הולך לשנות את זה.

ניצן הורוביץ: חבל על הזמן עכשיו.

אפרת חקאק: אני ממשיכה עם פסקה 7(8).

אפרת חקאק: (8) קבלת קהל במקום עבודה ציבורי לשם קבלת שירות שלא ניתן לספקו בדרך אחרת או לצורך מתן שירות חיוני לאדם שלא יכול לקבלו מרחוק ובאופן מקוון או טלפוני, ובלבד שהמנהל ישתכנע כי אי מתן שירות כאמור עלול לפגוע בציבור או במשק; לעניין זה, "מקום עבודה ציבורי" – משרד ממשלתי לרבות יחידת סמך ורשות מקומית".

אפרת חקאק: בסעיף (4) לא הצלחנו להבין עד הסוף למה הכוונה.

אפרת חקאק: מה ההבדל בין שירות חיוני לאדם או לציבור?

אפרת חקאק: מה נכלל פה?

אפרת חקאק: למה התכוונתם?

אפרת חקאק: ספציפית בתקנת משנה (8), האם באמת מנכ"ל משרד הבריאות הוא הגורם המתאים לבחון את הפגיעה בציבור או במשק?

אפרת חקאק: זה נראה לא רלוונטי לשאלה.

שי סומך: מנכ"ל משרד הבריאות אמור לבחון את ההיבטים הבריאותיים של הבקשה.

אפרת חקאק: לא כך כתוב.

קארין אלהרר: פרופ' גרוטו, אני מבינה שנקראת לראש הממשלה כדי להחמיר את התקנות.

קארין אלהרר: אתה יכול לעדכן אותנו אם אנחנו מנהלים כאן פארסה, או שיש ממש בכך שנמשיך לדון?

פרופ' איתמר גרוטו: אני לא יודע בדיוק.

פרופ' איתמר גרוטו: יצאתי כדי לחזור לוועדה ולא שמעתי את סיכום הדיון.

פרופ' איתמר גרוטו: רק הבעתי את דעתי.

קארין אלהרר: אתה יודע להנחות אותנו האם התקנות הולכות להשתנות משמעותית?

אוסנת הילה מארק: אבל מאיפה הוא יודע?

אוסנת הילה מארק: הוא נמצא פה.

פרופ' איתמר גרוטו: אני הייתי בדיון, שמעתי את דעתם והבעתי את דעתי כאחד המומחים שהשתתפו בדיון.

פרופ' איתמר גרוטו: אחרי זה חזרתי לכאן, לוועדה, כי היה לי חשוב.

קארין אלהרר: מלכיאלי, עושים מאיתנו צחוק.

מיכאל מלכיאלי: לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אומר פרופ' גרוטו שתפקיד הוועדה לדון בתקנות האלה עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: מה שמופץ בתקשורת, לא תפקידנו להתעסק עם זה.

אוסנת הילה מארק: הרי במשך כל הבוקר דיברנו על זה שהתקנות האלה אין בהן - -

קארין אלהרר: אוסנת, עושה רושם שאת יודעת.

אוסנת הילה מארק: - - שלא יוריד את התחלואה.

אוסנת הילה מארק: זה מה שאמרה כל הזמן האופוזיציה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שאולי נהיה באיזה סגר קשוח, אז תקבלו את זה.

אוסנת הילה מארק: מה, אתם לא יכולים לזגזג כל הזמן.

מיכאל מלכיאלי: שואלת קארין האם מה שאת אמרת בבוקר, שצריך להשלים את החורים בגבינה, ידעת מה יש עכשיו בדיון אצל ראש הממשלה?

אוסנת הילה מארק: אני לא ידעתי.

אוסנת הילה מארק: מאיפה אני יודעת?

קארין אלהרר: את יודעת עכשיו?

אוסנת הילה מארק: אני חברה בממשלה?

מיכאל מלכיאלי: את יודעת משהו שאנחנו לא ידענו?

מיכאל מלכיאלי: אוסנת, אנחנו מאחלים לך.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מפרגנים לך.

פרופ' איתמר גרוטו: כדי להחמיר את המגבלות יותר, יש החלטת ממשלה.

פרופ' איתמר גרוטו: אני לא רואה את זה קורה בלוח הזמנים - - - חייבים לאשר את התקנות היום.

פרופ' איתמר גרוטו: אני לא חושב שזה יקרה בלוח זמנים של עוד שעתיים.

קארין אלהרר: אני רק מעדכנת את נציגי הממשלה, שיש חוק סמכויות גדול.

קארין אלהרר: לפי החוק, הם צריכים להעביר לנו את זה תוך 24 שעות.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין מה הם מתכוונים לעשות.

קארין אלהרר: עושה רושם שהם רוצים פשוט להעביר מה שבא להם ולצפצף על הכנסת.

קארין אלהרר: אם הם יעבירו את זה - - -

מיכאל מלכיאלי: הזמן קצר.

קארין אלהרר: נשמה, עם כל הכבוד.

ניצן הורוביץ: אפשר לסיים?

ניצן הורוביץ: אפשר להצביע?

עופר כסיף: זאת פשוט סאגה, זה פיאסקו, זה מביך מה שהולך פה.

מיכאל מלכיאלי: בואו נתקדם בהקראה.

עופר כסיף: מה זה להתקדם בהקראה?

עופר כסיף: לטובת מה?

עופר כסיף: כפי שאמרה חברתי קארין, אם היום פתאום יביאו תקנות חדשות, לא משנה מה התוכן שלהן.

מיכאל מלכיאלי: מי אמר שמביאים?

מיכאל מלכיאלי: מאיפה אתה יודע את זה?

אוסנת הילה מארק: מאיפה אתה מביא את זה?

קארין אלהרר: די, אל תעשה את עצמך.

עופר כסיף: מן הסתם, זה עשוי לקרות.

עופר כסיף: אם הם מביאים תוך 24 שעות, הרי לא יביאו לוועדה.

קארין אלהרר: ברור.

עופר כסיף: לפי החוק, זה לא מחר ולא מוחרתיים ולא ביום ראשון אלא רק ביום שני אולי זה יגיע לוועדה.

עופר כסיף: ואז הממשלה עושה בעצם מה שהיא רוצה, הופכת להיות הריבון במקום הכנסת.

עופר כסיף: לא יכול להיות.

מיכאל מלכיאלי: אבל הכנסת אישרה לממשלה לעשות את זה.

קארין אלהרר: אתה אישרת, אני לא אישרתי.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת.

עופר כסיף: זה לעשות צחוק מהכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אבל הכנסת אישרה לממשלה.

עופר כסיף: זה לזלזל.

עופר כסיף: זה לא רלוונטי איך הממשלה מתנהלת עכשיו.

עופר כסיף: היא העבירה את התקנות כדי שנדון בוועדה רק הבוקר.

עופר כסיף: לא יכולנו אפילו לדון - - - ועכשיו הם עוד יותר רוצים את זה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, תקום ותסגור את הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: עופר, אתה צודק.

עופר כסיף: הממשלה יורקת לציבור בפרצוף.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

מיכאל מלכיאלי: עופר, אתה צודק.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים להמשיך עכשיו בהקראה.

אוסנת הילה מארק: עד הרגע שעזבתי בצוהריים היה פה דיון רציני.

אוסנת הילה מארק: הבנו כמה חורים יש בתוך הגבינה.

אוסנת הילה מארק: אם הממשלה מחליטה עכשיו להדק קצת יותר את הסגר, אני חושבת שזה עונה על הצרכים של האופוזיציה.

קארין אלהרר: לא, זה עונה על הצרכים של ביבי.

קארין אלהרר: זה רק עונה על הצרכים של ביבי.

אפרת חקאק: שאלנו שאלות לגבי תקנת משנה (8).

אוסנת הילה מארק: יאללה, לא צריך.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נקבל תשובות אחר כך.

קארין אלהרר: מתי?

אלי אבידר: הם יאשרו את זה.

אלי אבידר: הם לא צריכים אותנו.

עופר כסיף: הם יאשרו את זה גם אם נישאר פה.

עופר כסיף: הם עושים מה שהם רוצים.

מיכאל מלכיאלי: אלי, אתה פורש?

אלי אבידר: איזה פורש?

אלי אבידר: אני כאן עד הסוף.

אפרת חקאק: אתם יכולים להסביר?

מיכל גולדברג: כן, אני אסביר בקצרה, אדוני.

מיכל גולדברג: כמו שאמרתי, הכלל במקרה הזה – בררת המחדל היא – שכל המקומות שפתוחים לקהל – סגורים.

מיכל גולדברג: כלומר אין קבלת קהל.

מיכל גולדברג: כל המקומות שפתוחים לציבור – סגורים, למעט החריגים.

מיכל גולדברג: לכן, הוספנו עוד חריג שמדבר על קבלת קהל במקום עבודה ציבורי, כאשר מדובר בצורך חיוני שלא ניתן לספק אותו בדרך אחרת – הכוונה לאופן מקוון או טלפוני – ויש הכרח בהגעה פיזית לאותו מקום ציבורי כדי לקבל את השירות.

מיכל גולדברג: כמובן, לאחר שהמנהל – הכוונה למנכ"ל משרד או מי שהוא הסמיך – השתכנע כי אי-מתן שירות כאמור עלול לפגוע בציבור או במשק.

מיכל גולדברג: לדוגמה, הנפקה של דרכון דחוף או איזשהו אישור דחוף שנדרש או נדרשת לגביו נוכחות פיזית.

מיכל גולדברג: במקרה כזה, יש סמכות לאשר את הפתיחה לקהל.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: הנפקת דרכונים הם יכולים לעשות בשדה.

מיכאל מלכיאלי: אלה עלויות מאוד גבוהות.

מיכאל מלכיאלי: בשדה זה עולה הרבה יותר כסף.

מיכל גולדברג: נתתי את זה כדוגמה.

מיכל גולדברג: כעיקרון, בררת המחדל היא שאין קבלת קהל והמקומות סגורים.

מיכל גולדברג: מדובר על תקופה של שבועיים כדי להוריד את התחלואה הגואה.

אלי אבידר: יעקב, מה קורה?

יעקב אשר: אין החמרות.

אלי אבידר: אז בוא נצביע.

קארין אלהרר: מה עם 500 המטרים?

יעקב אשר: היועצים המשפטיים שלי צריכים לעשות עבודה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר משהו, שבעקבות הדיונים בוועדה נמסר על ידי הממשלה – שר הבריאות כמובן, ראש הממשלה, חברי הממשלה, ראש הממשלה החליפי – על דעת כולם, ובעקבות הדברים שנאמרו כאן.

יעקב אשר: העלינו כמה נושאים וניסינו להיאבק על כמה שאפשר, ויש הסכמה מצד הממשלה להגדיל מ-500 מטר ל-1,000 מטר, כדי לתת לאנשים יותר מרחב במיוחד מבחינה אפידמיולוגית, אבל גם מבחינה ארגונית-טכנית.

יעקב אשר: תהיה המלצה של שר הבריאות על דעת ראש הממשלה, על דעת ראש הממשלה החלופי ועל דעת כולם, שהנושא הזה ישונה ל-1,000 מטר.

יעקב אשר: לגבי דברים אחרים, אנחנו מנסים.

יעקב אשר: זאת ההחלטה ואני מודה לשר הבריאות, לראש הממשלה ולראש הממשלה החליפי.

יעקב אשר: הסגר יהיה סגר, הוא לא יהיה נוח.

יעקב אשר: חגי, אתה קצת כיוונת אותי, אומנם לא מה שהתכוונת בדיוק.

יעקב אשר: כמובן שמדובר על רגלית בלבד, לא ממונע.

יעקב אשר: אני חושב שהסגר לא הולך להיות קל בכל מקרה.

יעקב אשר: אנחנו מנסים לעשות בדברים שאפשר וכולכם רואים את הכותרות – החשש מהחמרה וכולי.

יעקב אשר: אני חושב שזאת בשורה טובה.

קארין אלהרר: אז תהיה החמרה?

יעקב אשר: אני לא יודע להגיד דבר כזה.

יעקב אשר: בינתיים זה רק בעיתונים.

יעקב אשר: אם מישהו מתכנס וצופה פני עתיד, זה גם טוב לצפות.

יעקב אשר: כרגע לא ידוע לי שאמורות להגיע אלינו החמרות כלשהן היום.

יעקב אשר: לא ידוע לי ואני לא מדבר בשם אף אחד.

יעקב אשר: אני גם לא דובר הממשלה.

יעקב אשר: לכן אני חושב שזאת בשורה טובה, בשורה חשובה.

יעקב אשר: עם כל הקושי של הסגר, לפחות יש את זה ומגיע יישר כוח לחברי הוועדה כולם.

יעקב אשר: אני חושב שהייתה על זה הסכמה מצד כולם.

אוסנת הילה מארק: מה הוחלט בעניין של הסיעודיים?

יעקב אשר: אמרנו קודם שזה אפשרי וזה בסדר.

תמי סלע: במסגרת הפרשנות של סיוע למצוקה או לקושי.

יעקב אשר: כן, כן.

יעקב אשר: זה נאמר לפרוטוקול.

איתן גינזבורג: גם רווחה וסיעוד – אפשר ללכת ולעזור.

אוסנת הילה מארק: זה מתייחס לסעיף 14.

יעקב אשר: לא משנה מה המספר.

יעקב אשר: זה הנושא שדיברת עליו בבוקר, ותודה לך.

יעקב אשר: אפשר להמשיך בהקראה?

אפרת חקאק: אנחנו בתקנה 8 – הוראות להפעלת מקום ציבורי או עסקי הפתוח לציבור.

אפרת חקאק: התקנה הזאת מאוד דומה לתקנות הקיימות היום.

אפרת חקאק: 8.

אפרת חקאק: מחזיק או מפעיל של מקום ציבורי או עסקי, שלא נאסרה הפעלתו בדרך של פתיחה לציבור לפי תקנה 7,לא יפעיל את המקום בדרך של פתיחתו לציבור אלא בכפוף לקיום הוראות אלה: (1) המחזיק או המפעיל של המקום יגיש לרשות המקומית, לפני פתיחת המקום לציבור, הצהרה חתומה בנוסח הקבוע בתוספת השנייה, ולפיה הוא עומד בתנאים המפורטים בפסקאות (2) עד (8) לתקנה זו, בתקנה 7 ובתקנה 9; הצהרה כאמור תוגש באמצעות טופס מקוון המצוי באתר משרד הכלכלה והתעשייה או באמצעות טופס שיהיה זמין במשרדי הרשות המקומית (להלן – טופס ההצהרה); ההצהרה תישלח על ידי משרד הכלכלה והתעשייה לרשות המקומית באופן מקוון, להמשך טיפולה של הרשות המקומית על פי דין, ובכלל זה היבטי הפיקוח אל מול הגורם האחראי על המקום; (2) המחזיק או המפעיל של המקום ימנה אדם שיהיה אחראי על ביצוע הפעולות המפורטות בתקנה זו (להלן – ממונה קורונה) וימסור את שמו בטופס ההצהרה; (3) בדלפק שירות, אם ישנו במקום, יתקין המחזיק או המפעיל של המקום מחיצה למניעת העברת רסס בין נותן השירות למקבל השירות; במבנה שבו קיימת מערכת כיבוי אוטומטי (ספרינקלרים) או מערכת גילוי אש ועשן, המחיצה תותקן מכיוון הרצפה ועד לגובה של 50 ס"מ מתחת לגובה התקרה לכל היותר;

בטרם כניסה למקום: (א) המחזיק או המפעיל של המקום, או מי מטעמו, ישאל את הנכנסים, למעט עובדי המקום, ולעניין קטין – לרבות את האחראי על הקטין, את השאלות האלה: (1) האם אתה משתעל?

בטרם כניסה למקום: (2) האם חום גופך הוא 38 מעלות צלזיוס ומעלה או האם היה לך חום כאמור ב-48 השעות האחרונות?

בטרם כניסה למקום: (3) האם היית במגע קרוב עם חולה קורונה בשבועיים האחרונים?

בטרם כניסה למקום: המחזיק או המפעיל של המקום, או מי מטעמו, לא יתיר כניסה למקום למי שלא השיב בשלילה על כל אחת מהשאלות, למעט אדם שהשיב שהוא משתעל בשל מצב כרוני כגון אסתמה או אלרגיה אחרת; (ב) המחזיק או המפעיל של המקום יסדיר ביצוע של מדידת חום באמצעי שאינו פולשני לנכנסים למקום, ככל האפשר; בוצעה מדידת חום כאמור, לא תותר כניסת אדם עם חום גוף של 38 מעלות צלזיוס ומעלה; (5) (א) המחזיק או המפעיל של המקום לא יכניס למקום אדם שאינו עוטה מסכה והמחויב בעטיית מסכה בהתאם להוראות סעיף 3ה לצו בידוד בית, ולא ייתן שירות לאדם שאינו עוטה מסכה כאמור; (ב) המחזיק או המפעיל של המקום יתלה במקומות בולטים לעין במקום, לרבות בכניסה אליו, שלט בדבר חובת עטיית מסכה במקום; (ג) אם יש במקום מערכת כריזה – המחזיק או המפעיל של המקום יודיע באמצעותה, אחת לחצי שעה לפחות, על חובת עטיית המסכה; (6) המחזיק או המפעיל של המקום יפעל, ככל האפשר, לשמירת מרחק של 2 מטרים לפחות בין אנשים שאינם גרים באותו מקום, לרבות בתורים, וכן יפעל ככל האפשר למניעת הצטופפות של השוהים במקום מסוים, לרבות הצטופפות בכניסה למקום; (7) המחזיק או המפעיל של המקום יסמן במקומות המיועדים לתור, סימון מקומות לעמידת הממתינים במרחק של 2 מטרים זה מזה; המחזיק או המפעיל של המקום יציב במקום בולט לעין, שלט לעניין שמירה על מרחק כאמור; (8) אם מצויה מעלית במקום, המחזיק או המפעיל של המקום יתלה שלט בכניסה למעלית, ובו יצוין מספר הנוסעים המותר שלא יעלה על מחצית מהמספר המרבי המותר לפי הוראות יצרן המעלית אלא אם כן כל הנוסעים הם אנשים הגרים באותו מקום; (9) המחזיק או המפעיל של המקום יקפיד על שמירת כללי היגיינה במקום וינחה את עובדיו בעניין זה, לרבות הקפדה על חיטוי משטחים פנימיים באופן תדיר, ולא פחות מפעמיים ביום וכן לאחר סיום יום הפעילות; לעניין זה, "משטחים פנימיים" – משטחים שהשוהים במקום באים עימם במגע בתדירות גבוהה, ובכלל זה: ידיות, דלתות, מעקים, דלפק, מתגים, לחצני מעלית וכיוצא בהם; (10) המחזיק או המפעיל של המקום יציב במקום מיתקנים עם חומר לחיטוי ידיים במקומות נגישים וזמינים.

בטרם כניסה למקום: האם יש שינוי מהתקנות הקיימות?

מיכל גולדברג: לא, אין שינוי.

מיכאל מלכיאלי: הלאה, סעיף 9.

אפרת חקאק: 9.

אפרת חקאק: "התפוסה המותרת במקום ציבורי או עסקי הפתוח לציבור.

אפרת חקאק: (א) במקום ציבורי או עסקי, שהפעלתו מותרת בדרך של פתיחה לציבור לפי תקנה 7, המחזיק או המפעיל של המקום יקבע ויפעיל מנגנון לוויסות כניסת האנשים למקום, למעט עובדי המקום, כך שבכל עת לא ישהו במקום אנשים במספר העולה על התפוסה המרבית המותרת; בתקנה זו, "התפוסה המרבית המותרת" – כמפורט להלן, לפי העניין, ובלבד ששטח המבנה והשטח הפתוח במקום, לפי העניין, מאפשר שמירת מרחק של 2 מטרים בין אדם לאדם:

אפרת חקאק: " גם זה בדומה לתקנות הקיימות.

אפרת חקאק: (1) מספר אנשים שלא יעלה על יחס של אדם לכל 7 מטרים רבועים משטח המקום או על 10 אנשים במבנה ו- 20 אנשים בשטח פתוח, לפי המקל מביניהם; לעניין זה, שטח המקום יחושב לפי האזור הפתוח לקהל מתוך שטח המקום, ולמעט שטחי חניון, מחסנים, שטחי תפעול וכיוצא בזה; (2) במסגרת רווחה – בטיפול קבוצתי עד 15 אנשים במבנה ועד 20 אנשים בשטח פתוח.

אפרת חקאק: אגב, מה קורה עם יש כמה כניסות?

אפרת חקאק: זה משנה משהו?

מיכל גולדברג: לא, זה לא משנה.

עופר כסיף: מיכאל, אפשר?

מיכאל מלכיאלי: כן, בקיצור.

עופר כסיף: כל הזמן אנחנו מקבלים הודעות, ואני מניח שאני לא היחיד שמקבל אותן.

עופר כסיף: זה הופך את כל הישיבה הזאת לפארסה.

עופר כסיף: עכשיו אני מקבל הודעה: "הסתיימה שיחת הזום בין ראש הממשלה ובכירי מערך הבריאות.

עופר כסיף: ישנה הסכמה עקרונית על החמרה.

עופר כסיף: דיון נוסף הערב לגבי הפרטים.

עופר כסיף: בגדול, יבוטלו הקלות רבות, כולל ה-30% במקומות העבודה.

עופר כסיף: צפויה החמרה גם לגבי בתי הכנסת, בעיקר לאור נתק בין החסידויות לבין האלוף במיל' רוני נומה, המרכז את הטיפול במגזר החרדי.

עופר כסיף: "

מיכאל מלכיאלי: עופר, אתה שומע שזה פוליטי.

עופר כסיף: "גם הגבלת ההפגנות על הפרק.

עופר כסיף: עוצר של ממש כנראה לא לפני ראש השנה.

עופר כסיף: " יכול להיות שזאת שמועה.

עופר כסיף: היושב-ראש יוצא פעם אחר פעם.

מיכאל מלכיאלי: עופר, זאת שמועה.

קארין אלהרר: אל תטמון את הראש בחול.

עופר כסיף: הוא לא יוצא לחינם.

עופר כסיף: אנחנו יושבים פה, דנים באמת ברצינות, כל אחד ואחד בלי קשר לעמדתו.

עופר כסיף: גם אלה שאני חולק עליהם, כולם יושבים פה במשך שעות.

עופר כסיף: אנחנו יושבים פה כבר כמעט שמונה שעות ודנים בזה ברצינות.

עופר כסיף: ובזמן שאנחנו דנים על דבר אחד, אנחנו מקבלים מידע לא מופרך – לא מופרך – שבאותו זמן הממשלה מתכננת לשנות את התקנות.

עופר כסיף: אז על מה אנחנו דנים?

עופר כסיף: ידידי, חבר הכנסת עופר כסיף, אף אחד פה לא יודע על מה אתה מדבר.

עופר כסיף: כולנו מסכימים איתך, דרך אגב.

עופר כסיף: אין ויכוח.

עופר כסיף: לכן אני אומר, בואו נעשה הפסקה לחצי שעה.

מיכאל מלכיאלי: אין הפסקה.

מיכאל מלכיאלי: כבר שש וחצי, מה הפסקה?

עופר כסיף: אז מה נעשה, נאשר או לא נאשר - - -

מיכאל מלכיאלי: אנחנו צריכים לאשר, ואחרי זה יכול להיות שיהיו שינויים מינוריים.

קארין אלהרר: זה לא מינורי.

קארין אלהרר: ממש לא מינורי.

מיכאל מלכיאלי: מינוריים לא בעוצמה.

עופר כסיף: ידידי, מינורי לדעתך שיהיו יותר הגבלות על תפילות?

מיכאל מלכיאלי: לא, חלילה.

עופר כסיף: או על הפגנות או על עבודה?

מיכאל מלכיאלי: יש לנו פה חוברת שצריך לאשר אותה.

עופר כסיף: לא יכול להיות כזה דבר.

עופר כסיף: זאת לא התנהלות רצינית.

עופר כסיף: זה להפוך את הוועדה ואת הכנסת לבדיחה.

אלי אבידר: ראש הממשלה דרש את ה-30%.

קארין אלהרר: אפרת, לפי חוק הקורונה - - -

אפרת חקאק: אני לא מכירה - - -

מיכאל מלכיאלי: אם הוועדה תחליט, תוך שבעה ימים הוועדה יכולה להתכנס.

קארין אלהרר: אני לא אומרת אחרי, אני אומרת לפני.

מיכאל מלכיאלי: אבל זה בסמכותה.

קארין אלהרר: לא בטוח.

מיכאל מלכיאלי: בטח שכן.

מיכאל מלכיאלי: הכנסת אישרה לה את זה.

קארין אלהרר: זה לא נכון.

קארין אלהרר: מלכיאלי, תקרא את החוק.

אלי אבידר: - - - אמורה לקבל את זה 24 שעות לפני הכניסה.

אלי אבידר: עכשיו זה כבר מאוחר.

מיכאל מלכיאלי: אולי זה לאחרי ראש השנה?

אפרת חקאק: אם הממשלה רוצה להביא תקנות שייכנסו לתוקף מיידי, זה חייב להיות דחיפות המחייבת כי תקנות מסוימות ייכנסו לתוקף במועד מוקדם יותר מה-24 שעות.

אפרת חקאק: יש סעיף מיוחד לנושא הזה.

קארין אלהרר: אין שום דחיפות.

מיכאל מלכיאלי: הממשלה אולי תחשוב שיש דחיפות.

מיכאל מלכיאלי: אפרת, אנחנו ממשיכים את ההקראה.

קארין אלהרר: ברור שהיא תחשוב, זה נוח לה.

קארין אלהרר: בהנחה שהיא חושבת.

אלי אבידר: החסידים יוצאים כבר לרחובות, אבל אתם מצביעים איתו.

מיכאל מלכיאלי: אלי אבידר.

אלי אבידר: לא חותמת גומי, קווץ' גומי.

מיכאל מלכיאלי: מה אתה רוצה עכשיו?

קארין אלהרר: ארבעה ימים לא יהיה פיקוח על הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אפרת, אנחנו ממשיכים.

אפרת חקאק: (ב) "המחזיק או המפעיל של מקום ציבורי או עסקי יציב שלט לעניין מספר השוהים המותר במקום, כאמור בתקנת משנה (א).

אפרת חקאק: "

קארין אלהרר: לשם מה להקריא?

קארין אלהרר: הם משנים הכול.

עופר כסיף: חלק מהסעיפים האלה ימותו עוד לפני שיספיקו להיוולד.

אפרת חקאק: 10.

אפרת חקאק: "הפעלת מקום הפתוח לציבור שמתקיימות בו תפילות.

אפרת חקאק: על אף האמור בתקנה 7, ניתן להפעיל מקום הפתוח לציבור שמתקיימות בו תפילות, והוא יפעל בהתאם להוראות אלה: (1) על המקום יחולו הוראות תקנה 8; (2) מספר השוהים במקום לא יעלה על 10 אנשים במבנה ו- 20 אנשים בשטח פתוח.

אפרת חקאק: מישהו רוצה להתייחס לזה?

מיכאל מלכיאלי: לא, לא.

מיכאל מלכיאלי: הלאה.

אפרת חקאק: 11.

אפרת חקאק: "שירות משלוחים.

אפרת חקאק: אין בהוראות תקנות אלה כדי לאסור שירותי משלוחים; בשירות משלוחים ממקום ציבורי או עסקי למקום מגורים, המשלוח יונח בסמוך לפתח בית המגורים, מחוצה לו, למעט לבקשת אדם עם מוגבלות אשר זקוק לסיוע בהכנסת המשלוח לביתו.

אפרת חקאק: הבנתי שיש עדיין על השולחן את השאלה של take away.

מיכאל מלכיאלי: נכון, זה עוד לא נסגר.

תמי סלע: אולי לשאול גם על שירות משלוחים.

תמי סלע: הרי יש מקומות עבודה שפתוחים - - -

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: שירות משלוחים ממקום ציבורי או עסקי למקום מגורים.

אפרת חקאק: אבל "אין בהוראות תקנות אלה כדי לעצור שירותי משלוחים".

אפרת חקאק: זה ברור לכולם שאפשר לקיים משלוחים.

אוסנת הילה מארק: ספק שרוצה לשלוח לבית העסק?

מיכל גולדברג: כתוב ש"אין בהוראות תקנות אלה כדי לאסור שירותי משלוחים".

לילך וגנר: היא רק מתייחסת לשירות משלוחים ממקום ציבורי או עסקי למקום מגורים.

לילך וגנר: מה הקשר לספק?

מיכל גולדברג: הסיפא אומרת שכאשר נעשה משלוח למקום מגורים, המשלוח יונח בסמוך לפתח הבית.

אוסנת הילה מארק: מה עם משלוח לבית העסק?

לילך וגנר: זה לא חל.

לילך וגנר: אין בתקנות האלה כדי לשלול שירות משלוחים.

לילך וגנר: נקודה.

מיכאל מלכיאלי: נאמר לפרוטוקול.

מיכאל מלכיאלי: סעיף 12.

אפרת חקאק: 12.

אפרת חקאק: "סגירת מקום לשם מניעת הדבקה או לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית (א) ראש השירות או רופא מחוזי רשאי להורות, בהודעה בכתב, למפעיל של מקום ציבורי או עסקי לסגור את המקום, כולו או חלקו, בהיקף שאינו עולה על הנדרש, אם שהה בו אדם הנושא את נגיף הקורונה, לתקופה שינקוב בהודעה, הדרושה לשם מניעת הדבקה בנגיף בשל שהייה באותו מקום, או לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית, ובלבד שסגירתו לשם עריכת חקירה כאמור לא תעלה על 72 שעות, ובמקרים מיוחדים ולפי הוראה של ראש השירות – על 120 שעות, וזאת בשים לב, בין השאר, להשלכות של סגירת המקום על המפעיל של המקום.

אפרת חקאק: מיכל, זה כבר קיים, כן?

מיכל גולדברג: כן, כן.

אפרת חקאק: בלי שינויים, כן?

מיכל גולדברג: כן.

אפרת חקאק: (ב) על הוראה לפי תקנת משנה (א) ניתן להגיש השגה למנהל; החלטה בהשגה תינתן בהקדם ככל האפשר ולא יאוחר מ-48 שעות ממועד הגשת ההשגה; הוראה לפי תקנת משנה (א) תעמוד בתוקפה זולת אם התקבלה החלטה אחרת בהשגה.

אפרת חקאק: (ג) תקנה זו לא תחול לעניין הגעת עובדים למקומות עבודה שהוחרגו לפי תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה), התש"ף-2020.

אפרת חקאק: זה כבר קיים.

אפרת חקאק: יש הערות?

מירה סלומון: יש לי שאלה, כי שאלת אם זה כבר קיים ללא שינוי.

מירה סלומון: בסדר-היום של הוועדה יש גם טיפול בתקנות הגבלת פעילות במקומות עבודה.

מירה סלומון: זה משהו שהולך להיות לגביו הקראה, נכון?

איתן גינזבורג: עוד לא החליטו, מירה.

אפרת חקאק: 13.

אפרת חקאק: עונשין.

אפרת חקאק: (א) העושה אחת מאלה, דינו – קנס לפי סעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 – (1) היוצא ממקום מגורים למטרה או לפעולה שאינה מנויה בתקנה 2 ובניגוד לתקנה כאמור; (2) המפעיל מקום או עסק, בעצמו או באמצעות אחר, בדרך של פתיחתו לציבור בניגוד לתקנה 7;

מיכאל מלכיאלי: אגב, פה אין התייחסות לכך שזה פלילי או לא, נכון?

לילך וגנר: זה פלילי.

לילך וגנר: זה סעיף העונשין.

אפרת חקאק: אתה תראה בעוד שנייה שזה פלילי.

לילך וגנר: העבירות האלה הן כולן עבירות מינהליות.

לילך וגנר: יש קנסות הנקובים בצידן, ואם צריך, אני אפרט עכשיו את הקנסות הקצובים.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לברר.

מיכאל מלכיאלי: מי שיוצא ממקום מגורים, זה פלילי או מינהלי?

לילך וגנר: הסברתי כבר בעבר שכל עבירה מינהלית היא קודם כל עבירה.

לילך וגנר: והאכיפה שלה נעשית בדרך מינהלית.

לילך וגנר: כל העבירות כאן הן עבירות מינהליות, שנאכפות על ידי קנס קצוב.

אפרת חקאק: (3) השוהה במקום ציבורי או עסקי שפתיחתו לציבור נאסרה לפי תקנה 7, לאחר שגורם מוסמך הסביר לו את איסור השהייה במקום לפי התקנה האמורה ואת משמעות המשך שהייתו במקום, השוהה בחוף ים בניגוד לתקנה 5(ג), שלא למטרה המנויה בתקנה האמורה, או השוהה במקום מגורים שאינו מקום מגוריו, בניגוד לתקנה 5(ד), שלא למטרה המנויה בתקנה האמורה; יש לי כמה שאלות.

אפרת חקאק: בעבר הוסיפה הוועדה שהגורם המוסמך צריך להסביר את האיסור, אבל עכשיו זה נכנס רק לרישא.

אפרת חקאק: זה לא חל על השוהה בחוף ים ולא חל על השוהה במקום מגורים.

אפרת חקאק: אני אשמח לדעת למה.

אפרת חקאק: אני אשמח לדעת איך אתם מתקנים את הסעיף הזה.

לילך וגנר: אם זה יאושר.

אפרת חקאק: אם זה יאושר, ואם התיקון שדיברת עליו לפני כן יאושר.

לילך וגנר: הוועדה העלתה שמקומות נפתחים ונסגרים, ואנשים לא תמיד יודעים איזה מקום פתוח ואיזה מקום סגור.

לילך וגנר: מה שפתוח, הם יכולים להיכנס אליו.

לילך וגנר: לכן לא הוגן להטיל עליהם קנס של 500 שקל, כשהם נכנסו למקום שהוא פתוח.

לילך וגנר: מבחינתם, הם לא יודעים שהמפעיל עובר עבירה והם חוטפים קנס של 500 שקלים.

לילך וגנר: לכן הוועדה ביקשה מאיתנו שנסדיר את הנושא הזה, שגורם שמוסמך לאכוף קודם כל יסביר להם את אישור השהייה, ורק אם הם מתעקשים להישאר במקום הזה, למרות שהוא הסביר להם את איסור השהייה, אז יוטל עליהם הקנס.

לילך וגנר: הדבר הזה, אותה עמימות, לא חל לגבי חוף ים ודי ברור מה האיסור.

לילך וגנר: האיסור הוא להיות בחוף ים שלא למטרות המנויות בתקנה הקודמת.

לילך וגנר: כנ"ל לגבי בית מגורים של אדם אחר.

לילך וגנר: האיסור מאוד ברור ואין עמימות לגביו, שנדרש אדם להסביר לאותו אדם ששוהה שם, שהשהייה שלו שם היא אסורה, ורק אם הוא מתעקש להישאר באותו בית מגורים של אדם אחר, אז הוא ייצא.

לילך וגנר: זה גם לא ריאלי כי כמו שציינתי, אין סמכות כניסה ללא צו למקומות מגורים.

לילך וגנר: לכן, אי-אפשר יהיה לאכוף את זה בדרך כזאת.

לילך וגנר: התיקון שהצענו, כמו שאמרתי, זה להכניס את האיסור לצאת לבית מגורים של אדם אחר בתוך תקנה 2, שעוסקת במטרות היציאה המותרות ואיסור היציאה מהבית שלא לאחת המטרות המנויות.

לילך וגנר: פסקה 19 שמדברת על המגבלה, מתכוונים להרחיב אותה ל-1,000 מטרים מ-500 שיש היום.

לילך וגנר: שם יהיה איסור לצאת למקום מגורים, שאינו מקום מגורים של אותו אדם.

לילך וגנר: כך נבהיר את הנושא הזה ומי שייצא מהבית לבקר את שכניו, זאת תהיה מטרת יציאה לא לגיטימית ואפשר יהיה להטיל עליו קנס בגובה של 500 שקלים.

אפרת חקאק: רק כדי שאבין, ב-(3) תמחקו את הסעיף.

אפרת חקאק: זה לא יהיה רלוונטי.

לילך וגנר: כן.

אפרת חקאק: ואז הקנס המינהלי יהיה אותו קנס לכל תקנה 2.

לילך וגנר: כן.

לילך וגנר: הקנסות בהקשרים האלה מוגבלים על ידי חוק סמכויות מיוחדות ל-500 שקלים, ואי-אפשר להטיל קנסות מעבר לזה.

אפרת חקאק: (4) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלא שמסר הצהרה כאמור בתקנה 8(1); (5) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב מחיצה למניעת העברת רסס, בדלפק שירות, אם ישנו במקום, כאמור בתקנה 8(3); (6) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, שהכניס למקום אדם שאינו עוטה מסכה או נתן שירות לאדם שאינו עוטה מסכה, כאמור בתקנה 8(5)(א); (7) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שתלה שלט לעניין חובת עטיית מסכה, כאמור בתקנה 8(5)(ב); (8) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שסימן במקום, במקומות המיועדים לתור, מקומות לעמידה כאמור בתקנה 8(7); (9) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב שלט לעניין שמירת מרחק כאמור בתקנה 8(7); (10) מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שתלה שלט בכניסה למעלית, אם יש מעלית במקום, לעניין מספר הנוסעים המותר, כאמור בתקנה 8(8); (11) מפעיל מקום ציבורי או עסקי, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שקבע והפעיל מנגנון לוויסות כניסת האנשים למקום, למעט עובדי המקום, בהתאם למספר השוהים המותר כאמור בתקנה 9(א); (12) מפעיל מקום ציבורי או עסקי, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב שלט לעניין מספר השוהים המותר, כאמור בתקנה 9(ב); (13) המפעיל מקום ציבורי או עסקי, לאחר שראש השירות או רופא מחוזי הורה על סגירת המקום, כאמור בתקנה 12(א).

אפרת חקאק: (ב) בתקנה זו, "מפעיל" – מי שמפעיל מקום כאמור בתקנת משנה (א) ואם הוא עסק טעון רישוי לפי סעיף 1 לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968 , שנדרש לגביו רישיון או היתר כמשמעותם בסעיף 4 לאותו חוק – בעל הרישיון או ההיתר.

אפרת חקאק: 14.

אפרת חקאק: עבירה על הוראה מההוראות המפורטות בטור א' שבתוספת השלישית, היא עבירה מינהלית; 15.

אפרת חקאק: לעבירה מינהלית כאמור בתקנה 14 יהיה קנס מינהלי קצוב, כקבוע לצדה בטור ב' בתוספת השלישית.

אפרת חקאק: 16.

אפרת חקאק: הקנס המינהלי הקצוב לעבירה מינהלית חוזרת כמשמעותה בסעיף 2(ג) לחוק העבירות המינהליות, יהיה כפל הקנס המינהלי האמור בתקנה 15, לפי העניין.

אפרת חקאק: 17.

אפרת חקאק: הקנס המינהלי הקצוב לעבירה מינהלית נמשכת יהיה בשיעור חמישית מהקנס הקבוע בתקנה 15, לפי העניין, לכל יום שבו נמשכת העבירה לאחר המועד שנקבע בהתראה כאמור בסעיף 8(ב1) לחוק העבירות המינהליות.

אפרת חקאק: 18.

אפרת חקאק: הגורם המוסמך להטיל קנס מינהלי לפי תקנות אלה (להלן – הגורם המוסמך), הוא כמפורט להלן, לפי העניין: (1) לעניין עבירה לפי תקנה 13(א)(1) - שוטר; (2) לעניין עבירה לפי תקנה 13(א)(2) עד (13) – כל אחד מאלה: (א) שוטר; (ב) מפקח שהוא עובד המדינה שנתונות לו סמכויות פיקוח לפי כל דין, וכן פקח שמינה מנהל רשות הטבע והגנים הלאומיים לפי סעיף 58 לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998; (ג) עובד רשות מקומית שהוסמך עד יום ט"ו בסיוון התש"ף (7 ביוני 2020) לפי סעיף 5(ב) לחוק העבירות המינהליות;

מירה סלומון: נציגת משרד המשפטים ציינה שהממשלה מבקשת לבצע תיקון באחת מההוראות שהן בעצם עבירות קנס, בעניין הפרת הוראות תקנה 5(ד).

מירה סלומון: לנו חשוב להבהיר שאנחנו מתנגדים נחרצות לכך שהפקחים שלנו יאכפו את העבירה הזאת.

מירה סלומון: זאת עבירה שנמצאת אצלנו ולכן אנחנו בעד התיקון, אנחנו מקווים שהוא יבוצע כי אנחנו מתנגדים נחרצות לאכיפתו באמצעות עובדי הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: עובדי הרשויות המקומיות לא ייכנסו לבתים.

לילך וגנר: גם השוטרים לא ייכנסו לבתים.

קארין אלהרר: גם שוטר לא נכנס לבית.

מירה סלומון: הם לא יבדקו אם אנשים גרים בעיר אחת או לא.

מיכאל מלכיאלי: גם שוטר לא עושה את זה.

קארין אלהרר: שוטר יכול בצו.

מירה סלומון: בנוסח הנוכחי, מוסמכים מפקחים, עובדי הרשויות המקומיות, לאכוף את העבירה של הימצאות במקום מגורים שהוא לא מקום המגורים שלך.

קארין אלהרר: ישנו את זה.

מיכאל מלכיאלי: גם שוטרים לא עושים את זה.

מיכאל מלכיאלי: זה נאמר פה.

אפרת חקאק: הממשלה תעביר את העבירה הזאת לתקנה אחרת, מה שיוביל לכך שרק שוטרים - - -

אוסנת הילה מארק: מלכיאלי, השוטרים אוכפים רק במרחב הציבורי, נכון?

מיכאל מלכיאלי: הם לא יכולים להיכנס לשטח הפרטי.

קארין אלהרר: אלא אם יש צו.

אפרת חקאק: (ד) פקח עירוני, לרבות פקח מסייע, שהוסמך לפי חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א-2011; (ה) עובד רשות מקומית שהוסמך לפי סעיף 28(א)(2) או (ב)(1) לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968; (ו) עובד רשות מקומית שהוסמך לפי סעיף 3(א) לחוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח-2008.

אפרת חקאק: 21.

אפרת חקאק: תוקף.

אפרת חקאק: תוקפן של תקנות אלה עד יום - - - למה לא כתוב לכם יום?

קארין אלהרר: זה אמור להיות עד ה-9 באוקטובר.

קארין אלהרר: שי, עד ה-19 באוקטובר, לא?

מיכאל מלכיאלי: כי אסור יותר מ-14 יום.

קארין אלהרר: זה לשבועיים?

מיכאל מלכיאלי: כן.

קארין אלהרר: אז תכתבו תאריך.

שי סומך: האמת היא שאני לא יודע למה זה כתוב ככה.

שי סומך: זה אמור להיכנס לתוקף.

מיכאל מלכיאלי: 14 יום ממחר בשעה שתיים, לא מעכשיו.

שי סומך: תקופת התוקף של התקנות, כלומר ממחר בשעה שתיים.

מיכאל מלכיאלי: מאז שהתקנות נכנסות לתוקפן, 14 יום.

שי סומך: החוק אומר שתקנות מהסוג הזה יעמדו בתוקפן לכל היותר 14 ימים.

שי סומך: זה אמור להיות עד 1 באוקטובר, לפי החישוב שלי.

שי סומך: להבנתי סופרים גם את היום הראשון, יש שם עניין של חוק הפרשנות למיטב הבנתי.

קארין אלהרר: יעקב אומר שלפני כן זה סוכות.

מיכאל מלכיאלי: כבר אנחנו מגיעים לזה.

מיכאל מלכיאלי: סעיף 23, בבקשה.

שי סומך: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה להזכיר משהו.

שי סומך: הממשלה הגישה לאישור הוועדה הארכה של התקנות הקודמות מיום שלישי בחצות עד ליום שישי בשעה שתיים בצוהריים.

שי סומך: אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר גם את התקנות האלה, אחרת תהיה תקופה שבה התקנות לא יהיו בתוקף.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: זה בעצם 14 יום, מה שנקרא מעת לעת.

שי סומך: אני מדבר על התקנות הקודמות.

שי סומך: התקנות הקודמות פקעו ביום שלישי בחצות, ויש תיקון שמונח על שולחן הוועדה, שצריך לאשר גם אותו.

אפרת חקאק: אני רק אבהיר שהתקנות לא מופיעות על סדר-היום של הוועדה.

שי סומך: אבל צריך לאשר אותן.

יעקב אשר: אני רק אעדכן, שלא צריך עד י"ד, כמו שאמרתי קודם, כי י"ד זה כבר אחרי 14 יום, ואז התקנות יצטרכו לבוא שוב.

אפרת חקאק: 22.

אפרת חקאק: הוראת מעבר חובת הגשת הצהרה לפי תקנה 8(1) לא תחול על מקום ציבורי או עסקי שהוגשה לגביו הצהרה לפי תקנה 7(1) לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)(הגבלת פעילות), התש"ף-2020 , כנוסחן ערב תחילתן של תקנות אלה, או שחלה לגביו תקנה 25(א) לתקנות האמורות.

מיכאל מלכיאלי: יש פה טעות.

מיכאל מלכיאלי: זה צריך להיות תשפ"א.

אפרת חקאק: נכון.

אפרת חקאק: עד יום י"ג בתשרי.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר שבכל מקרה זה אחרי 14 יום, אז לא אכפת לו להתעלם מזה.

מיכאל מלכיאלי: רב יעקב, אנחנו בדיוק ב-14 יום, תקן את זה כבר מעכשיו.

יעקב אשר: זה בדיוק ב-14?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו עכשיו בערב ראש השנה, וזה 14 יום.

מיכאל מלכיאלי: מי אמר שיהיה לך זמן לתקן את זה?

יעקב אשר: לא, הם יכולים להביא את זה קודם.

יעקב אשר: הם חייבים להביא את זה לנו.

יעקב אשר: זה בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אז עד י"ג תשרי תשפ"א.

קארין אלהרר: יעקב, מה קורה?

קארין אלהרר: תעדכן אותנו.

יעקב אשר: נגמור את ההקראה, אני אגיד לכם מה קורה ואני אתן גם לכמה אנשים שנמצאים בזום לדבר.

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע אותם.

אפרת חקאק: 23.

אפרת חקאק: הוראת שעה.

אפרת חקאק: על אף האמור בתקנות אלה, בתקופה שמיום ה' בתשרי התש"ף (23 בספטמבר 2020) עד יום י"ג בתשרי התשפ"א (1 באוקטובר 2020) יראו כאילו – (1) בתקנה 2(2), בסופה בא "לעניין זה, "מוצרים חיוניים או קבלת שירותים חיוניים" – לרבות ארבעת המינים ומוצרים ואבזרים המשמשים לבניית סוכה או לקיום מנהג כפרות"; (2) בתקנה 7(1), בסופה בא "וכן מקום למכירת ארבעת המינים ומוצרים ואבזרים המשמשים לבניית סוכה, לשם מכירת מוצרים אלה או מקום המשמש לקיום מנהג כפרות .

אפרת חקאק: " זה מאפשר לאנשים לצאת מהבית למרחב הציבורי יותר מ-1,000 מטר.

אפרת חקאק: את התוספת הראשונה אני לא מקריאה, כי אין לנו את הנוסח המתוקן.

אפרת חקאק: אני כן אקריא את התוספת השנייה שקיימת גם היום.

אפרת חקאק: תוספת שנייה.

אפרת חקאק: התחייבות בדבר יישום הפעולות הנדרשות בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת שהייה במקומות ציבוריים והגבלת פעילות), התש"ף

אפרת חקאק: -2020, שנערכה ונחתמה ב ביום בחודש בשנת על ידי ת"ז המכהן כבעל / כמחזיק העסק / המקום ב (שם וכתובת העסק או המקום): 1.

אפרת חקאק: אני מצהיר כי המקום או העסק עומד בתנאים המפורטים בתקנות 7, 8 ו – 9, לתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת שהייה במקומות ציבוריים והגבלת פעילות), התש"ף-2020.

אפרת חקאק: 2.

אפרת חקאק: אני מודע לחובתי לקיום התנאים האמורים במקום או בעסק לטובת שמירה על בריאות הציבור.

אפרת חקאק: 3.

אפרת חקאק: שמו של ממונה הקורונה במקום או בעסק הוא:

על החתום: חתימה ____________________ אני עוברת לתוספת השלישית, שבה אנחנו מדברים על הקנס שאפשר להטיל על העבירות השונות, העבירות המינהליות.

יעקב אשר: אני רוצה הבהרה – הקנסות שהיו עד היום ומה השתנה בתקנות הללו.

אפרת חקאק: במיוחד שיש איסור חדש לתקופת הסגר.

לילך וגנר: כל מה שהיה מבחינת הקנסות – נשאר.

לילך וגנר: כלומר, עסק שפותח בניגוד לאיסור, הרחבנו ל-5,000 שקל.

לילך וגנר: מה שנוסף זה איסור יציאה ממקום מגורים למטרה שלא מנויה בתקנה.

לילך וגנר: כמו שאמרתי, הקנס בצד העבירה הזאת הוא 500 שקל, ולא כמו שנאמר פה קודם, 5,000 שקל.

לילך וגנר: חוק המסגרת מגביל אותנו ל-500 שקל.

יעקב אשר: בתקנות הקודמות היה קנס כזה?

לילך וגנר: לא, כי לא היה איסור יציאה מהבית למטרה בלתי לגיטימית.

יעקב אשר: היה איסור יציאה של סגר.

לילך וגנר: כשהיו תקנות שעת חירום, הקנס היה 500 שקל.

יעקב אשר: אז זה אותו קנס שהיה, ולא השתנה שום דבר.

לילך וגנר: לא השתנה.

לילך וגנר: זה 500 שקל ואני לא יודעת איך הם אמרו 5,000.

לילך וגנר: זה 500 שקל.

לילך וגנר: אי-אפשר גם לסטות מזה, זאת ההסמכה שלנו גם בחוק המסגרת.

לילך וגנר: אי-אפשר לחרוג מזה למעלה, ולכן זה לא יכול להיות 5,000 שקל.

לילך וגנר: כל השאר נשאר כפי שהוא היה.

לילך וגנר: עבירה שנוספה של איסור שהייה בחופי ים ואיסור שהייה במקומות שפתיחתם אסורה, הקנס גם הוא נשאר 500 שקלים.

לילך וגנר: חוץ מזה אין חידושים.

אפרת חקאק: אני מעדכנת לפני שאני מקריאה, שזאת הפעם הראשונה שהכנסת יכולה לאשר או לא לאשר את הקנס שיוטל על יציאה מהבית למרחב הציבורי.

יעקב אשר: אנחנו נקיים על זה דיון אחרי 14 הימים.

אפרת חקאק: הוועדה יכלה לבקש סכום נמוך יותר מ-500 שקלים.

אפרת חקאק: לפי החוק היא לא יכולה להחמיר מעבר ל-500 שקלים.

יעקב אשר: יש עוד משהו להקריא?

אפרת חקאק: כן, אני מקריאה את העבירות ואת הקנס המינהלי הקצוב בשקלים שלצידה של העבירה.

אפרת חקאק: (1) 13(א)(1), היציאה ממקום מגורים - 500 שקלים (2) 13(א)(2), המאפיין מקום או העסק בעצמו בניגוד לתקנה 7 - 5,000 שקלים (3) 13(א)(3), הישארות במקום ציבורי, לאחר שמישהו הסביר לו שאסור לו, או השוהה בחוף ים - 500 שקלים (4) 13(א)(4), השוהה במקום ציבורי או עסקי, בלא שמסר הצהרה - 2,000 שקלים (5) 13(א)(5), אי הצבת מחיצה - 2,000 שקלים (6) 13(א)(6), להכניס למקום אדם שאינו עוטה מסכה - 1,000 שקלים (7) 13(א)(7), אי תליית שלט לעניין חובת עטיית מסכה - 1,000 שקלים (8) 13(א)(8), אי סימון במקומות המיועדים לתור - 2,000 שקלים (9) 13(א)(9), אי הצבת שלט לעניין שמירת מרחק - 1,000 שקלים (10) 13(א)(10), אי תליית שלט בכניסה למעלית - 1,000 שקלים (11) 13(א)(11), אי קביעת מנגנון ויסות כניסת אנשים - 2,500 שקלים (12) 13(א)(12), אי הצבת שלט לעניין מספר השוהים המותר - 2,000 שקלים (13) 13(א)(13), המפעיל מקום לאחר שראש השירות הורה על סגירה - 5,000 שקלים אני מזכירה שוב שאני לא מקריאה את התוספת הראשונה עד שאנחנו לא מקבלים נוסח מתוקן.

יעקב אשר: אני רוצה לתת רשות דיבור למספר אנשים שנמצאים בזום.

יעקב אשר: קרן לייבוביץ', המטפלים השיקומיים בישראל, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו קיבלתי בקשה ממורי הנהיגה והבוחנים.

אוסנת הילה מארק: אתה רוצה לפתוח גם את זה?

יעקב אשר: אני לא פותח כלום.

יעקב אשר: הוא רוצה לעלות לזום?

יעקב אשר: הוא יכול לדבר.

יעקב אשר: קרן לייבוביץ', בקצרה, בבקשה.

קרן לייבוביץ': תודה.

קרן לייבוביץ': אני מדליסטית פאראלימפית.

קרן לייבוביץ': הייתי שחיינית ואני נכת צה"ל בדרגה של 96%.

קרן לייבוביץ': עד לפני שבע שנים ישבתי בכיסא גלגלים ופיתחתי שיטה שמתבססת על ספורט, על פילאטיס, כדי לחזור ללכת.

קרן לייבוביץ': אני היום הולכת עם קביים.

קרן לייבוביץ': יש מאות אנשים שמתאמנים אצלי בסטודיו.

קרן לייבוביץ': היו לי הרבה יותר, 40% יותר לפני הקורונה, אבל אני מנסה לשרוד.

קרן לייבוביץ': יותר מזה, המתאמנים שלי מנסים לשרוד.

קרן לייבוביץ': ואם אתם לא תיתנו להם להמשיך לבוא, הם יחזרו להיות משותקים.

קארין אלהרר: קרן, לפי מה שדיברנו היום, הסטודיו שלך יכול לעבוד.

קרן לייבוביץ': לא נכון.

קרן לייבוביץ': הסטודיו שלי לא מוגדר מקום ייעודי לנכים.

יעקב אשר: פרופ' גרוטו פה.

פרופ' איתמר גרוטו: הודעתי לאיל"ן ולארגוני נכים אחרים שפנו.

קארין אלהרר: היא לא מוגדרת כארגון.

פרופ' איתמר גרוטו: יכול להיות שיש בעיה בפרשנות, ואני אבהיר את זה במכתב כתוב לכל מי שיפנה.

אלי אבידר: קרן, את יכולה להמשיך לעבוד.

קארין אלהרר: קרן, הכול בסדר.

יעקב אשר: את תפני ותקבלי מכתב הבהרה.

יעקב אשר: העלינו את הנושא הזה, הנושא מוצדק והוא נכלל בתוך טיפול רפואי משלים.

יעקב אשר: חד-משמעית.

אלי אבידר: ותמשיכי עם עבודת הקודש שאת עושה.

קארין אלהרר: תצליחי, קרן.

איתן גינזבורג: רק לשמור על הכללים גם אצלכם בסטודיו.

קארין אלהרר: כן, תו סגול.

פרופ' איתמר גרוטו: רק שתהיה פנייה מסודרת.

קארין אלהרר: קרן, תפני לפרופ' גרוטו בצורה מסודרת.

קארין אלהרר: הוא יעביר לך מכתב הבהרה.

קרן לייבוביץ': תודה רבה.

אלי אבידר: ואם יש לך הקלטה של הזום, תראי לשוטר שיבוא אלייך.

קארין אלהרר: איזה שוטר?

קארין אלהרר: אין מספיק שוטרים בעולם לדבר הזה.

קארין אלהרר: רועי כהן מלה"ב.

יעקב אשר: רועי כהן, קארין ביקשה ממני שתעלה לדבר.

יעקב אשר: ידידי, בבקשה.

קארין אלהרר: התייאש.

יעקב אשר: בצדק.

יעקב אשר: האמת, בצדק.

קארין אלהרר: הוא רואה מה הלך הרוח כאן.

יעקב אשר: מה הלך הרוח?

מיכאל מלכיאלי: חיובי.

קארין אלהרר: איזה חיובי?

יעקב אשר: צריך לראות גם את הלך הרוח בבתי חולים.

יעקב אשר: אמיר חייק, יושב-ראש התאחדות המלונות, בבקשה.

יעקב אשר: הוא לא איתנו.

מיכאל מלכיאלי: אמיר חייק לא איתנו.

מיכאל מלכיאלי: ישי פולק איתנו בזום?

מיכאל מלכיאלי: לא איתנו.

מיכאל מלכיאלי: גיא גוטמן, מחאת "שלא יהיה בסגר", האם הוא איתנו?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מאוד שמחים שאתה משתתף איתנו ורוצים לשמוע את קולך הערב בתמצות.

תמיר בראל: השותף שלי זה גיא גוטמן ואנחנו מייצגים את הקבוצה "שלא יהיה בסגר".

תמיר בראל: הקבוצה מונה כבר 50,000 איש בחמישה ימים.

תמיר בראל: אנחנו שומעים זעם מטורף, אומרים לנו: חבר'ה, תגידו להם להתעורר.

תמיר בראל: מה קורה פה?

תמיר בראל: בכל רגע משנים.

תמיר בראל: אני עד היום למשהו, שאני בהלם שהוא מתרחש.

תמיר בראל: מהשעה 11 הדברים משתנים בחצי השנה האחרונה 700 פעם.

תמיר בראל: נתחיל מתו, עובר לתמרור, מתמרור לרמזור, מרמזור לסגר ומסגר לעוד סגר.

תמיר בראל: חבר'ה, תתעשתו על עצמכם.

תמיר בראל: מה קורה פה?

תמיר בראל: אני ממש מרגיש סוג של אחריות להגיד לכם.

תמיר בראל: זה פשוט מתסכל, מה שקורה פה.

תמיר בראל: אני חושב שקודם כל זה לא חוקי.

תמיר בראל: לפני חודשיים עשיתם חוקה, ובחוקה הגדרתם שיש מגבלה שעשו אותה בצורה מידתית, וישרתו את התכלית של עצירת הסגר.

תמיר בראל: אני שומע את גרוטו, ששואלים אותו מה יהיה בעוד שבועיים.

תמיר בראל: הוא אומר: אני לא יודע, אולי יהיה, אולי תהיה ירידה בתחלואה.

פרופ' איתמר גרוטו: אני יכול להגיד לכם שבעוד שבועיים יהיו לנו מאות מתים.

תמיר בראל: שואלים אותו מה המספרים, אין מספרים, אין נתונים.

תמיר בראל: מה זה R שווה 1? R שווה 1, מה המספר שנהיה בו בעוד שבועיים?

מיכאל מלכיאלי: יש כאן תחזיות לא פשוטות של פרופ' גרוטו - -

תמיר בראל: אני רוצה נתונים.

תמיר בראל: אמינות, אמינות, אמינות.

מיכאל מלכיאלי: - - שכולנו מחבקים אותו ומודים לו.

תמיר בראל: המדינה הזאת נואשת.

תמיר בראל: רוצה שתיתנו להם מידע.

תמיר בראל: מידע.

תמיר בראל: אתם לא יכולים להחליט החלטות בלי לתת לנו הרגשה של אמון.

תמיר בראל: אנחנו ממש מרגישים מתוסכלים מכם.

מיכאל מלכיאלי: מחאת "לא יהיה סגר", אנחנו רוצים להודות לכם שהייתם איתנו.

מיכאל מלכיאלי: מחזקים את ידיכם ויחד איתכם אנחנו נתפלל בראש השנה לשנה טובה.

תמיר בראל: אני אשמח שגרוטו יענה לי.

מיכאל מלכיאלי: אלי אבידר רוצה, מטבע הדברים, לחזק.

אלי אבידר: קודם כל, אני רוצה להגיד לכם שאתם עושים עבודת קודש.

אלי אבידר: לצערי הרב, הממשלה הזאת לא קשובה למה שאתם אומרים ואתם חייבים להגביר את המחאה שלכם, אחרת לא יעזור שום דבר.

אלי אבידר: ושתהיה שנה טובה.

תמיר בראל: זאת הולכת להיות דרמה.

תמיר בראל: אני מצפה מכם שתהיו אמיצים.

תמיר בראל: אתם נמצאים שם ויש לכם אחריות.

תמיר בראל: יש פה אנשים, יש פה עסקים.

תמיר בראל: כולם קורסים.

קארין אלהרר: תעלה את מנכ"ל חדרי הכושר.

מיכאל מלכיאלי: שי כהן, מנכ"ל חדרי הכושר ספייס.

אלי אבידר: תמיר, כל הכבוד לכם.

קארין אלהרר: מה עם חיים פרנקל?

אוסנת הילה מארק: תנו לחיים מחדרי הכושר לדבר.

אוסנת הילה מארק: אנחנו נשמח לשמוע.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נקרא להם על פי הסדר.

אלי אבידר: למה אתם מעלים אותם אם אתם לא מקשיבים להם?

מיכאל מלכיאלי: שי ברמן, מנכ"ל איגוד המסעדות והברים, איתנו?

שי ברמן: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתחיל עם כמה מספרים, ברשותך.

שי ברמן: נכנסנו לעניין הזה ב-15 במרס כמו כל מדינת ישראל, עם 14,000 עסקים ומעל 200,000 עובדים.

שי ברמן: ב-27 במאי - - - עם פרופ' גרוטו ומשרד הבריאות, עם 12,000 עסקים ו-120,000 עובדים.

שי ברמן: היום ומחר אנחנו משחררים 80,000 עובדים, יום לפני החג ובערב החג לחל"ת.

שי ברמן: זאת מתנת החג שלנו לתעשייה שלנו, להון האנושי שגידלנו והם גידלו אותנו במשך הרבה שנים.

קארין אלהרר: כואב הלב.

קארין אלהרר: באמת.

שי ברמן: השד יודע או אלוהים יודע אם הם בכלל יחזרו אלינו לעבודה או לענף הזה.

שי ברמן: - - - שהולך לאיבוד, תעשייה אדירה שיורדת לטמיון והאופק לא נראה.

שי ברמן: להערכתנו, הסגר הזה - - - יותר מ-3,000 עסקים, וזה אם הוא יימשך רק שלושה שבועות או חודש.

שי ברמן: יותר מ-3,000 עסקים לא יחזרו לפעול.

שי ברמן: התחלנו ב-14,000 ובעוד חודש אנחנו עם 9,000 עסקים.

שי ברמן: אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, עוד דבר.

שי ברמן: העניין האפידמיולוגי נהיה פה - - - לחלוטין.

שי ברמן: - - - שחס וחלילה אנשים ימותו ברחובות ולא יהיה מקום בבתי החולים ולא יהיה מקום לאחים ולאחיות שלנו, שיקבלו טיפול רפואי הולם.

שי ברמן: אנחנו אזרחי מדינת ישראל וזה מטריד אותנו.

שי ברמן: אנחנו דואגים לזה, אבל העניין האפידמיולוגי נהיה משני, כי אף אחד כבר לא מאמין לכם.

שי ברמן: פשוט לא מאמינים.

שי ברמן: הפארסה הזאת, ההתנהלות הזאת - - -

מיכאל מלכיאלי: שי, אנחנו לא שומעים אותך ברצף.

מיכאל מלכיאלי: שי ברמן, אנחנו שומעים אותך מאוד מאוד במקוטע.

מיכאל מלכיאלי: דבריך הובהרו.

מיכאל מלכיאלי: הייתי מציע גם לך להתחבר למה שאמר פרופ' גרוטו, על כך שאפשרו לעבוד במשלוחים ובכל מיני נושאים.

קארין אלהרר: איזה משלוחים בברים?

מיכאל מלכיאלי: רגע, שנייה.

מיכאל מלכיאלי: אלי אבידר, התייחסותך בקצרה.

אלי אבידר: קודם כל, ליבנו איתכם.

אלי אבידר: אנחנו לא מצליחים לשנות את זה כי הממשלה החליטה, ואתם לא תצליחו לשנות את זה אם לא תצאו למחאה.

אלי אבידר: הממשלה הזאת מבינה רק מחאה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: דדי ריזל, התאחדות המסחר, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: דדי, לא שומעים אותך בכלל.

מיכאל מלכיאלי: בינתיים תדבר קרן שתוי, מנכ"לית הולמס פלייס.

קרן שתוי: שלום, אני אעשה את זה בקצרה כי אני יודעת שאתם יושבים כבר הרבה שעות.

קרן שתוי: ראשית, אני מאוד שמחה על התשובה של פרופ' גרוטו לקרן לייבוביץ', וההבנה שמכוני פילאטיס הם שיקומיים.

קרן שתוי: זאת בשורה מאוד טובה לענף.

קרן שתוי: אומנם פחות להולמס פלייס.

אלי אבידר: כל הכבוד לגרוטו שהוא הסכים - - -

מיכאל מלכיאלי: רגע, תהיה פה הבהרה.

אלי אבידר: יש לנו הקלטה של העניין הזה.

קרן שתוי: אני אמשיך ואגיד שאני חושבת שההחלטה לסגור את מועדוני הכושר והבריכות, כמוה כלקבל החלטה להזיק באופן מכוון לעם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא מתכוון להזיק לעם ישראל.

קרן שתוי: לא דואגים לבריאותם כמו שמבקשים להראות, אלא להפך.

קרן שתוי: אתם משאירים בבית אנשים בני שבעים ושמונים, לא מאפשרים להם לבוא לשחות ולהתאמן דווקא במקומות שהופכים אותם לבריאים.

קרן שתוי: אני מקבלת מאות ואלפי הודעות עם תחנונים, כאילו יש בידי מה לעשות.

קרן שתוי: עם ישראל לא נמצא בכנסת, הוא נמצא ברשתות החברתיות.

קרן שתוי: תקראו קצת, תתחברו אלינו.

קרן שתוי: אתם סוגרים ענף שכבר הוכח שהוא תורם לבריאות הציבור.

קרן שתוי: אני הייתי מצפה מפרופ' גרוטו להגיד: אני לוקח אחריות על הענף הזה, לא נמנע ממנו.

קרן שתוי: כבר הצגנו נתונים לחברי הכנסת והממשלה, לכל מי שמוכן להקשיב.

קרן שתוי: אין הדבקה בחדרי הכושר, ובטח ובטח לא בבריכות.

קרן שתוי: זאת כבר הפעם השלישית, וזה פשע.

קרן שתוי: זה להזיק לבריאות הציבור, לא לסייע לה.

קרן שתוי: התפקיד שלכם כנבחרי ציבור הוא לעצור את הסאגה המטופשת הזאת.

קרן שתוי: כתבה לי אישה בת 78: "- - - בסטודיו הם מבחינתי דרך חיים.

קרן שתוי: חלק משגרה - - - לשמור על בריאות הגוף והנפש, במיוחד בתקופות קשות ומאתגרות.

קרן שתוי: - - - ידועים גם היתרונות הבריאותיים של שגרה.

קרן שתוי: אנא ממך, אל תיקחי ממני את הספורט.

קרן שתוי: "

קארין אלהרר: פרופ' גרוטו, אני רוצה לשאול אותך בעניין הספורט.

קארין אלהרר: אני מבינה שרוצים למנוע התקהלויות, אבל גם בעניין הזה יש את העניין הבריאותי.

קארין אלהרר: יש כאלה שיכולים לעשות ספורט בבית ויש כאלה שלא.

קארין אלהרר: המקום לא מוגדר כמקום למשתקמים או למשוקמים.

קארין אלהרר: אבל עדיין, כשיש מדריך שצמוד אליך זה יכול לאפשר לך לעשות ספורט באיזה מנגנון שאתה תחליט.

קארין אלהרר: תו ירוק, תו סגול, תו כחול – מה שאתה רוצה.

קרן שתוי: נכון.

קרן שתוי: הלקוחות מוכנים להביא אישור מרופא.

קרן שתוי: מתחננים בפניי.

פרופ' איתמר גרוטו: יש אפשרות לצאת.

קארין אלהרר: אם זה במרחק קילומטר מהבית.

פרופ' איתמר גרוטו: למה עשינו את הנושא של הספורט היחידני, שאין בו מגבלת מרחק?

קארין אלהרר: מישהו יכול לעשות ספורט בחום הזה?

פרופ' איתמר גרוטו: אם זה באמת עניין קריטי - - -

קארין אלהרר: אני לא יכולה להיות בשמש יותר מדקה.

מיכאל מלכיאלי: קארין, תודה רבה.

קארין אלהרר: לא, אתה לא תשתיק אותי.

פרופ' איתמר גרוטו: בסוף אנחנו מדברים על התקהלויות.

פרופ' איתמר גרוטו: כנראה אנחנו לא מודעים באמת – יכול להיות שלא היו הדבקות, אבל אנשים נופלים כמו זבובים, וסליחה על הביטוי.

פרופ' איתמר גרוטו: בכל יום אני מקבל הודעות מכל מיני אנשים - - -

קארין אלהרר: אתה צודק, אני מבינה את זה.

פרופ' איתמר גרוטו: במקום מסוים שבאמת מוגדר כטיפול רפואי, לא נסגור מתקנים ייעודיים כמו בית הלוחם או איל"ן, ואין להם חלופה אחרת.

קארין אלהרר: כמה הולכים לבית הלוחם?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ממשיכים עם הנושא הבא.

מיכאל מלכיאלי: קובי פלקסר, התאחדות בוני הארץ.

יעקב פלקסר: ערב טוב, אנחנו כבר שמונה שעות בתוך הדיון ואומנם לא הגענו לתקנות של הגבלת פעילות במקומות עבודה, אבל אני גם לא יודע אם נגיע לזה היום.

יעקב פלקסר: לכן חשוב לי להגיד את הדברים.

מיכאל מלכיאלי: אתה רוצה אולי להתבטא כשנגיע לנושא?

יעקב פלקסר: הענף שלנו מודאג מכך שהתקנות שעשויות לעבור, לא לוקחות בחשבון את החרגת הענף, בדיוק כמו שאמרתי ב-10 באוגוסט.

יעקב פלקסר: אז ביקשנו שהענף יוחרג.

יעקב פלקסר: הגיעה טיוטה מתוקנת שלא עברה ועכשיו שוב חזרו לתקנות של ה-10 באוגוסט.

יעקב פלקסר: אני מבקש שוב, שאם במהלך הערב נדון בזה או לא נדון, צריך להחריג את הענף באופן מפורש.

יעקב פלקסר: לא ייתכן שבתוספת של התקנות מוחרגים הענפים התומכים בענף, אבל הענף הראשי לא מוחרג.

יעקב פלקסר: זה משהו שחייבים לתקן ונשמח לקבל מענה לעניין.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: מריקה חוחשוילי, מארגון הקוסמטיקאיות.

מריקה חוחשוילי: שלום, אני מייצגת את ארגון המיקרו-פיגמנטציה, שזה ארגון לאיפור קבוע ארצי במדינת ישראל.

מריקה חוחשוילי: חברות בו 5,000 נשים מקצועיות, שעובדות מאוד מאוד קשה.

מריקה חוחשוילי: בתחום שלנו אנחנו עובדות אחד על אחד, ואנחנו עוסקות בהיגיינה מרבית.

מריקה חוחשוילי: אני מאוד מבקשת להחריג את התחום שלנו כי אנחנו עובדות ממש כמו בחללית.

מריקה חוחשוילי: אין לנו בכלל שום הדבקה במשך כל התקופה הזאת.

מריקה חוחשוילי: אין שום נתונים על הדבקה.

מריקה חוחשוילי: אין בכלל העברה טיפתית של הרוק בינינו לבין הלקוחה.

מריקה חוחשוילי: הענף שלנו עובד אך ורק אחד על אחד, ואתם החרגתם את התחום האלטרנטיבי.

מריקה חוחשוילי: אנחנו מאוד מבקשים מכם, קחו את זה בחשבון, תחריגו את הסיטואציה.

מריקה חוחשוילי: יש פה נשים חד-הוריות שהן פשוט לא יישאו את זה יותר.

מריקה חוחשוילי: זה יהיה הרס הבתים שלהן.

מריקה חוחשוילי: הן עובדות מאוד מאוד קשה ולא ייתכן שאתם נותנים החרגה לרפואה אלטרנטיבית, שזה לא תחום רפואי, ואנחנו עובדות עם נשים שצריכות את הקטע השיקומי.

מריקה חוחשוילי: פרופ' גרוטו דיבר היום על העניין השיקומי, ואנחנו עובדות עם נשים שעברו כריתות שד והן חייבות את הטיפול, גם בפן האישי, גם בפן של הביטחון העצמי וגם כדי לסיים את הטיפול הרפואי שהן עברו אצל הרופא שלהן לאחר כריתת שד, כדי שנשחזר את העטרה, כדי שנשחזר גבות לאנשים שאיבדו שיער לאחר מחלות סרטן, גם איבוד שיער בראש.

מריקה חוחשוילי: אני מאוד מבקשת שתתייחסו לתחום שלנו לא כתחום של ספא או משהו ליופי, אלא תחריגו אך ורק את העניין השיקומי.

מריקה חוחשוילי: אנחנו מאוד מאוד נעריך את זה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה על דברייך, ודרישת שלום לילדים שם ברקע.

מיכאל מלכיאלי: חמודים.

מיכאל מלכיאלי: הרבה נחת.

מיכאל מלכיאלי: חיים פרנקל מספייס, הוא נמצא איתנו?

חיים פרנקל: שלום לכם, חברי הוועדה, אני רוצה לדבר בקצרה ולשאול את פרופ' גרוטו שאלה אחת, שהיה בסניף שלי לפני כשבועיים וחצי.

חיים פרנקל: ראשית, אתם אומרים שחדרי הכושר הם התקהלות, ומה שראינו בפועל זה שאנשים מגיעים למועדון, הם לא נמצאים בקרבת אנשים אחרים.

חיים פרנקל: הם מסתובבים בשטח ומתאמנים.

חיים פרנקל: אין זמן מעבר לחצי דקה או 20 שניות שבו אחד קרוב לשני.

חיים פרנקל: התועלת בלהשאיר אותנו פתוחים, כמו ששמעתי גם מפרופ' גרוטו וגם מפרופ' גמזו, עולה על התועלת בסגירה שלנו.

חיים פרנקל: הציבור צריך להמשיך להתאמן על מנת לשמור על אורח החיים הבריא שלו.

חיים פרנקל: פה השאלה לכם, החברים, האם אי-אפשר להחריג אותנו כענף חיוני ולהשאיר את המקומות שלנו פתוחים, על מנת שנמשיך לתרום לציבור?

חיים פרנקל: זה הדבר הנכון לעשות.

חיים פרנקל: חשוב לשמור על הכושר הגופני, חשוב לשמור על אורח חיים בריא.

חיים פרנקל: שמירה על הכושר תאפשר לנו להיאבק במחלה בצורה הרבה יותר טובה.

חיים פרנקל: אנחנו מבקשים להשאיר את המקומות שלנו פתוחים.

חיים פרנקל: למה סתם לסגור אותנו?

חיים פרנקל: תענו על זה.

חיים פרנקל: תשאירו את המקומות שלנו פתוחים.

חיים פרנקל: אצלנו אנשים לא מידבקים, ויש מחקרים והוכחות שאומרים שאצלנו לא מידבקים.

חיים פרנקל: למה לסגור?

חיים פרנקל: בשביל להגיד סגרנו?

חיים פרנקל: האם הפרופ' יכול לענות על זה?

מיכאל מלכיאלי: מר פרנקל, תודה רבה על דבריך.

מיכאל מלכיאלי: חברת הכנסת מארק הציגה את הדברים שלך במשך יום שלם ובכישרון רב, ששמור רק לה.

אלי אבידר: אבל היא תצביע נגד.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו יתייחס בהמשך, אם הוא ירצה בכך.

מיכאל מלכיאלי: דדי ריזל מהתאחדות המסחר, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: דדי, אתה איתנו?

מיכאל מלכיאלי: חשוב לנו לשמוע את דבריך.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד מישהו בזום שרוצה לדבר?

קארין אלהרר: התייאשו כבר.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, אתה רוצה להוסיף משהו?

פרופ' איתמר גרוטו: הייתי אצל חיים פרנקל באחד הסניפים שלו בחולון, ומסתבר שחולון היא העיר הכי אדומה בארץ היום.

פרופ' איתמר גרוטו: יש שם הדבקה מאוד נרחבת, וזה אומר שיש סיכוי גדול שייכנסו לשם שניים-שלושה מדביקי קורונה.

פרופ' איתמר גרוטו: הקורונה לא עוברת רק במגע מאדם לאדם, היא יכולה לשרוד באוויר בחלל סגור.

פרופ' איתמר גרוטו: וזה כל העניין של חלל סגור לעומת חלל פתוח.

קארין אלהרר: מטריד אותי מה שאתה אומר, כי הכנסת הזאת היא מדגרת קורונה.

פרופ' איתמר גרוטו: אין הגנה הרמטית.

פרופ' איתמר גרוטו: יש מחיצות, יש מסכה והמסכה מאוד מאוד חשובה בהקשר הזה.

מיכאל מלכיאלי: מישהו מחברי הכנסת רוצה להוסיף משהו?

מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת עופר כסיף, אנחנו רוצים לשמוע אותך.

מיכאל מלכיאלי: יש לנו תקנות נוספות.

קארין אלהרר: לא מצביעים כבר?

מיכאל מלכיאלי: בסוף, בהמשך.

קארין אלהרר: הינה, יעקב הגיע.

יעקב אשר: חברים, אני עושה הפסקה.

קארין אלהרר: רגע, אולי נצביע קודם על תקנות הסגר?

יעקב אשר: אני עוצר את הישיבה בנושא תקנות ההגבלות.

אלי אבידר: למה?

אלי אבידר: הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש(הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 3), התש"ף

אלי אבידר: –2020

יעקב אשר: אני פותח ישיבה בנושא הקובץ שגם הועבר אליכם לגבי תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 3).

יעקב אשר: היועצת המשפטית תסביר למה יש דחיפות לדון בזה עכשיו, וזה דיון קצר כי כבר דיברנו על הדברים.

יעקב אשר: אנחנו גם מחכים לתיקונים שיגיעו.

תמי סלע: המועד האחרון לאישור התקנות האלה הוא יום שני, ולכן אנחנו דנים בהן.

תמי סלע: יש בהן תיקונים ספורים ובינתיים הגיע עוד תיקון לתקנות של מקומות עבודה, שבו לא נדון עכשיו.

תמי סלע: זהו תיקון מס' 4, שעושה את ההתאמות לסגר לעניין המגזר הציבורי, לגבי 50% מהעובדים.

תמי סלע: לא על זה אנחנו מדברים.

תמי סלע: אנחנו מדברים על תיקון מס' 3, שיש בו שלושה דברים: 1.

תמי סלע: הוא האריך את התוקף של התקנות.

תמי סלע: זה היה עד 5 באוקטובר; 2.

תמי סלע: הוא קבע הוראת מעבר לגבי הגשת ההצהרה של אותם מקומות עבודה, שכבר הגישו הצהרה לפי החוקים שהיו תקפים לפני התקנות האלה – חוק צמצום מקומות עבודה והחוק להארכת תקש"ח, שהאריך אותו אחר כך.

תמי סלע: 3.

תמי סלע: הדבר המהותי יותר שהוא תיקן זה מחיקה של מספר פרטים בתוספת לעניין חינוך, שהם בעצם מוסדרים דרך התקנות של הגבלת מוסדות חינוך.

תמי סלע: אני אקרא את זה, ובזום נמצאת גם נציגה של הממשלה שתוכל להסביר את זה.

תמי סלע: מדובר בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות במקומות עבודה) (תיקון מס' 3), התש"ף-2020, שבעצם נכנס לתוקף ועכשיו אנחנו דנים באישור שלו בדיעבד.

תמי סלע: "בתוקף סמכותה לפי סעיפים 4, 8 ו-20(3) להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), ולאחר שהתקיים האמור בסעיף 4(ד)(2)(א) לחוק, מתקינה הממשלה תקנות אלה: תיקון תקנה 13 – התוקף.

תמי סלע: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

תמי סלע: בתקנה 13, במקום 28 ימים מיום התחילה, יבוא: עד יום י"ז בתשרי התשפ"א, 5 באוקטובר 2020.

תמי סלע: תיקון תקנה 14 – זאת הוראת המעבר שדיברתי עליה.

תמי סלע: היא אומרת: חובת חתימה על הצהרה לפי תקנה 3(3), לא תחול אם נחתמה בעבר הצהרה מכוח תקנות שעת חירום (הגבלת מספר העובדים במקום עבודה), לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש, או מכוח חוק לתיקון או לקיום תוקפן של תקנות שעת חירום (נגיף הקורונה החדש) (הגבלת מספר העובדים במקום עבודה לשם צמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש).

תמי סלע: "בתיקון התוספת השנייה, בתוספת השנייה לתקנות העיקריות" – זאת בעצם רשימה של תחומי פעילות ושירותים שמוחרגים מהנושא של סגירה לצורך חקירה אפידמיולוגית וגם מהעניין של ההוראה לגבי עבודה משרדית שמחייבת מחיצה כדי לשבת יחד באותו חדר, מוחקים את פרטים 8, 9 ו-12, שקשורים לתחום חינוך.

תמי סלע: אני אגיד איזה פרטים אלה ואז איה תוכל לעלות ולהסביר.

8, שאומר: איה או אפרת ממשרד המשפטים שטיפלו בהן.

איה דביר: שלום לכם, אני אסביר עד שאפרת תצטרף, אבל אני חושבת שתמי הסבירה את הדברים באופן מקיף.

איה דביר: בתמצית רק אציין שהוראת המעבר דויקה, משום שהניסוח הקודם לא היה מדויק והתייחס להגשה שלא היה בה צורך.

איה דביר: לכן היה לנו חשוב להבהיר שכל מי שחתם על הצהרה ולא הגיש אותה כפי נוסח התקנות אז, אכן לא צריך להגיש גם עכשיו.

איה דביר: תיקון התוספת השנייה נבע מסדר שניסינו להחזיר על מכונו, ולא שמנו לב בחקיקה, בסט הראשון המהיר.

איה דביר: לאחר שיחה עם חינוך הבנו שכל הפעילויות שנמנו בפרטים 8, 9 ו-12, הן פעילויות שצריכות לקבל מענה במסגרת תקנות חינוך מכוח סעיף 10, ואמורות להגיע לוועדת החינוך.

איה דביר: הן טופלו היום במסגרת התקנות השניות.

יעקב אשר: בסדר גמור.

יעקב אשר: יש למישהו הערות על זה?

יעקב אשר: קובי פלקסר, התאחדות בוני הארץ.

קארין אלהרר: הוא כבר דיבר.

יעקב אשר: אפרת פרוקצ'יה ממשרד האוצר?

אפרת פרוקצ'יה: שלום לכם.

תמי סלע: איה הסבירה לנו, את רוצה להוסיף עוד?

אפרת פרוקצ'יה: לדעתי אין צורך להוסיף.

אפרת פרוקצ'יה: התיקון היה באמת מינורי.

אפרת פרוקצ'יה: ניסינו להעלות את העניין של הקבלנים, והממשלה דנה בעניין.

אפרת פרוקצ'יה: מדובר בתיקון שהתבקש לעניין סגירת מקום כתוצאה מהדבקה.

אפרת פרוקצ'יה: ביקשו להחריג את אתרי הבנייה.

אפרת פרוקצ'יה: הממשלה דנה בזה, משרד הבריאות התנגד וגם הראה שיש הדבקה מסיבית במקומות האלה, ויש צורך גם לסגור בדיוק כמו כל מקום עבודה אחר.

אפרת פרוקצ'יה: אפילו יותר ממקום עבודה אחר.

אפרת פרוקצ'יה: לכן העניין הזה עלה לדיון בממשלה ונדחה פה-אחד על ידי הממשלה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חברים, אני רוצה להצביע על הנושא של העבודה.

יעקב אשר: בתיקון מס' 4 נדון בצורה יותר נורמלית אחרי החג.

קארין אלהרר: אני לא מצביעה על זה, אני לא יודעת במה מדובר.

יעקב אשר: אלה אותן תקנות שהגיעו אלינו בנושא עבודה.

תמי סלע: זאת הוראת מעבר - - -

קארין אלהרר: על מה מדובר?

תמי סלע: זה תיקון לתקנות בעניין מקומות עבודה, שיש בו הארכת תוקף, הוראת מעבר לגבי חתימה על הצהרה לגבי אלה שכבר חתמו בעבר.

תמי סלע: בפרט של חינוך מחקו כמה דברים שמוסדרים בתקנות, של הגבלת פעילות בחינוך.

יעקב אשר: מי בעד תקנות הוראת שעה תיקון מס' 3?

יעקב אשר: מי בעד?

יעקב אשר: ירים את ידו.

יעקב אשר: התקנות אושרו.

יעקב אשר: התקנות אושרו פה-אחד.

יעקב אשר: תודה רבה, התקנות עברו.

יעקב אשר: הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 6), התש"ף

יעקב אשר: –2020

יעקב אשר: לפי בקשת משרד המשפטים הוסיפו לסדר-היום תקנות שהוחלטו בממשלה, להארכת תוכנית הרמזור שהייתה אז – כמעט זיכרונה לברכה – עד יום שישי.

יעקב אשר: אנחנו צריכים להאריך את זה.

קארין אלהרר: למה צריך להאריך?

יעקב אשר: לא צריך את זה לשום דבר מעשי.

יעקב אשר: נציג משרד המשפטים יסביר את זה, בבקשה.

שי סומך: תקנות הרמזור פקעו ביום שלישי בחצות.

שי סומך: כך החליטה הוועדה, שהן יפקעו ביום שלישי בחצות, והתקנות שמונחות בפניכם, תקנות הסגר, ייכנסו לתוקף ביום שישי בשעה שתיים.

שי סומך: בתקופה שבין יום שלישי בחצות ליום שישי בשתיים היה צורך להאריך את התקנות הקודמות, כדי שלא יהיה חלל; כדי שיחול ההסדר הקודם.

קארין אלהרר: אני לא רואה צורך.

קארין אלהרר: אתם מחילים את הרמזור?

קארין אלהרר: מה השטות הזאת?

יעקב אשר: גם אני לא ראיתי צורך, אבל תני לו לסיים.

שי סומך: אם לא היינו עושים את זה, היה מצב שבו מיום שלישי בחצות עד יום שישי בשתיים, לא היה שום הסדר של הגבלת פעילות.

קארין אלהרר: לא נורא.

קארין אלהרר: אתם לא מכילים את זה.

יעקב אשר: אבל הוא קיים בכל מקרה.

קארין אלהרר: בסדר, שיהיו בחוסר סמכות.

קארין אלהרר: אני לא מוכנה להצביע בעד זה.

יואב סגלוביץ': אם החזירו לנו את הרמזור לסדר-היום - -

יעקב אשר: התחלתי להבהב.

יואב סגלוביץ': - - אני אהבהב לכם משהו מהעבר, כי בשלב כלשהו הסגר ייגמר.

יעקב אשר: לא, לא.

יעקב אשר: יהיו תיקונים.

קארין אלהרר: כשיהיו תיקונים, נדבר.

יעקב אשר: זה לא מחזיק, זה לא מחזיק.

יעקב אשר: זה מסתיים ביום שישי.

קארין אלהרר: גרוטו, כשיהיו תיקונים, נדבר.

יעקב אשר: רגע, דקה.

יעקב אשר: אני רוצה להבין, אני שואל שאלה.

יעקב אשר: מה שאנחנו מאריכים היום פג ומתפוגג ביום שישי, מחר בשעה שתיים.

יעקב אשר: ההארכה שלנו כרגע לא נותנת לו חיים מעבר למחר בשעה שתיים.

קארין אלהרר: בשביל מה?

לילך וגנר: כי אם מישהו קיבל קנסות, למשל, אי-אישור התקנות יגרום לכך שיצטרכו לברר איזה קנסות ניתנו ולנסות להחזיר אותם.

לילך וגנר: אלה תקנות שהיו בתוקף.

קארין אלהרר: אני לא מצביעה בעד.

קארין אלהרר: אתם עושים צחוק מהעבודה.

יעקב אשר: מי זה אתם?

קארין אלהרר: הממשלה.

יעקב אשר: תסתכלי עליהם, למה את מסתכלת עליי?

יעקב אשר: אני רק חבר בקואליציה.

יעקב אשר: יושב-ראש בקושי.

אלי אבידר: יעקב, אתה זוכר שאמרנו לך שלא כדאי שהתקנות יגיעו לכאן בדיעבד אלא לפני?

אלי אבידר: אז בוא תראה איך הממשלה עכשיו מנגבת איתנו את הרצפה.

יעקב אשר: אז אני רוצה להגיד לך, אותי לא מנגבים בשום מקום.

קארין אלהרר: תתפלא, תתפלא.

אלי אבידר: מנגבים איתנו את הרצפה, יעקב.

יעקב אשר: יכולתי להביא את זה לדיון לפני שלושה ימים, ובחרתי שלא מסיבות טובות לעם ישראל.

יעקב אשר: תאמין לי.

אפרת חקאק: מבחינת הממשלה לא הייתה להם כל כך ברירה.

אפרת חקאק: אם הם לא רצו ואקום, זאת הדרך היחידה שבה לא יהיה ואקום.

קארין אלהרר: אני לא עובדת אצלם.

אפרת חקאק: הם מסרו את התקנות לוועדה, והוועדה הייתה יכולה לדון תוך 24 שעות – לאשר או לא לאשר.

אפרת חקאק: היא החליטה לא לקיים דיון, וקצת קשה לבוא פה בטענות כלפי נציגי הממשלה.

שי סומך: אם יהיה ואקום, אולמות אירועים יוכלו לפעול.

קארין אלהרר: אני לא מצביעה בעד.

פרופ' איתמר גרוטו: את רוצה לקחת אחריות על זה שאולמי אירועים יפעלו?

קארין אלהרר: לא, שהממשלה תיקח אחריות.

שי סומך: הממשלה עשתה בדיוק מה שהיא הייתה צריכה לעשות לפי החוק.

לילך וגנר: הממשלה ביקשה להאריך את התקנות.

לילך וגנר: האם מה שהיה צריך לעשות זה להכניס את התקנות היותר מחמירות לתוקף לפני?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: מה שהיה צריך לעשות, לילך - -

יעקב אשר: זה להחליף את הממשלה.

יעקב אשר: זה מה שאת רוצה.

קארין אלהרר: - - גם, זה בעיקר.

יעקב אשר: יש לך את ראש השנה שאפשר בקפסולה להתפלל על זה.

יעקב אשר: בקפסולה של 10, ואם יש שני פתחים, תהיה עוד קפסולה אחת.

יעקב אשר: תוכלי להתפלל על זה.

קארין אלהרר: אני בקבוצת סיכון, אני לא הולכת לבית הכנסת.

יעקב אשר: את בקבוצת הנבחרים.

קארין אלהרר: אני אתפלל בבית.

אלי אבידר: יש אנשים שצריכים להתפלל לקדוש ברוך הוא, ויש אנשים כמוך שהקדוש ברוך הוא נמצא להם בלב.

קארין אלהרר: זה נכון, הוא נמצא לי בלב.

קארין אלהרר: אני אומרת, לילך, העובדה שהבאתם רמזור ואז חזרתם בכם - - -

יעקב אשר: לא, הם לא חזרו.

קארין אלהרר: הם כן חזרו.

עופר כסיף: דה-פקטו.

קארין אלהרר: מה זאת אומרת?

קארין אלהרר: הרמזור עבד באיזה יום?

יעקב אשר: אל תמשכי אותי לרמזור, כי אם אני אתחיל לדבר על הרמזור, יש לי דוקטורט ברמזור הזה.

יעקב אשר: הבעיה היא לא דווקא בפוליטיקאים, ואני לא רוצה להמשיך.

יעקב אשר: אל תמשכי אותי בדיבור, שיחקו איתנו חודש וחצי.

יעקב אשר: רמזור הוא לא תרופה, הוא לא אנטיביוטיקה, הוא לא כלום.

יעקב אשר: רמזור הוא מצפן של פעילות.

יעקב אשר: לא נעשתה פעילות.

יעקב אשר: הכינו רמזורים, ולא נעשתה פעילות בשטח.

קארין אלהרר: אני לא יודעת.

קארין אלהרר: מה שאני כן יודעת זה שקיימתי דיון של עשר שעות על הרמזור.

יעקב אשר: עוד לפני שהיה רמזור, כל היישובים הערביים שהיו לפי הרמזור צהובים וכתומים, הפכו להיות אדומים.

יעקב אשר: הרמזור לא בא לטפל באדומים, הוא בא לטפל בכך שהצהוב - - -

אלי אבידר: שגמזו יבוא לפה עכשיו.

אלי אבידר: אנחנו רוצים את גמזו עכשיו.

יעקב אשר: לא דיברתי על גמזו.

אלי אבידר: זאת בעיה, תביא אותו עכשיו.

קארין אלהרר: אני מרגישה לא בנוח.

יעקב אשר: יום שלם את יושבת ומרגישה ממש נוח, ובדיוק הגיעה השעה 19:42 והתחלת להרגיש לא בנוח פה.

יעקב אשר: קארין, הבנתי אותך.

יעקב אשר: מאחר ואני לא רוצה שתהיה תקלה תחת ידינו ושלא יהיו בעיות משפטיות כאלה ואחרות, שיחולו אחורה על אנשים, אני מציע - - -

קארין אלהרר: עד מתי הרמזור בתוקף?

יעקב אשר: עד מחר בשעה שתיים.

יעקב אשר: מחר האזכרה שלו.

איתן גינזבורג: אתה יכול להסביר שוב את הפער?

שי סומך: הוועדה אישרה את תקנות הרמזור עד ליום שלישי בחצות.

שי סומך: התקנות של הסגר, שמונחות בפניכם, ייכנסו לתוקף ביום שישי בשעה שתיים.

שי סומך: ולכן היה צריך ליצור איזשהו גשר.

עופר כסיף: בפעם האחרונה שהיה גשר בכנסת זה לא נגמר טוב, אז אני לא מציע להמשיך את הקו.

אוסאמה סעדי: אם זה נכנס לתוקף מחר, למה צריך עכשיו שנאריך את זה?

לילך וגנר: מיום שלישי עד יום שישי.

אוסאמה סעדי: אבל היום יום חמישי.

לילך וגנר: אבל זה מיום שלישי בתוקף.

אוסאמה סעדי: אני לא מאריך בדיעבד.

לילך וגנר: לא, לא ביקשנו בדיעבד.

לילך וגנר: הגשנו את זה בזמן, ביקשנו בדיוק לפי הפרוצדורה הנכונה.

איתן גינזבורג: בעצם זה מהיום עד מחר בשעה שתיים?

קארין אלהרר: לא, מיום שלישי בדיעבד.

לילך וגנר: לא בדיעבד.

לילך וגנר: לא הגשנו את זה בדיעבד.

איתן גינזבורג: יעקב, בוא נצביע.

יעקב אשר: אי-אפשר להצביע בלי להקריא.

אפרת חקאק: אני מקריאה.

אפרת חקאק: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות) תיקון מס' 6.

אפרת חקאק: בתוקף סמכותה לפי סעיפים 4, 6, 7, 8, 9, 11, 23, 24, 25 ו-27 לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), 2020, ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, מתקינה הממשלה תקנות אלו: תיקון תקנה 24. 1.

אפרת חקאק: בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות), בתקנה 24, במקום: עד יום כ"ו באלול התש"ף, 15 בספטמבר 2020, יבוא: עד יום כ"ט באלול התש"ף, 18 בספטמבר 2020, בשעה 14:00.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: מי בעד אישור התקנות לסמכויות מיוחדות?

יעקב אשר: התקנות אושרו.

קארין אלהרר: אני נמנעת.

קארין אלהרר: יש גבול לישראבלוף.

יעקב אשר: 8 בעד; 3 נגד; 1 נמנע.

איתן גינזבורג: זה המנגנון של החוק.

איתן גינזבורג: זה המנגנון שקבענו.

קארין אלהרר: לא אני קבעתי, אתם קבעתם.

איתן גינזבורג: זה המנגנון שקבענו.

איתן גינזבורג: ההחלטה היא קולקטיבית של הוועדה ושל הכנסת שהחליטה.

קארין אלהרר: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: אני הייתי נגד, להזכירך.

איתן גינזבורג: את עדיין חלק מהמקום הזה, יש לך אחריות.

יעקב אשר: ברשותכם, אני יכול לבקש הפסקה לעשר דקות?

אוסאמה סעדי: בשורות.

יעקב אשר: סיימנו את ההקראה.

שלמה קרעי: יש לי שאלה על מה שקראנו.

יעקב אשר: הרב מלכיאלי, בבקשה.

שלמה קרעי: אני שואל לגבי העניין של הניסוח, דיברנו קודם על בתי מלון או מקומות אירוח.

שלמה קרעי: אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם, פרופ' גרוטו והיועצת המשפטית, לכך שסעיף 2(17) מתיר תנועה ממקום שהייה קבוע אחד למשנהו.

שלמה קרעי: אם תסתכל בדברי ההסבר של התקנות הללו, רשום שם שבתי מלון, גם אם זה לתקופה קצרת טווח או ארוכת טווח, מוגדרים כמקום שהייה קבוע.

קארין אלהרר: רק אם זה מלון דירות, בית דירות.

פרופ' איתמר גרוטו: המטרה של סעיף (17) היא לאפשר לאנשים לעבור דירה.

קארין אלהרר: הכוונה למלון דירות.

שלמה קרעי: זה לא מה שכתוב כאן, חברת הכנסת אלהרר.

שלמה קרעי: מה שמופיע בדברי ההסבר ובסעיף 2(17) אומר שצימר שאת רוצה ללכת אליו ולהתגורר בו במשך כמה ימים, זה מקום השהייה שלך באותם ימים.

שלמה קרעי: למעשה זה מקום שהייה ואפשר לנוע אליו ממקום למקום.

שלמה קרעי: זה מה שמופיע בדברי ההסבר ובתקנות.

קארין אלהרר: מעולה.

קארין אלהרר: פרופ' גרוטו מאשר?

פרופ' איתמר גרוטו: אני לא יודע, אני עומד מאחורי התקנות.

אוסאמה סעדי: פרופ' גרוטו, אני מבקש שתגיד בוועדה, גם בשידור וגם לפרוטוקול את מה שאמרת לי לגבי המחויבות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: חשוב מאוד שזה יירשם.

אוסאמה סעדי: שנית, רציתי לשאול על בדיקות קורונה בתקופת הסגר.

אוסאמה סעדי: יהיו 40,000?

אוסאמה סעדי: 50,000?

אוסאמה סעדי: 60,000?

אוסאמה סעדי: או שפתאום כמות הבדיקות תרד ואז נראה ירידה במספרים?

מיכאל מלכיאלי: שאלה יפה שאלת.

מיכאל מלכיאלי: האם מותר בתקנות שמישהו ילך לבדיקת קורונה?

פרופ' איתמר גרוטו: בוודאי שמותר ללכת לבדיקת קורונה.

פרופ' איתמר גרוטו: מבחינת היכולות, אפשר לעשות כרגע כ-55,000 בדיקות ביום.

פרופ' איתמר גרוטו: בסוף זה לא תלוי רק בכמה בדיקות אנחנו יכולים לעשות, אלא גם בהיענות של הציבור.

פרופ' איתמר גרוטו: כמובן שהדרייב-אין יהיו פתוחים וגם כל המקומות, גם במגזר הערבי.

פרופ' איתמר גרוטו: כמו שאמרתי לך, אני מוכן לחזור על זה גם פה בשידור, באמת אפשר לראות שכרגע המקום היחיד שבו העלייה יותר מתונה – עדיין יש עלייה, אבל היא עלייה יותר מתונה – הוא ביישובים הערביים.

פרופ' איתמר גרוטו: בסך הכול, מבחינת ההיענות לבדיקות שם וגם מבחינת הציות להסכמות – חוץ מנושא החתונות שגם הן ירדו ב-85% בימים האחרונים, ואני מקווה שזה יימשך כך בזמן הסגר, או ייפסק לחלוטין – אנחנו בהחלט יכולים לציין לטובה את המגזר הזה.

מיכאל מלכיאלי: זה הרבה בזכות הפעילות הפוליטית של הנציגים הערביים בכנסת.

קארין אלהרר: שאלה מהציבור, אנשים גרושים שיש להם זוגיות אבל הם לא גרים ביחד.

קארין אלהרר: כל צד לגירושין יש לו זוגיות.

קארין אלהרר: אני שואלת לגבי בני הזוג הלא-נשואים.

קארין אלהרר: אם התגרשתי ויש לי בן זוג, אני יכולה לראות אותו?

איתן גינזבורג: לא, את לא יכולה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר.

פרופ' איתמר גרוטו: אם אתם גרים באותו בית, אז כן.

קארין אלהרר: אני לא גרה איתו באותו בית.

קארין אלהרר: אם התגרשתי, יש לי ילדים ואני גרה איתם.

קארין אלהרר: בן הזוג שלי גם הוא גרוש, יש לו ילדים והוא גר איתם.

קארין אלהרר: בהחלפת המשמרות המשותפת אנחנו בדרך כלל ביחד.

קארין אלהרר: אני יכולה עדיין לעשות את זה?

איתן גינזבורג: לא, כי זה לא כתוב בתקנות.

איתן גינזבורג: זה לא מוחרג.

קארין אלהרר: למה לא? זה אותו הדבר.

מיכאל מלכיאלי: לא חשבנו על הסיפורים האלה.

שלמה קרעי: אבל הם בני זוג, ידועים בציבור.

פרופ' איתמר גרוטו: התשובה היא שרק מי שגר באותו בית יכול להיפגש.

פרופ' איתמר גרוטו: רק העברה של קטין בין הוריו החיים בנפרד, או העברה של קטין שההורה האחראי עליו נדרש - - -

קארין אלהרר: אבל למה לא לאפשר להם?

מיכאל מלכיאלי: כי הם לא גרים ביחד.

מיכאל מלכיאלי: הם לא משפחה גרעינית.

קארין אלהרר: תגיד לי, אתה נורמלי?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: אין קריטריון להיות נורמלי.

פרופ' איתמר גרוטו: לצורך העניין, אם לבן שלי יש חברה והם לא גרים באותו בית, הם לא יכולים להיות - - -

מיכאל מלכיאלי: אלא אם כן הם רוצים לחזור לפגישת שידוכים מחדש.

מיכאל מלכיאלי: פה צריך לחשוב.

מיכאל מלכיאלי: אוסמה רצה להשלים.

אוסאמה סעדי: פרופ' גרוטו, בהמשך למה שאמרת על החברה הערבית, אני רוצה להגיד לכולנו שקיבלתי עכשיו מכתב שהוציא ועד ראשי הרשויות הערביות, שמייצג יותר מ-70 רשויות ערביות.

אוסאמה סעדי: הם פנו לשר הפנים, לממשלה וגם לפרופ' רוני גמזו, הממונה, ואומרים: אנחנו צריכים דחוף 107 מיליון שקל, כדי שנוכל לקיים את המוטל עלינו.

אוסאמה סעדי: הם מפרטים בדיוק איפה צריך ממונה על קורונה, צריך אנשים שישמרו.

אוסאמה סעדי: הרי אם לא ניתן לרשויות המקומיות כלים ואמצעים בכלל, ולרשויות הערביות בפרט.

אוסאמה סעדי: אלי, בבתי ספר ביישובים ערביים חסרים מוצרי היגיינה בסיסיים.

אוסאמה סעדי: אין שם.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע שמשרד הפנים הקצה כסף.

מיכאל מלכיאלי: הקצה.

אוסאמה סעדי: הקצה, זה לא מספיק.

מיכאל מלכיאלי: בסדר, צריך יותר.

אוסאמה סעדי: מלכיאלי, אתה עכשיו היושב-ראש, תעביר את זה הלאה.

אוסאמה סעדי: בשלושת השבועות האלה של הסגר צריך לתת תמיכה לכל הרשויות המקומיות, ובפרט לרשויות החלשות ובעיקר הרשויות הערביות.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, אני רוצה לומר לך משהו, לא לשאול.

מיכאל מלכיאלי: חשוב לי שתשמעו.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו היקר, אתה יודע שהיום יש עשרות, אולי מאות, תלמידי ישיבה שמתחננים להתפנות למלוניות.

איתן גינזבורג: זאת שעת שאלות עכשיו?

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

מיכאל מלכיאלי: כן.

מיכאל מלכיאלי: כי אנחנו מחכים שיעקב יגיע ונעבור להצבעה.

מיכאל מלכיאלי: פרופ' גרוטו, הם מתחננים שיפנו אותם ופיקוד העורף לא עושה את זה ביום האחרון.

מיכאל מלכיאלי: קופות החולים מקשות המון על הבירוקרטיה לתת אישור להפניה למלוניות.

פרופ' איתמר גרוטו: למה פיקוד העורף לא עושה את זה?

מיכאל מלכיאלי: אני לא יודע למה.

פרופ' איתמר גרוטו: אני אבדוק את זה מול פיקוד העורף.

מיכאל מלכיאלי: יש לי טבלאות שלמות עם שמות של ישיבות שרוצות היום להתפנות, ולא מפנים אותן.

אלי אבידר: יעקב, אפשר להעיר?

אלי אבידר: עלה כאן נושא שדיברנו עליו קודם ונפנפנו אותו, אני חושב שצריך להקדיש לו מחשבה.

אלי אבידר: יש בני זוג, ששניהם גרושים עם ילדים.

אלי אבידר: הם מקיימים זוגיות ומתוקף המצב שלהם הם לא יכולים לגור ביחד.

אלי אבידר: חייבים לאפשר לאנשים האלה – הם בזוגיות.

אלי אבידר: הם לא חיים באותה הדירה ובגלל שהם לא יכולים להציג כתובת אחת, לאורך כל תקופת הסגר הזאת אנחנו נמנע מהם את הקשר.

אלי אבידר: חייבים למצוא פתרון שייתן להם אפשרות להיפגש.

קארין אלהרר: זה לא הגיוני.

שלמה קרעי: אני חושב שסעיף 2(17) עונה על הצורך.

שלמה קרעי: כתוב בו: "מעבר ממקום שהייה קבוע אחד למשנהו מותר".

שלמה קרעי: אם אתה גר חצי מהזמן בדירה שלך וחצי מהזמן עם בן הזוג או בת הזוג, יכול להיות שזה עונה על זה.

קארין אלהרר: הם גרים בדירות נפרדות.

אלי אבידר: אלה שני בני זוג עם ילדים, שלא חיים ביחד.

אלי אבידר: הם לא עוברים לגור במקום.

קארין אלהרר: אתם סתם גורמים להם לעבור על החוק.

אלי אבידר: איתמר, יש אפשרות להחרגה בצורה של הצהרת בני הזוג שהם בני זוג לכל דבר ועניין, ואינם גרים ביחד?

פרופ' איתמר גרוטו: אפשר.

אוסאמה סעדי: מה עם ה-take away?

נינא כהן קרן: החריג של בתי מלון נועד לאפשר לאנשים, שזאת חלופת המגורים.

נינא כהן קרן: לא אנשים שנוסעים מהבית לבית מלון, אלא הכוונה לאנשים שאין להם בית והם שוהים בבית מלון, למשל עובדים זרים או צוותי אוויר שמגיעים לארץ ואין להם שום מקום אחר לשהות בו, או חיילים בודדים, כאשר יש מלון לחיילים בודדים שחוזרים מהצבא ואין להם בית.

נינא כהן קרן: זה הבית שלהם.

שלמה קרעי: השאלה לא מה הייתה הכוונה אלא מה שמופיע בתקנות.

נינא כהן קרן: זה מה שמופיע בתקנות.

שלמה קרעי: בתקנות מופיע משהו אחר.

שלמה קרעי: בתקנות נאמר שאירוח קצר או ארוך טווח בבית מלון, נחשב למקום שהייה קבוע וזה מותר.

שלמה קרעי: בית מלון פעיל בלבד, שכל המתחמים הציבוריים לא פעילים בו, לא חדר אוכל, לא בריכה ולא חדר כושר.

שלמה קרעי: רק לינה בחדר שלך מופיעה כדבר מותר.

שלמה קרעי: נכון, חלופת מגורים.

נינא כהן קרן: הכוונה היא שאין להם בית מגורים, אז הם גרים בבית מלון.

נינא כהן קרן: זה מה שכתוב בתקנה וזאת כוונת המחוקק, הממשלה.

שלמה קרעי: גם אחד שרוצה ללכת לצימר, כמו שאמרה חברת הכנסת אלהרר, ובשבילו זאת חלופת מגורים לשבוע הקרוב.

נינא כהן קרן: ללכת לנפוש בצימר זה לא חלופת מגורים.

נינא כהן קרן: חלופת מגורים, הכוונה היא שלמישהו אין בית ובית המלון משמש לו בית שלו.

שלמה קרעי: רק למי שאין בית מותר ללכת לבית מלון?

נינא כהן קרן: זה כתוב בתקנה עצמה.

אלי אבידר: משתמש בבית המלון כבית קבוע.

שלמה קרעי: לא כתוב בית קבוע.

שלמה קרעי: כתוב "שהייה קצרה או ארוכת טווח".

קארין אלהרר: קרעי צודק, זה לא כתוב.

נינא כהן קרן: חלופת מגורים זה לא - - -

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: זה חלופה למגורים.

קארין אלהרר: במקום שאני אגור בבית שלי בראשון, אני גרה בצימר בצפון.

נינא כהן קרן: - - - שמאפשרת לצאת מהבית לכל מקום.

שלמה קרעי: ב-2(17) יש הרחבה לגבי זה.

שלמה קרעי: בתקנות נראה שזה מותר, אבל את מנסה לתת פרשנות אחרת.

שלמה קרעי: אולי להבהיר את זה בתקנות או להגיד מה הייתה הכוונה של מי שכתב את התקנות.

נינא כהן קרן: לקראת התיקון הבא אנחנו נבחן אם צריך להבהיר את זה יותר בנוסח.

נינא כהן קרן: כמו שאנחנו ראינו את זה, זה היה מספיק ברור.

נינא כהן קרן: אבל נשתדל להבהיר את זה יותר גם בדברי ההסבר.

שלמה קרעי: בדברי ההסבר אפילו התעקשו לקרוא לזה מקום שהייה קבוע.

שלמה קרעי: זה ממש מכוון.

שלמה קרעי: כתוב גם קצר טווח.

שלמה קרעי: שני הדברים האלה הם מעין פרדוקס, ואתם מתכוונים בפירוש לומר שגם מי שהולך לשבוע לצימר או לבית מלון.

אלי אבידר: שלמה, דיברו קודם על אנשי עסקים שמגיעים למדינת ישראל.

שלמה קרעי: בתקנה עצמה כתוב גם תושבי הארץ.

נינא כהן קרן: גם עובדים זרים, גם חיילים בודדים.

קארין אלהרר: שדה התעופה פתוח ואנשים מגיעים לארץ, איפה הם יהיו אם אין בתי מלון?

לילך וגנר: אנשי עסקים זרים יכולים.

לילך וגנר: בדיוק הקראנו את הסעיף.

שי סומך: אנשי עסקים זרים יכולים.

שי סומך: אזרחים זרים שמגיעים לארץ יכולים להיות במתקני אירוח.

קארין אלהרר: בעצם בתי מלון יכולים להישאר פתוחים.

שלמה קרעי: בתי מלון יכולים להישאר פתוחים, רק לא המרחבים הציבוריים שלהם.

קארין אלהרר: הם לא יקבלו אוכל?

שלמה קרעי: בשירות חדרים, לדעתי.

איתן גינזבורג: יש עוד שאלות?

איתן גינזבורג: במגזר יש משהו?

אוסאמה סעדי: 107 מיליון ל-70 רשויות.

קארין אלהרר: איתן, מה נסגר?

קארין אלהרר: מצביעים?

פרופ' חגי לוין: אני אשמח להגיד מילה, כי חשוב שהציבור יידע שבצד הביקורת המוצדקת שלנו על הדרך שבה העניינים מתנהלים, ועל הצורך בקבלת החלטות שהיא מבוססת אפידמיולוגית לתת יציבות לציבור – ישראל צריכה סדר – אנחנו קוראים לכל הציבור על כל חלקיו להקפיד על ההנחיות הבריאותיות קלה כחמורה, ולשמור על החוק כי אנחנו צריכים סדר דווקא כדי להתמודד בצורה מיטבית עם המגפה.

פרופ' חגי לוין: תעטו מסכות, לא בגלל שזה החוק, אלא כדי להגן על הבריאות שלכם ושל היקרים לכם.

פרופ' חגי לוין: תשמרו על ריחוק פיזי לא בגלל החוק, אלא כדי להגן על עצמכם ועל היקרים לכם.

פרופ' חגי לוין: אם אתם מרגישים לא טוב, תבודדו את עצמכם ותפנו, רצוי טלפונית, לקבלת עזרה רפואית.

פרופ' חגי לוין: תשמרו על עצמכם ותשמרו על בריאות הציבור.

פרופ' חגי לוין: תודה.

איתן גינזבורג: מילים כדורבנות.

שלמה קרעי: אני תושב עוטף עזה.

שלמה קרעי: אומרים לנו להיות בתקופת לחימה 15 שניות מהמרחב או חצי דקה מהמרחב, תלוי איפה אתה גר.

שלמה קרעי: אין לנו שוטר שעומד עלינו ובודק אם אנחנו במרחק של 15 שניות מהמרחב.

שלמה קרעי: אנחנו עושים את זה בעצמנו.

שלמה קרעי: ברגע שאנחנו מבינים את תחושת החירום, ברגע שמבינים שהמצב לא פשוט, אנחנו לבד שומרים על ההנחיות.

שלמה קרעי: לכן, ההתעסקות בפרטי הפרטים של האכיפה – 500 מטר, מעלים ל-1,000 מטר, מקלים קצת, משחררים קצת.

שלמה קרעי: יש אווירה שזה לא כל כך מסוכן – לטעמי רק פוגעת בערבות ההדדית ובאחריות שאנחנו מצפים מאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: הקריאה מהוועדה לאזרחי ישראל היא: תשמרו על עצמכם.

שלמה קרעי: אנחנו כאן דואגים לכם ותשמרו על עצמכם.

שלמה קרעי: אכיפה זה רק מהצד, זה לא כל כך מעניין.

שלמה קרעי: זה פחות חשוב.

שלמה קרעי: תצאו מהבית רק לדברים חיוניים ואם זה הקו שינחה אתכם, אתם לבד תשמרו על כל ההנחיות האלה.

שלמה קרעי: לא צריך להתעמק בהן יותר מדי.

שלמה קרעי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: עוד מישהו רוצה להתייחס?

אלי אבידר: זה לא יכול להימשך ככה.

אלי אבידר: צריך להפסיק את הישיבה הזאת ומייד.

איתן גינזבורג: חייבים לצאת להפסקה, אי אפשר ככה.

אוסאמה סעדי: יש תקנות חדשות בדרך.

עופר כסיף: הבעיה שעד שהוא מגיע עם התקנות, הוא צריך לחזור לבאות.

מיכאל מלכיאלי: התפרסם עכשיו שירון אברהם מעדכן בערוץ 12, שראש הממשלה נתניהו דורש לסגור ולנעול את בתי הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: לא ברור האם זה יקרה עוד לפני יום כיפור.

איתן גינזבורג: חברים, אני מציע שלפני ההצבעה נצא להפסקה להתאווררות, ונתכנס פה עוד מעט.

איתן גינזבורג: נוציא לכם הודעה מתי נתכנס.

קארין אלהרר: מה זה עוד מעט?

איתן גינזבורג: בעוד כמה דקות.

קארין אלהרר: הינה, הוא בא.

אלי אבידר: שמעתי מירון אברהם שראש הממשלה דורש לסגור את בתי הכנסת.

אלי אבידר: זה מה שנקרא: אתה רוצה להתפטר – תתפטר.

יעקב אשר: הוא דיבר על ההפגנות.

יעקב אשר: אני רוצה לומר כמה מילים.

יעקב אשר: תכף ניגש להצבעה ואני רוצה לומר שיש הרבה טענות והרבה בעיות.

יעקב אשר: כל הזמן אומרים: אל תחוררו ואל תחוררו.

יעקב אשר: עשינו היום שינוי אחד משמעותי, ויש עוד שינויים שיכול להיות שהיה צריך לעשות.

יעקב אשר: יש עליהן מחלוקת יותר קשה ויותר בעייתית.

יעקב אשר: דווקא השינוי הזה – הארכה מ-500 מטר ל-1,000 מטר – הוא דבר נכון.

יעקב אשר: זה לא חלק מהמחורר.

יעקב אשר: הפוך, זה לוקח דבר שמגביל, אבל עושה אותו יותר חכם, יותר נכון.

יעקב אשר: אפשר לשפר עוד דברים, אני לא אומר שלא.

יעקב אשר: יש דברים שקצרו ידינו מלהושיע ואנחנו נמצאים בכל זאת בתוך מרוץ מטורף.

יעקב אשר: בינתיים, לא עלינו, אנשים נפטרים, אנשים נהיים יותר חולים והרבה מאוד נדבקים.

יעקב אשר: יש ביקורת אדירה בכל הציבורים – גם בציבור הכללי, גם בציבור החרדי, גם בציבור הערבי.

יעקב אשר: לא קל לאף אחד.

יעקב אשר: הפכו כל מיני דברים כאילו מישהו הגיע לאיזשהו הישג.

יעקב אשר: איזה הישג ואיזה נעליים.

קארין אלהרר: אין פה שום הישג.

יעקב אשר: החיים של כולנו הולכים להשתבש.

יעקב אשר: אני אומר דבר שאמרתי קודם בשיחה רדיופונית, שגם אם יש דברים שאנחנו שואלים: למה זה נעשה ככה ולמה זה נעשה ככה, לפעמים זה כמו הילד שאומר: בגלל שהוא עשה ככה, גם אני אעשה דבר רע.

יעקב אשר: אז מה ייצא לנו מזה?

יעקב אשר: אנחנו חייבים לקחת אחריות על עצמנו.

יעקב אשר: אני פונה לכל האזרחים למלא אחר ההוראות, לעשות את הדברים.

יעקב אשר: בואו נעשה מאמץ מיוחד.

יעקב אשר: אם אנחנו כבר סובלים ואם אנחנו נכנסים לדבר הרע הזה, בואו נהיה חכמים יותר אחר כך וננסה לעבור את זה כדי לקצר לנו את הדרך הזאת.

יעקב אשר: זאת הפנייה שלי לכל תושבי מדינת ישראל ואני בטוח שכולם מצטרפים, עם כל הביקורת.

יעקב אשר: בלי להוריד אפילו דבר אחד.

יעקב אשר: מותר לכם לבקר וגם לי מותר לבקר, ואתם יודעים שאנחנו מבקרים לא אחת ולא שתיים אלא הרבה מאוד פעמים.

יעקב אשר: אני חושב שבסופו של דבר זה תלוי בנו ואנחנו צריכים לקחת את הדברים שלנו בידינו.

יעקב אשר: אני מקווה שלא נגיע להחמרות נוספות, אם נעשה ותהיה משמעת עצמית.

יעקב אשר: זה נכון שאמון הציבור נפגע, אנחנו צריכים לחזק את האמון הזה ככל שניתן.

יעקב אשר: אני אתן לפרופ' חגי לוין לומר כמה דברים.

פרופ' חגי לוין: דבר אחד שכחתי להגיד, וכל כך חשוב שלא נשכח אותו.

פרופ' חגי לוין: כרגע, כל הזמן, צוותי בריאות הציבור והרפואה עובדים 24/7.

פרופ' חגי לוין: גם עכשיו.

אוסאמה סעדי: זאת הזדמנות לשלוח לכל הצוותים הרפואיים בשם הוועדה.

פרופ' חגי לוין: - - - בכל הדרכים כדי שהם ימשיכו בעבודת הקודש שלהם.

יעקב אשר: זה נכון.

יעקב אשר: אני חושב שכולנו מצטרפים לזה.

יעקב אשר: זאת באמת עבודת קודש.

קארין אלהרר: חד-משמעית.

יעקב אשר: גם אם יש מיטות פנויות בכמה חדרים במחלקות כאלה ואחרות, בסוף המיטה לא מרפאה את האדם אלא התושייה של הרופא.

יעקב אשר: רופא עייף, רופא שלא רואים את הילדים שלו ואת המשפחה שלו הרבה זמן, ונמצא בסגר בבית החולים, אנחנו צריכים גם כהזדהות איתם לעזור להם ולעזור לעצמנו.

הילה שי וזאן: בהמשך לדברים שנאמרו פה, בימים כאלה נכון שמשרד הבריאות יהיה קשוב וייתן מענה כמה שיותר מהר.

הילה שי וזאן: בנושא פיזיותרפיה של הנשימה, שמעתי עכשיו שיש פיזיותרפיסטים שנכנסים לתוך מחלקות הקורונה, ובעצם עושים פעולה מאוד חשובה עם החולים כדי של יגיעו, חלילה, למצב הנשמות והרדמות.

הילה שי וזאן: הייתה הסכמה על 40 תקנים נוספים לטובת הקורונה שצבועים קורונה, והדבר הזה מתעכב.

הילה שי וזאן: עם כל מה שאנחנו מדברים, התודה וההוקרה שלנו לצוותים הרפואיים, אסור לחכות עם זה.

הילה שי וזאן: אני קוראת למשרד הבריאות לקיים את זה עוד הערב.

יעקב אשר: אני מצטרף לעניין הזה.

יעקב אשר: אני אבקש מהיועצת המשפטית של משרד המשפטים לעדכן אותנו על ההרחבה מ-500 מטר ל-1,000 מטר.

לילך וגנר: אני אעדכן שתלוי ועומד במזכירות הממשלה תיקון לתקנות שדיברנו עליהן עכשיו.

לילך וגנר: הוא צריך לעלות למשאל טלפוני ממש בזמן הקרוב.

לילך וגנר: הוא כולל תיקון של שתי פסקאות רלוונטיות, פסקה 19 ופסקה 20, ומרחיב את המגבלה של איסור יציאה מהבית למטרה - - -

יעקב אשר: אלה הפסקאות היחידות שיש להן ממשק?

לילך וגנר: כן.

יעקב אשר: צריך לציין שזה עדיין לא אושר, וזה כפוף להחלטת הממשלה.

יעקב אשר: זה ברור.

איתן גינזבורג: מה הוחלט?

לילך וגנר: יציאה למטרה שאינה לגיטימית, מ-500 מטר ל-1,000 מטר.

לילך וגנר: אפשר לצאת פרט לכניסה למקום מגורים של אדם אחר.

לילך וגנר: באותו אופן הורחבה הפסקה שמתייחסת לאדם עם מוגבלות, שיכול לצאת מעבר ל-1,000 מטר עם מלווה אחד, כפי שכבר הקראנו.

יעקב אשר: אני רוצה לומר, כפי שאתה מבין, אוסמה, ואתה בחור שמבין, אם זה נמצא בתיקון, זאת אומרת שדברים אחרים לא.

יעקב אשר: היו ויכוחים, היו ניסיונות בכמה נושאים שהועלו על ידי החברים.

יעקב אשר: אני אישית ניסיתי לייצג את זה הכי טוב שאני יכול, ועזרו לי גם חברים אחרים.

יעקב אשר: איתן עזר לי הרבה מאוד גם בנושאים אחרים, גם בנושא שכן השגנו.

יעקב אשר: כדי שלא תהיה אי-הבנה, אנחנו לא מצביעים על מה שהממשלה הולכת לאשר.

יעקב אשר: את זה נקבל הלילה, אני מקווה שכמה שיותר מוקדם.

קארין אלהרר: זה גם ייכנס לתוקף.

יעקב אשר: זה ייכנס לתוקף.

יעקב אשר: אנחנו כן מצביעים עכשיו על התקנות כפי שהוקראו לנו היום, בלי התיקונים הללו.

אוסאמה סעדי: התיקון היחיד הוא הרחבה מ-500 מטר ל-1,000 מטר.

אוסאמה סעדי: שאר הדברים לא השתנו.

אוסאמה סעדי: גם ה-take away, למרות שיש פה תמימות דעים שצריך לאפשר את זה.

יעקב אשר: משרד הבריאות התנגד בכל תוקף לעניין הזה עם הרבה חששות.

יעקב אשר: דיברנו על זה הרבה מאוד זמן.

יעקב אשר: עשינו את המאמצים שלנו ואנחנו צריכים לקחת אחריות.

יעקב אשר: אני רוצה להזכיר לכם שהתקנות האלה הן ל-14 יום, ובואו נקווה שהדברים יהיו קצת יותר טובים ונוכל גם לשפר את הדברים בהמשך.

יעקב אשר: שוב אני אומר, אנחנו מצביעים כרגע על הנוסח של הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

אפרת חקאק: עדיין לא הקראתי את התוספת הראשונה, כי חשבנו שיגיע נוסח מתוקן.

יעקב אשר: נכון, נכון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הרי אם אנחנו לא מצביעים על משהו, זה נכנס באופן אוטומטי לתוקף תוך שבוע.

שלמה קרעי: אם אנחנו מסכימים בינינו גם על התיקונים שיבואו - - -

יעקב אשר: אני לא אומר עכשיו כלום, אני רוצה לראות בעיניים.

יעקב אשר: כרגע לא מדובר על ישיבה נוספת לפני ראש השנה, אלא אם כן מישהו יעשה טעות.

שלמה קרעי: גם אחרי.

שלמה קרעי: אם אלה התיקונים היחידים שיש, בואו נאשר אותם.

לילך וגנר: אני אבהיר, כל התיקונים שדיברנו עליהם – שני התיקונים שהזכרנו במהלך הישיבה, והתיקון של ה-1,000 מטר – ייכנסו לתוקף יחד עם התקנות האלה, כלומר מחר בשתיים.

לילך וגנר: כל התיקונים האלה ייכנסו לתוקף.

לילך וגנר: תוכלו לדון בהם, כמובן, במהלך - - -

שלמה קרעי: בואו נסכם בינינו שאין צורך לדון בהם, כי כבר דנו בהם.

יעקב אשר: אני לא יכול לסכם כרגע כלום, עם כל הכבוד.

שלמה קרעי: עוד יום נשרוף ככה?

יעקב אשר: מישהו ביקש ממך לשרוף עוד יום?

יעקב אשר: קיבלת זימון?

שלמה קרעי: בוודאי שקיבלתי.

יעקב אשר: תן לי להתבלבל לבד.

יעקב אשר: היא צריכה להקריא את רשימת השמות החסרה של הערים.

אפרת חקאק: התיקון ייכנס לתוקף - - -

לילך וגנר: אם הממשלה תאשר.

לילך וגנר: התיקון ייכנס לתוקף יחד עם התקנות האלה מחר בשעה שתיים עקב הדחיפות.

לילך וגנר: חריג הדחיפות חל לגבי הדבר הזה.

יעקב אשר: אני רוצה להסביר שוב, שזאת הייתה בקשת הוועדה שהתקבלה על ידי הממשלה.

יעקב אשר: הבקשה הזאת צריכה לבוא לידי ביטוי הערב.

יעקב אשר: היא כבר נמצאת איפה שהיא צריכה להיות בדרך.

יעקב אשר: לכן, כרגע רק נקריא את השמות, נצביע ונאחל שנה טובה לכולם.

אפרת חקאק: תוספת ראשונה, תקנה 4(ב)(2)(א).

יעקב אשר: תבינו, זאת רשימת ערים אדומות, כדי שנדע איפה אנחנו אוחזים.

יעקב אשר: ויש עוד.

אפרת חקאק: אבו סנאן; אום אל-פחם; אופקים; אור עקיבא; אזור; אכסאל; אלעד; אריאל; אשדוד; אשקלון; באקה אל-גרביה; באר שבע; בית דגן; בית שאן; בית שמש; ביתר עילית; בני ברק; בסמ"ה; בענה; ג'דיידה-מכר; ג'ולס; גבעת זאב; גדרה; דבוריה; דייר אל-אסד; הגלבוע - טייבה (בעמק); הגלבוע – נאעורה; הגלבוע – צנדלה; זכרון יעקב; חבל מודיעין – ברקת; חדרה; חולון; חצור הגלילית; טורעאן; טייבה; טירה; טמרה; יבנה; ירוחם; ירושלים – שכונות:

אפרת חקאק: אטור – עיסוויה; ארמון הנציב; ארנונה; באב א זהרה; בית חנינא; בית צפאפא; בקעה; גבעת הוורדים; גבעת מרדכי; גבעת שאול; גוננים; המושבה הגרמנית; העיר העתיקה; הר נוף; ואדי ג'וז; צור באהר - אום טובא; טלביה; כפר עקב; מאה שערים; מרכז העיר; נווה יעקב; ענתא - מ.פ – שועאפט; פסגת זאב; קטמון הישנה; רוממה; רחביה; רסקו; שיח ג'ראח; תלפיות; קרית מלאכי; קרית עקרון; קרית שמונה; ראשון לציון; רחובות; ריינה; רכסים; שבלי - אום אל-גנם; שדות דן - כפר חב"ד; שדות נגב – מעגלים; שדרות; שער הנגב – איבים; שפרעם; תל שבע.

אפרת חקאק: הוועדה מצביעה על הנוסח שלפניה שלא כולל תיקון אחד.

יעקב אשר: ברור, ברור.

יעקב אשר: תודה לגור בליי.

יעקב אשר: אני מקווה שאתה בסדר ותחזור מהר לעבודה.

יעקב אשר: תודה על כל העבודה.

יעקב אשר: אני מעלה להצבעה בכאב לב, אבל כנראה זה צורך השעה, את הצעת תקנות סמכויות מיוחדות התמודדות עם נגיף הקורונה החדש הגבלת השהייה והגבלת הפעילות.

יעקב אשר: מי בעד, ירים את ידו.

יעקב אשר: התקנות אושרו.

יעקב אשר: הצעת התקנות אושרה.

יעקב אשר: אני רוצה לברך את כולנו, גם את חבריי חברי הכנסת, גם את פקידי הממשלה, כמובן את הנהלת הוועדה, פרופ' גרוטו מראשי המשרד, את חברי הצוות המשפטי שלנו, בברכת שנה טובה, כתיבה וחתימה טובה.

יעקב אשר: אנחנו נפנה לקדוש ברוך הוא בתחינה: אבינו מלכנו, מנע מגפה מנחלתך ושנזכה כולנו, בעזרת ה', לנחת גם בבית וגם בעבודת הקודש שלנו.

יעקב אשר: כל אחד שיהיה לו הנחת שלו ואת הסיפוק שלו.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לכם דבר אחד, עם כל העקיצות והסיפורים והכול, אנחנו עובדים יפה.

יעקב אשר: אנחנו עובדים כקבוצה עם הרבה חילוקי דעות והרבה מאוד דברים, אבל בסך הכול תענוג.

יעקב אשר: תענוג.

יעקב אשר: אני לא רוצה לתת ציון לתוצאות היום, אבל אני רוצה לתת ציון להרבה מאוד דברים.

יעקב אשר: רק לפני יומיים העברנו את החוק של ההוצאה לפועל, עשינו תיקונים ב-VC.

יעקב אשר: זה לא אני, זה בעזרת כל החברים שנמצאים כאן.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים בסד מסוים ואנחנו עושים כמיטב יכולתנו.

יעקב אשר: לא כל יכולותינו, אלא כמיטב יכולתנו.

יעקב אשר: שנה טובה ומבורכת.

איתן גינזבורג: תודה רבה גם ליושב-ראש.

יעקב אשר: הישיבה נעולה.