ועדת הכנסת, כנסת 23, פרוטוקול מספר 67, 2020-10-12 11:00

איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת היום, יום שני, כ"ד בתשרי התשפ"א, 12 באוקטובר 2020.

איתן גינזבורג: על סדר-היום קביעת מסגרת דיון להודעת ראש הממשלה בפתיחת המושב השני של הכנסת ה-23, שמשולבת עם הצעות אי-אמון.

איתן גינזבורג: הבנתי שבכל מושב יש קביעת מסגרת דיון כזאת, גם הלכתי לפרוטוקולים קודמים ובאמת ראיתי שבכל מושב - - -

ירדנה מלר הורוביץ: התקנון קובע שכשיש הודעת ממשלה ואי-אמון יהיה דיון משולב, אבל את המסגרת של כמה דקות הוועדה המכובדת הזאת קובעת.

איתן גינזבורג: אז ניתן למזכירת הכנסת להציג.

ירדנה מלר הורוביץ: בוקר טוב, חורף בריא, שתהיה שנה טובה עם בשורות טובות.

ירדנה מלר הורוביץ: היום אנחנו פותחים את המושב השני של הכנסת ה-23.

ירדנה מלר הורוביץ: הנשיא, על פי התקנון, רשאי לבוא, והוא אכן מכבד אותנו הוא יבוא ויישא דברים בפני הכנסת, ותהיה הודעה של ראש הממשלה, שגם זה בהתאם לתקנון.

ירדנה מלר הורוביץ: התקנון קובע שאם בפתיחת המושב, אחרי הודעת ראש הממשלה, יש גם הצעות אי-אמון – מה שאכן מתקיים היום – יתקיים דיון משולב.

ירדנה מלר הורוביץ: על זה לא צריך להחליט, זה כבר קבוע בתקנון.

ירדנה מלר הורוביץ: הוועדה המכובדת צריכה להחליט על מסגרת הדיון, קרי כמה דקות, מה היקף הדיון.

חמד עמאר: זה דיון אישי של כל חברי הכנסת.

ירדנה מלר הורוביץ: לא, זה דיון סיעתי.

ירדנה מלר הורוביץ: זה יכול להיות במסגרת הודעות סיעות, של נציג אחד לסיעה שלוש דקות.

ירדנה מלר הורוביץ: אתם מחליטים.

חמד עמאר: אבל מי שמציג את האי-אמון - - -

ירדנה מלר הורוביץ: היום הישיבה תיפתח.

ירדנה מלר הורוביץ: יושב-ראש הכנסת יפתח, אחריו ידבר הנשיא, אחר כך ידברו ראש הממשלה וראש האופוזיציה.

ירדנה מלר הורוביץ: לאחר מכן, יש ארבע הצעות אי-אמון וכל אחד מנציגי הסיעות ינמק עשר דקות, ולאחר מכן דיון משולב בהודעה ובהצעות האי-אמון.

חמד עמאר: בדרך כלל זה דיון סיעתי של שלוש דקות לכל חבר כנסת.

ירדנה מלר הורוביץ: אתם יכולים לקבוע גם את זה.

איתן גינזבורג: בדקתי מה היה בכנסות קודמות וגם בכל מושב.

איתן גינזבורג: יש כמעט מסורת, ואני לא מבין למה זה לא קבוע בתקנון, אבל זה מה שהחליטו בוועדת הכנסת מקדמן דנא לאורך שנים, בכל המושבים.

איתן גינזבורג: המסגרת הייתה עשר דקות לנציג מציע האי-אמון וארבע דקות בדיון המשולב.

איתן גינזבורג: זה מה שהיה בכל השנים.

איתן גינזבורג: הייתי מציע לדבוק במה שהיה מקובל.

אוסאמה סעדי: זה על האי-אמון?

בועז טופורובסקי: כמה זמן יש ליו"ר האופוזיציה?

איתן גינזבורג: לא היית פה.

איתן גינזבורג: התקנון קובע שכשיש פתיחת מושב והודעת ראש הממשלה, והוגשה הצעת אי-אמון, התקנון קובע שיש דיון משולב.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים לקבוע את מסגרת הזמנים של הדיון המשולב.

איתן גינזבורג: אמרתי לחבר הכנסת עמאר שבכל המושבים הקודמים זה היה עשר דקות למציע הצעת האי-אמון וארבע דקות - - -

אוסאמה סעדי: בדרך כלל זה עשר דקות ושלוש דקות?

חמד עמאר: עשר ושלוש, עכשיו אנחנו רוצים לעשות עשר וארבע.

ירדנה מלר הורוביץ: פה זה דיון משולב, אז זה היה עשר דקות וארבע דקות, אומר היושב-ראש.

איתן גינזבורג: ביקשתי להביא את התקדימים כדי שנדבק בזה ונקרא את זה.

איתן גינזבורג: ב-2009 נקבע כי נציגי הסיעות שהגישו את הצעת האי-אמון ינמקו את ההצעה במסגרת זמן של עשר דקות לכל מציע, ולאחר מכן יתקיים דיון סיעתי משולב במסגרת זמן של שלוש דקות לכל סיעה.

איתן גינזבורג: ב-2010 נקבע שיהיו ארבע דקות לכל סיעה, וכך גם היה בכנסת ה-20.

חמד עמאר: בואו נעשה חמש דקות.

חמד עמאר: אני לא צוחק, אני מדבר באמת.

חמד עמאר: זה דיון סיעתי, לא דיון אישי, ואם נוסיף עוד דקה זה לא יזיק, כי זה לא מחייב.

אוסאמה סעדי: אולי אנחנו גם רוצים לחלק את בין יותר מאחד.

חמד עמאר: זה דיון סיעתי, אם נחלק ליותר מאחד נצטרך ללכת על שש דקות ולא על חמש דקות.

חמד עמאר: אף אחד לא ידבר שתי דקות וחצי.

קריאה: אז שמונה.

איתן גינזבורג: לא לא, חברים.

אוסאמה סעדי: כבוד המזכירה, למה אני אומר?

אוסאמה סעדי: היום ממילא אין לנו סדר-יום עמוס, אין חקיקה לפי מה שאני יודע.

אוסאמה סעדי: דיון פתיחה, לא יקרה כלום אם עשר דקות ושש דקות, ונחלק את זה בין שניים מאותה סיעה.

איתן גינזבורג: גם בכנסת ה-20, בדיון הסיעתי המשולב בהודעת ראש הממשלה, הגישו הצעות אי-אמון סיעות המחנה הציוני, הרשימה המשותפת, יש עתיד, ישראל ביתנו ומרצ, וגם שם נקבע כי נציגי הסיעות שהגישו את הצעות האי-אמון ינמקו את ההצעות במסגרת זמן של עשר דקות לכל מציע, ולאחר מכן דיון סיעתי משולב במסגרת זמן של ארבע דקות לכל סיעה.

איתן גינזבורג: זו הייתה החלטת הוועדה.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך לדבוק בכך, לא נראה שצריך עכשיו לגזור את זה כי אין סדר-יום.

איתן גינזבורג: אגב, גם אז לא היה סדר-יום.

בועז טופורובסקי: בארבעת הדוברים הראשונים יש מסגרת זמן לדיבור – יו"ר, נשיא, ראש הממשלה ויו"ר האופוזיציה?

איתן גינזבורג: לא.

בועז טופורובסקי: ואז יש ארבע הצעות אי-אמון, דיון משולב ואז הצבעות?

איתן גינזבורג: כן.

ירדנה מלר הורוביץ: נשיא המדינה, אחרי שמסיים לדבר ראש האופוזיציה, הוא עוזב.

ירדנה מלר הורוביץ: בדרך כלל אנחנו תוחמים את זה, פחות או יותר, בשעה עד שעה ורבע.

בועז טופורובסקי: ואז הצעות האי-אמון, הדיון המשולב ורק בסוף ההצבעות.

ירדנה מלר הורוביץ: יש את הנואמים, אחר כך מנמקים את האי-אמון ואז מתחיל הדיון המשולב ואחר כך הצבעות על הודעת ראש הממשלה ועל הצעות האי-אמון.

ירדנה מלר הורוביץ: יהיו חמש הצבעות.

חמד עמאר: אנחנו מתווכחים כאן על הוספת דקה, הורדת דקה, אבל כשנציגי הקואליציה מסכמים את הדיון, מושכים את הזמן כדי לגייס את הקואליציה ואין את המשמעת ואין את הרצינות של חברי הכנסת.

חמד עמאר: אנחנו תמיד מסתכלים על אותם חברי הכנסת מהאופוזיציה שרוצים לדבר עוד דקה, אבל שוכחים שהשר שמסכם לפעמים מושך חצי שעה ושעה עד שהוא מגייס את כולם, ואין הגבלה בזמן.

חמד עמאר: אני מאמין שאין צורך להגביל את חברי הכנסת ולהגיד להם: ארבע דקות, שלוש דקות, מה שהיה בכנסת ה-20, מה שהיה בכנסת העשירית.

חמד עמאר: זה לא מעניין אותי, מעניין אותי מה קורה אחרי שחברי הכנסת מהאופוזיציה או הנציגים מדברים במליאה, שכל אחד עומד בזמן של שלוש דקות, ואז עולה השר ומתחיל לדבר על דברים שלא קשורים בכלל להצעות האי-אמון.

חמד עמאר: מדבר כל מיני שטויות שם, אבל מושך זמן של 20–30–40 דקות, ולפעמים יותר.

חמד עמאר: לכן אני חושב שצריך לתת חמש דקות לכל סיעה, לא שלוש דקות ולא ארבע דקות.

חמד עמאר: חמש דקות, בנוסף לעשר הדקות של נימוק ההצעות.

חמד עמאר: אני לא יודע מה חברי הכנסת שנמצאים כאן יגידו, אבל אני מאמין שצריך לתת גם לחברי הכנסת להתבטא ולדבר, ולדבר לעניין, לא כמו נציג הממשלה שעולה ומדבר על כל מיני דברים.

איתן גינזבורג: גם אתה יודע, כוותיק סגני היושב-ראש המכהנים היום, שלא כל מי שעולה לדבר על דוכן הנואמים בנושא כלשהו שנמצא על סדר-היום בדיוק מדבר בנושא שעל סדר-היום.

איתן גינזבורג: כל אחד מדבר לפי ראות עיניו.

איתן גינזבורג: זה הפך להיות הרגל מגונה.

חמד עמאר: אנחנו לא נגביל אנשים על מה ידברו, אבל יש הבדל בין לדבר על דברים שאתה מאמין בהם כשאתה עולה - -

איתן גינזבורג: בסדר, כל אחד לפי דברו.

איתן גינזבורג: לא אתה ולא אני צנזורה.

חמד עמאר: - - לבין משיכת זמן.

חמד עמאר: יש הבדל אדיר - -

איתן גינזבורג: ראינו מה עשה כבר סגן יושב-ראש אחד שניסה לצנזר מישהו.

חמד עמאר: - - בין משיכת זמן רק בשביל לגייס את הקואליציה.

איתן גינזבורג: אני מסכים אתך.

איתן גינזבורג: אולי זה יהיה דיון ראוי בתקנון מתישהו.

אוסאמה סעדי: להגביל את הזמן.

איתן גינזבורג: כן, אבל אני לא חושב שצריך להגיש על זה - - -

אוסאמה סעדי: אבל ההערה של חברי חמד עמאר היא במקומה, כי אנחנו באמת רואים בהרבה מקרים שסתם מושכים זמן.

אוסאמה סעדי: אם לא בתקנון, לפחות צריך שהקואליציה עצמה תתארגן ולא סתם להשחית זמן, כשאנחנו עומדים על קוצו יו"ד ומדקדקים אתנו על חצי דקה או על דקה.

אוסאמה סעדי: אבל אם יש תקדימים של ארבע דקות, אז עוד דקה לא תזיק, לא תועיל.

איתן גינזבורג: חברים, בואו נצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד סדרי הדיון כפי שהצעתי – עשר דקות וארבע דקות?

איתן גינזבורג: בעד – פה אחד

איתן גינזבורג: ההצעה אושרה פה אחד.

איתן גינזבורג: אני מודה לכולכם.

איתן גינזבורג: אני מודיע לכם שמכיוון שביום חמישי אנחנו הולכים לקיים דיון מיוחד על הסכם אברהם, הסכם השלום עם איחוד האמירויות, נביא סדרי דיון מיוחדים לאותו יום.

חמד עמאר: אנחנו חייבים לאשר את יום חמישי לדיון, נכון?

איתן גינזבורג: כן, גם את יום חמישי לדיון, וגם את סדרי הדיון של יום חמישי.

איתן גינזבורג: דיברתי על זה גם עם נציגים מהאופוזיציה, נרצה לאפשר לכל חבר כנסת לדבר, גם לשרים ולסגני השרים שהם לא חברי כנסת, כי זה יום היסטורי.

איתן גינזבורג: אני כבר מתריע.

איתן גינזבורג: אני מודה לכולם על הזמן ונועל את הישיבה.