הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 67, 2020-10-12 12:20

יפעת שאשא ביטון: צוהריים טובים.

יפעת שאשא ביטון: אני מתכבדת לפתוח את דיון הוועדה בנושא ביטחון תזונתי וחוסן לאומי לילדי ישראל ואזרחיה, יוזמה משותפת עם חבר הכנסת מיקי לוי.

יפעת שאשא ביטון: נושא מאוד מאוד חשוב שקצת נדחק בעת הזו בגלל כל הדברים הדחופים האחרים אבל אין שאלה שדווקא בגלל המציאות הכול כך מורכבת ומתמשכת שאנחנו נמצאים בה, הנושא של הביטחון התזונתי של ילדים רק הולך ומקבל יותר חשיבות.

יפעת שאשא ביטון: אני אומר אפילו שזה לא רק הביטחון התזונתי של הילדים אלא בכלל הביטחון התזונתי גם של הקשישים, של האנשים העריריים, ואנחנו מתחילים לזהות שיש כאן מצוקות אמיתיות.

יפעת שאשא ביטון: .

יפעת שאשא ביטון: אני אאפשר לחבר הכנסת מיקי לוי להתייחס ממש בקצרה כדי שנספיק להיכנס לנושא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מוגבלים בזמנים.

מיקי לוי: שתי דקות.

מיקי לוי: קודם כל, תודה רבה לך על כך שאת מריצה את הדיון הכול כך חשוב הזה.

מיקי לוי: אני חושב שגם בנושא הזה על הוועדה להתערב והוועדה הזאת כבר הוכיחה את עצמה.

מיקי לוי: אנחנו רואים את המציאות הכלכלית סביבנו והגרוע עוד לפנינו.

מיקי לוי: אני מאוד מאוד חרד לכלכלה ויהיו לכך השלכות חברתיות קשות.

מיקי לוי: ככל שהמצב הכלכלי יותר קשה, המגזר השלישי יספוג יותר זעזועים.

מיקי לוי: אני אומר שפגיעה במערכת המזון והתזונה עלולה להחריף משמעותית את הנזקים הצפויים לאוכלוסיות המוחלשות בפרט ולאיים על היציבות הכלכלית שלהן, החברתית ואולי הפוליטית בטווח הרחוק - אבל זה לא מעניין אותי כרגע - נוכח העלייה המשמעותית בתחלואה, צעדי החירום שננקטו והסגר הזה שהסוף שלו לא נראה באופק לצד העומס של מערכות הרווחה.

מיקי לוי: אני חושב שנכון ללמוד איך והאם המדינה בכלל על כלל משרדיה הרלוונטיים נערכים להתמודד עם המשבר שילך ויגדל בשל היעדר ביטחון תזונתי.

מיקי לוי: מספר המובטלים במשק מוסיף לכך שעוד משפחות יהיו זקוקים לתמיכה בנושא המזון.

מיקי לוי: זה נושא גדול מאוד שאני יכול להרחיב בו אבל אני לא בטוח שנצליח להגיע לכל.

מיקי לוי: למשל בנושא כרטיסי המזון שהמדינה נותנת רק ל-11,000 משפחות למרות שבפעם הזאת הפכו את זה לחבילות עצמן.

מיקי לוי: כרטיסי המזון האלה שאפשר ללכת אתם לסופרמרקט ולקנות מה שרוצים, טעות חמורה.

מיקי לוי: צריך לתת את אותו שקל לאותם ארגונים שיודעים להפוך שקל אחד לשמונה שקלים, לתשעה שקלים, כדי להגדיל את הסל ולא לאפשר לאותם אנשים שקיבלו את הכרטיס ללכת ולקנות מה שהם רוצים.

מיקי לוי: השכבות החלשות אוכלות אוכל בלתי בריא, הרבה מוצרים בלתי בריאים וזה רק כדי להשביע את רעבונן.

מיקי לוי: מאוד חשוב שהוועדה הזאת בראשותך תעשה איזשהו חריש עמוק מכיוון שיש כאן שילוב של כמה משרדים כמו רווחה, עבודה, כלכלה וכולי וכולי.

מיקי לוי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך חבר הכנסת מיקי לוי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את נציג רח"ל.

יפעת שאשא ביטון: יש לך מצגת?

איתן יצחק: כן.

איתן יצחק: צוהריים טובים.

איתן יצחק: ברצוני להודות לוועדה על כל העשייה שלה בפרט בהחלטה להרים את הכפפה בעניין הכול כך חשוב הזה.

איתן יצחק: רח"ל מתכללת את כל משרדי הממשלה והגופים ואני מייצג כאן בעצם הנוכחות שלי כאן

איתן יצחק: את כל מי שנמצא ב-זום – אגף תזונה במשרד הבריאות, משרדי הממשלה הנוספים, גופים אופרטיביים, פיקוד העורף וכמובן החברה על מתנדביה ואזרחיה ששותפים למהלך הזה ולכל הדיונים שעשינו בחודשים האחרונים.

איתן יצחק: אחרי שאני אדבר יהיו מספר הצגות של המהות של הדבר.

איתן יצחק: כבר מספר חודשים, אפשר לומר מאז הגל הראשון ב-19 באפריל, אנחנו, רח"ל עם משרדי הממשלה, הובילנו תוכנית מענה כדי להסתכל כבר על הגל השני.

איתן יצחק: כבר ב-1 במארס ניתחנו את איום הייחוס ותרחיש הייחוס והגשנו אותו למל"ל והוא עבר בממשלה.

איתן יצחק: מאז עם כל משרדי הממשלה ביצענו מספר פעולות כאשר בכל אחת צריך להסתכל לפחות שנה קדימה ולומר מה תוכנית המענה.

איתן יצחק: בין יתר הדברים, הגענו למשרד הבריאות, אגף תזונה, וקיבלנו בחום את ההבנה שאם לא נסתכל גם על המעגלים הנוספים, הפחות מוכרים, לא ניתן מענה ובעצם העבודה הזאת היא חלק מניטור שלנו, של כלל הבעיות שהקורונה ייצרה בשבעת החודשים האחרונים ועוד צפויה לייצר.

איתן יצחק: אחרי שניתחנו את כל המרכיבים של אי הוודאות, ניתחנו את כושר החיזוי של התנהגות המגפה, הבנו שיש הרבה סימני שאלה בין החלטה לתוצאה.

איתן יצחק: הבנו שלוקח הרבה זמן – ראה ערך הסגר האחרון או המגבלות – ויש מיצוי נמוך.

איתן יצחק: אני אומר לכם חברי הכנסת שיש מיצוי נמוך של גופים בסמכות רח"ל.

מיקי לוי: מה זאת אומרת מיצוי נמוך?

מיקי לוי: בבקשה תסביר.

איתן יצחק: רשות החרום הלאומית, יש לה ייעוד, יש לה תפקידים, היא מוכרת כבר מ-2007, מיום הקמתה.

איתן יצחק: מאז תחילת משבר הקורונה לא הגענו לוועדות הכנסת.

איתן יצחק: לא סתם התעקשתי להגיע לכאן.

איתן יצחק: אנחנו עם הניסיון, עם הסמכות, עם האחריות, עם היכולות לתאם את משרדי הממשלה, אנחנו גוף ניטרלי בהגדרה, אנחנו מאמנים את המדינה למלחמה ולמשברים אחרים ואז, כאשר קורה משבר שכזה, אנחנו מסייעים, מסייעים למל"ל מסייע לגופים, ונמצאים בשכבה השנייה ולא בראשונה.

איתן יצחק: הרבה מהעבודות שלנו, לוקח זמן עד שהן מגיעות לשולחן מקבלי ההחלטות.

מיקי לוי: אתה אומר דברים חמורים.

מיקי לוי: אני אומר את זה מהצד שאולי אנחנו שגינו.

מיקי לוי: הבית הזה שגה שלא מצא לנכון לשלב אתכם יותר.

מיקי לוי: אתה צודק.

מיקי לוי: ניקח את זה תשומת לבנו.

איתן יצחק: כשאני מסתכל על כל הדברים האלה, בסופו של דבר עם התלות הבין-לאומית בכל מה שקשור לזה וגם הסביבה של הרשות הפלסטינית האזורית, השקף הבא מדבר על איך אנחנו רואים את התקופה ובכוונה שמתי שני חיצים כאשר החץ האחד מדבר על כך שאנחנו אולי נתמודד בריאותית כשנה, אבל אם אנחנו מסתכלים על החברה ועל הכלכלה, צריך להסתכל בערכים של שנתיים ויותר, להסתכל בעיניים פקוחות כדי להבין שחלק מההתאוששות הלאומית, ייקח לה זמן.

איתן יצחק: כשאני אומר את זה, אני מבקש להסב את תשומת לבכם לחורף שעומד להיכנס.

איתן יצחק: אנחנו מדברים על השפעת מחד ועל הקורונה מצד שני ובסופו של דבר כאשר אנחנו מדברים על מפגש בין הקורונה לשפעת, אנחנו מדברים על חיצים שבעצם מסבירים למה גל התחלואה הבא, או כפי שאנחנו אומרים הגל הכפול, הוא איום הייחוס של מדינת ישראל.

איתן יצחק: בלי להתייחס לדבר הזה ואחר כך איך יוצאים משיטוח עקומה לאביב הבא, אנחנו מדברים על יותר משבעה חודשים של עיסוק שהוא יכול להביא מעגלים נוספים חברתיים כלכליים, כפי שאנחנו מכירים היום, והם כמובן יחמירו יותר.

איתן יצחק: לדעתי השקף הזה באלף מילים מסביר את כל המשמעויות.

איתן יצחק: אנחנו יחד עם כל המשרדים, כפי שציינתי קודם לכן, ניתחנו את הבעיה ואמרנו שהתרחיש מדבר פגיעה זוחלת בפרט, בקהילה, בחברה, במשק עם משמעויות מצד אחד לביקוש גבוה למזון אבל מצד שני אנחנו מדברים על חוסרים תזונתיים וכמו שאמר חבר הכנסת מיקי לוי, השמנה ותחלואה שיכולה להיות חלק מתופעות הלוואי.

איתן יצחק: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שרכיבי השינוי עליהם אנחנו מדברים הם תהליך מתמשך, גידול קבוע של משפחות נוספות שנכנסות, ילדים שנכנסים למעגל של צורך בסיוע, שוליים מתרחבים.

איתן יצחק: לא כל בן אדם היום מדווח או רוצה לדווח שהוא נמצא במצב כזה שממצב של יכולת הוא מגיע למצב של חוסר יכולת.

איתן יצחק: בתוך הסיפור הזה יש ילדים וצעירים שאנחנו לא מנטרים אותם ואז מקבלים קושי לנו כמדינה למפות את הדבר הזה ובסוף, בקצה, יכולת נמוכה להנגיש מזון.

איתן יצחק: קבענו מטרה לעבודה שלנו כאשר בראש ובראשונה אנחנו רוצים לדבר על חוסן לאומי לאזרחי מדינת ישראל בתקופת משבר ממושכת ואיך משמרים את זה.

איתן יצחק: אחד הנושאים מוצג לכם היום - תוכנית ביטחון תזונה מתואמת, יכולת לשקף את הנתונים המתפתחים, יכולת לתאם בין המנגנונים הקיימים, לחזק את הרשות המקומית כנקודת קצה כפי שזה קורה היום ובסוף להתמקד בפרט ובמשפחה.

איתן יצחק: המדדים שלנו – ואני חושב שכך צריך לצאת מהמקום הזה – שיש לנו בסוף איזושהי רגולציה או תקינה תומכת למה שנציג, משאבים שיתמכו את היכולת הזאת וכמובן יכולת בקרה והסברה.

איתן יצחק: בשקף הבא אני מדבר על הרעיון הלאומי.

איתן יצחק: אנחנו מדברים על הרשות המקומית, כפי שציינתי בבסיס הדברים, על יכולת לנתח את הכלכלה, יכולת לנתח את צרכי החברה ובסופו של דבר להעמיד ביטחון תזונתי מתאים לדבר הזה.

איתן יצחק: בלי תכנון לאומי חזוי שמתכתב עם מקדם העלייה בדרישות למזון לתוכנית אחת רחבה, כנראה שלא נוכל.

איתן יצחק: אנחנו מדברים כרגע כיעד מטרה להסתכל על השנה הראשונה קדימה.

איתן יצחק: כשאני מדבר על השותפים אתם יצאנו לדרך, התעסקנו בהתחלה איך לנהל ולשלוט במידע ובכל הגופים כדי להגיע לפעילות משותפת והבנו שצריך לשלב כאן את כל מרכזי המזון, המתנדבים והעמותות כי בלעדיהם לא נוכל להתקדם.

איתן יצחק: הרשות המקומית כאמור היא החלק שמעביר מהממשל, מהחברה, מהרעיון לביצוע ובסוף הרשות המקומית תדע להגיע לקהילה ולמשפחה.

איתן יצחק: בסכמה אחרת לקחנו בניתוח את משרד הבריאות, אגף תזונה בראשו עומדת פרופסור רונית אנדוולט עם חברותיה בתוך האגף, את משרד הרווחה עם תוכניות שהיו קיימות, עם כל משרדי הממשלה, הרשות המקומית, משרדי הממשלה החברתיים שמתעסקים בחוסן, כמובן ארגוני המתנדבים ואמרנו שהכושר שלנו כרח"ל – אפרופו לשאלתך, חבר הכנסת מיקי לוי, היכן אנחנו יכולים לבוא לידי ביטוי – הוא להיות הגורם שמחבר בין מי שידע לנתח את הבעיה באופן מקצועי לבין הגופים שיכולים לתת מענה.

איתן יצחק: זאת צריכה פחות או יותר להיות המשוואה.

איתן יצחק: בסופו של דבר כשאני מדבר על איך אנחנו נערכים, השקף הבא אומר מה זה סל מזון או איך אנחנו רואים בקצה.

איתן יצחק: באמת סל מזון הוא לא רק תו קנייה או אריזה בה יש מזון.

איתן יצחק: אנחנו מדברים על רכיבים כאשר בסוף מדברים על ארבעה רכיבים במזון כאשר הראשון הוא שהוא בריא, שהוא גם עם המינון, עם הגיוון ועם האיזון הנכון, שהוא נגיש, שאפשר להביא אותו לכל מקום אפשרי, שהוא מותאם לאוכלוסייה, מצד אחד לילדים ומהצד השני למבוגרים, למגזרים כאלה ואחרים, טבעוניים וכיוצא בזה, וכמובן שבסוף זה חוסך כסף למדינת ישראל.

איתן יצחק: זה לא בזבזני.

איתן יצחק: בנינו את המנגנון.

יפעת שאשא ביטון: זה המנגנון שפועל היום?

איתן יצחק: זה המנגנון שאנחנו הצענו ואת זה אנחנו רוצים להציג לכם בוועדה.

איתן יצחק: התחלנו לפעול לפי המנגנון הזה.

איתן יצחק: התחלנו לעשות פיילוט.

איתן יצחק: כרגע אנחנו מדברים על כך שאנחנו מציגים את המנגנון הזה כאן וכמובן במל"ל.

איתן יצחק: אנחנו נתאם את זה יותר עם משל"ט הקורונה ולשכת מנכ"ל משרד הבריאות כדי להתאים בסוף את כל התוכניות הלאומיות.

איתן יצחק: כרגע אנחנו כבר מתואמים עם אגף תזונה, עם קביעת התקן הלאומי ותכף הנושא הזה יוצג.

איתן יצחק: התחלנו לפעול מול כל הארגונים, עמותות, שווקים, המתנדבים, עם הרשות המקומית.

איתן יצחק: התחלנו לבצע פיילוט ואנחנו בימים הקרובים בחמש ערים.

איתן יצחק: במדינת ישראל יהיה פיילוט ראשוני שפיקוד העורף ייקח עליו חסות.

יפעת שאשא ביטון: מה אומר הפיילוט הזה?

יפעת שאשא ביטון: אני רואה כאן מבנה ארגוני שכרגע זה פחות מעניין אותנו.

יפעת שאשא ביטון: מעניין אותי ברמת התכל"ס מה הולך לקרות עם זה ואיזה אימפוט זה ייתן לי.

איתן יצחק: לפני חודש ימים, קצת יותר, עשינו איזשהו יום עיון לכל הגופים, כולל רשויות מקומיות, כדי למנות נציג ברשות המקומית שיהיה מיינדד לנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: של הביטחון התזונתי?

איתן יצחק: כן.

איתן יצחק: שיהיה לו דסק בריאות ותזונה.

איתן יצחק: הוא יתעסק רק בתחום הזה.

איתן יצחק: כולם מתעסקים בכל דבר, אבל זה נושא שהבנו שאם לא תהיה בו דמות שתתעסק בזה, תעזור לנו למפות את הצרכים ובסוף כשנבוא לחלק של ההנגשה ולא יהיה הנציג הזה ליד ראש העיר, לא נוכל להצליח.

יפעת שאשא ביטון: מול מי הוא אמור לעבוד?

איתן יצחק: המנגנון הלאומי יעבוד מול אותם אנשים.

איתן יצחק: כמובן פיקוד העורף בקצה, שהוא עובד מול הרשויות המקומיות, אתו נפעל בצמוד ואז מבחינת המנגנון יש לנו קצה עד לרשות המקומית כאשר בסופו של דבר הרשות המקומית יודעת לעבוד מול אזרחיה.

יפעת שאשא ביטון: מה זה אומר בפרקטיקה?

יפעת שאשא ביטון: יש לי אדם שבסופו של דבר אמור לדאוג שמה קורה שם ברשות?

יפעת שאשא ביטון: הוא מאתר את האנשים?

יפעת שאשא ביטון: מה הוא עושה בפרקטיקה?

איתן יצחק: קודם כל, לקחת את כל התוכניות הקיימות היום ולהכניס אותן תחת תוכנית אחת.

איתן יצחק: תכף יוצג מה המזון הבריא ואיזה דברים אנחנו נותנים לו בהכשרה.

איתן יצחק: הוא יהיה עם עיניים פקוחות כך שלא מחלקים מזון שהוא לא לכתובת הנכונה, כפי שהיה בגל הקודם, שזה אכן מגיע לאנשים שניטרנו ומיפינו.

איתן יצחק: הוא יכול להיות חלק מהאנשים שיכינו שאלון בתוך הרשות, יעודדו את האנשים לדבר.

איתן יצחק: יש מחסום בושה ולא כולם פונים.

יפעת שאשא ביטון: הוא יעסוק באיתור של משפחות שנכנסו למצוקות כאלה?

איתן יצחק: כן.

איתן יצחק: הוא יעסוק גם באיתור.

איתן יצחק: הרי לא נקבל את הנתונים האלה מאף גורם.

איתן יצחק: זה לא מופיע בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לא מופיע בביטוח לאומי ולא בשום מקום אחר.

איתן יצחק: כדי להגיע ולקבל את הנתונים, נצטרך להכין שאלונים ברשות המקומית ואנשים יצטרכו למלא שאלון ממוחשב.

איתן יצחק: אותו גורם שיאסוף, הוא בסוף גם יעשה בקרה.

אימאן ח'טיב יאסין: ומי שאין לו יכולת למלא את השאלון?

איתן יצחק: אני מניח שנמצא דרכים אחרות.

איתן יצחק: בסופו של דבר הכוונה להגיע לאזרח בקצה.

איתן יצחק: כיום אין יכולת לנטר את זה.

איתן יצחק: אני לא מדבר על הרווחה, על האוכלוסיות המסומנות, אלא אני מדבר על מה שנמצא ומה שעלול להתפתח, על האוכלוסיות שעדיין לא מנוטרות ולא מפוקחות.

איתן יצחק: לכן אנחנו מסתכלים על שנה קדימה.

איתן יצחק: אלה לא הנתונים שכרגע נמצאים אלא זה מה צפוי להתפתח.

איתן יצחק: לכן מאגרי המידע והתקשורת, הם חלק בלתי נפרד מהדברים שאנחנו רואים כאן.

איתן יצחק: אם נצליח להגיע לאיזשהו דש-בורד כזה, כמו שיש לנו היום בלוח מכוונים שברשות מוסיף עוד רכיב, אני חושב שזה יהיה אחד הדברים הטובים שנעשה.

איתן יצחק: בשקף האחרון, אני מדבר יותר על הכותרת.

איתן יצחק: כשאנחנו מדברים על סל מזון בריא ומותאם, אני מסתכל מלמעלה למטה לפי השעון.

איתן יצחק: כמובן שיהיה לנו מנגנון ניהול ושליטה קבוע וזאת כרגע רח"ל היא הגורם האינטגרטור.

איתן יצחק: תו תקן ורגולציה לקדם באמצעות הוועדה, אגף תזונה במשרד הבריאות, וכמובן שתהיה לנו יכולת לקבוע סדר עדיפות ברמה הלאומית, שתהיה לנו יכולת לייצר מאגר מידע ולמפות וגם לעשות על זה בקרה, התיאום עם ארגוני המתנדבים, זה דבר שאנחנו התחלנו ליצור אותו, ובסוף גם תקציב שהוא תקציב שמאגם את כל התקציבים שקיימים במשרד הפנים, במשרד העבודה והרווחה, תקציב של אנשי משרד הביטחון ועוד הרבה מקומות שלקחו יזומות טובות ולהכניס אותם תחת גג אחד.

איתן יצחק: זאת הפתיחה שלי.

איתן יצחק: כמובן שיש עוד כמה מצגות שירדו יותר לפרטים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו תכף נצלול פנימה.

יפעת שאשא ביטון: נשמע גם את משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני חייב להפנות את תשומת לבך כי אני קצת עוקב.

בועז טופורובסקי: אני מלווה זמן רב עמותות סיוע ואני מרגיש, ואני גם רואה בפועל, שיש הרבה פחות התייחסות ליכולת שלהן לעזור בדיוק במקרי חירום כאלה.

בועז טופורובסקי: עמותות הסיוע חיות באזורים של אנשים שהכי הרבה נזקקים למזון, יש להן את הרשימות של האנשים והם מלווים אותם לאורך שנים על גבי שנים.

בועז טופורובסקי: הן גם בקשר עם הרשויות המקומיות, גם בקשר עם הרווחה ונוצר מצב, בגלל שלא היה טיפול כמו שצריך בכל הנושא של הביטחון התזונתי, שבמדינת ישראל אין גוף שמאגד את זה כמו שצריך.

בועז טופורובסקי: התהליך שאתם עושים הוא מבורך אבל גם ממה ששמעתי וממה שקראתי, אין מספיק התייחסות ליכולת ולאפשרות של עמותות הסיוע לטפל בזה.

בועז טופורובסקי: עד עכשיו, בתקופת הקורונה, המדינה הוציאה מכרזים, ומי מנצח במכרזים על מזון?

בועז טופורובסקי: רשתות השיווק.

בועז טופורובסקי: אתה תגיד לי שאתה לא יודע, שרמי לוי, כבודו במקומו מונח, ורמי לוי כדוגמה אבל זה שופרסל ואחרים, הם לא יודעים למי לחלק.

בועז טופורובסקי: הם מציגים את הסל הזול והם לא יודעים למי לחלק ואיך לחלק, ואז מה קורה?

בועז טופורובסקי: מגיעה כמות של מאות אלפים, כי אלה הכמויות, לקבלת החלטה.

יפעת שאשא ביטון: השאלה אם הם לא רק מכינים את הסלים והסלים מחולקים על פי מה שמדווח ברווחה.

בועז טופורובסקי: זה העניין.

בועז טופורובסקי: יש את שיטת מצליח ומה שקורה זה שרוצים להראות שחילקו.

בועז טופורובסקי: קיבלתי טלפון ממישהי שאני מכיר מאשקלון, שלא חסר לה כלום, לפי מה שהיא יודעת ואני יודע, ופתאום דפקו לה בדלת והביאו לה סל כעזרה ותמיכה ממשרד הרווחה.

בועז טופורובסקי: זה הגיע מגוף כלשהו שזכה במכרז והוא חילק את הסלים האלה.

בועז טופורובסקי: אז נוצר מצב שזה לא יעיל ולא נכון.

בועז טופורובסקי: בשורה התחתונה, אני מבקש מכם שתעשו בדיקה, תשבו עם עמותות הסיוע.

בועז טופורובסקי: יש אמנם לא מעט אבל לא כל כך הרבה.

בועז טופורובסקי: תראו את החכמה שהן צברו, את הידע שלהן ואת היכולת הארגונית שלהן.

בועז טופורובסקי: תיעזרו בהן לא רק במובן של המחיר כי הן אף פעם לא יוכלו לתת מחיר של סלי מזון כי הן קונות אותם מרשתות השיווק, אלא במובן של איגום המשאבים והשימוש בהם כדי להגיע באמת למי שצריך את זה.

מיקי לוי: זה שהן קונות ברשתות השיווק, פספסת את הפתיח שלי.

מיקי לוי: אם אתה נותן להן את הכסף ישירות אליהן, הן מסוגלות לעשות שמונה שקלים מכל שקל אחד.

בועז טופורובסקי: נכון.

בועז טופורובסקי: הן גם יודעות להכפיל את זה, להביא תורמים, להביא מתנדבים.

מיקי לוי: הן גם קונות הרבה יותר טוב מאשר אתה ואני נקנה.

בועז טופורובסקי: ברור.

בועז טופורובסקי: בקורונה מפספסים אותן לגמרי.

בועז טופורובסקי: הן פונות אלי כל הזמן ואומרות שיש להן עלייה של אלפי אחוזים בדרישות ואין להן איך להביא לפונים.

מיקי לוי: המדינה נותנת באופן ישיר רק ל-11,000 משפחות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת טופורובסקי.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אוסיף ואומר שבתקופה בה אנחנו נמצאים, מעבר לאותה אוכלוסייה שהיא מוכרת ומטופלת הרבה שנים, לצערי הרב נוספה לנו אוכלוסייה נוספת, ואגב, גם לוקח לה זמן עד שהיא מוכנה להודות שהיא בכלל זקוקה לזה וצריך לראות איך אנחנו מאתרים את האנשים האלה ונותנים גם להם את הסיוע.

בועז טופורובסקי: בהחלט, את צודקת, אבל לפעמים אלה השכנים של אותם אנשים ואז אותם אנשים יכולים לומר שהנה, כאן יש מישהו שזקוק.

בועז טופורובסקי: זאת הקהילתיות.

בועז טופורובסקי: זה היופי בשימוש בכוח החברתי החזק והעצום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה כבוד יושבת הראש על הדיון החשוב והנחוץ הזה במיוחד בתקופה הזאת של השנה, אחרי חודשים ממושכים שאנשים נמצאים במצוקה כלכלית, בנוסף למצוקה החברתית והבריאותית, שזה לא פחות חשוב.

אימאן ח'טיב יאסין: כפי שהצגת את התוכנית, זה נראה יופי אבל השאלה איך באמת אנחנו הולכים ליישם את זה ושזה יגיע למטרה וליעד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתייחס גם למה שקרה בגל הראשון מבחינת חלוקת סלי המזון.

אימאן ח'טיב יאסין: בגל הראשון הדגש לרוב היה על האוכלוסייה המבוגרת אבל מה עם המשפחות?

אימאן ח'טיב יאסין: מה עם המשפחות שיש להן ילדים קטנים?

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה לרדת לרזולוציה של החברה הערבית באופן ספציפי ושל אוכלוסיות מוחלשות שכבר לפני הקורונה הן היו במצוקה כלכלית והן חיות מתחת לקו העוני.

אימאן ח'טיב יאסין: הקורונה הוסיפה עוד ועוד ועוד ואחרי כמה חודשים אנחנו הגענו למצב שבבתים אין אפילו פת לחם ואנחנו נראה את התוצרים והתוצאות הקשות של הקורונה בקטע הזה של התזונה.

אימאן ח'טיב יאסין: בחברה הערבית יש לנו אחוזים גדולים של השמנת יתר ואנחנו יודעים למה זה קורה.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שאין לו את היתרון והיכולת לאכול אוכל בריא ומזין, הוא ילך לאכול פחמימות כדי שירגיש שבע.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן שניתן את הדעת גם על זה.

אימאן ח'טיב יאסין: גם כשאנחנו מחלקים סלי מזון, צריך לחלק דברים שהם יותר בריאים וצריך לדאוג, דווקא בתקופה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יודעים שיש קשר מאוד הדוק בין רמת החסינות של הגוף ליכולת ההתמודדות עם נגיף הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לאכול אוכל בריא.

אימאן ח'טיב יאסין: דווקא בתקופה הזאת כשאנשים רעבים למינימום שבמינימום, אנחנו רואים כאשר אנחנו בעונה של הפירות, שזה דבר מזין ובריא, שהמחירים המובהקים בסופרמרקטים הם כאלה שאנשים לא יכולים לקנות.

אימאן ח'טיב יאסין: קילו אנשים עולה 30 שקלים, קילו תפוחי עץ עולים 12-10 שקלים וזה במקומות הזולים.

יפעת שאשא ביטון: זול אצלכם.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך להיכנס גם לנקודה הזאת וצריך להיות פיקוח על המחירים כדי לאפשר לאנשים לאכול.

אימאן ח'טיב יאסין: לא לחיות בכבוד, כבוד וחיים מכובדים, אני חושבת שאנחנו כבר שכחנו אבל לפחות להמשיך להתקיים בצורה הכי בסיסית האפשרית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהנקודה שהעלית היא נקודה מצוינת ונראה איך אנחנו יכולים לצלול לתוכה, הנקודה של המצרכים שאמורים להיות בריאים ומזינים כמו ירקות ופירות שבעת הזו הכי חשוב להנגיש אותם.

יפעת שאשא ביטון: את צודקת, אני ראיתי את המחירים שיצאו מכל פרופורציות.

אימאן ח'טיב יאסין: נכנסים לסופרמרקט ויוצאים עם שקית כזו קטנה עליה שילמו 200 שקלים.

יפעת שאשא ביטון: מי שיכול משלם 200 שקלים.

אימאן ח'טיב יאסין: על לא כלום.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שיכול, משלם 200 שקלים על כמות כזאת קטנה אבל אנחנו מדברים על חוסר יכולת.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רזבוזוב, אתה רוצה להתייחס עכשיו?

יואל רזבוזוב: אחר כך.

איתן יצחק: אני מודה לך על ההתייחסות כי ההערה שלך הייתה בבסיס העבודה שלנו.

איתן יצחק: את התופעות האלה אנחנו נראה, ואולי יותר רחבות, בעתיד הקרוב.

איתן יצחק: אמרנו שבלי לבנות מנגנון, אי אפשר.

איתן יצחק: בגל הקודם התייחסו רק לאוכלוסייה המבוגרת כי היא הייתה מתחת לפנס, אבל הבנו שאף אחד לא הסתכל על המדינה בצורה רוחבית ובכל הסקטורים והמגזרים.

איתן יצחק: לכן אמרנו שנבנה קודם כל מנגנון.

איתן יצחק: אני חושב שצריך עכשיו לשמוע את פרופסור רונית אנדוולט שמביאה את המנגנון שאנחנו בנינו יחד אתה לידי ביטוי.

איתן יצחק: היא תוכל לענות על השאלות שלך כי בלי לקחת את המזון ולומר מה צריך לשים בין מרכיבי הסל, אי אפשר לייצר מנגנון.

בועז טופורובסקי: יש לך איזושהי התייחסות לדבריי?

איתן יצחק: כן.

איתן יצחק: כל העמותות הכנסנו פנימה לתוך העבודה שלנו.

איתן יצחק: לא התייחסנו רק לרמי לוי או לשופרסל אלא הסתכלנו על החברה, על המתנדבים, על העמותות ועל כל הארגונים הקיימים.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד יושבת הראש, משפט אחד ברשותך, בדיוק בנקודה הזאת של העמותות.

אימאן ח'טיב יאסין: אתם חייבים לשתף פעולה עם כל העמותות הקיימות ולתת להן גם את הבמה כדי לקחת את הידע שנצבר שם ולעשות את החלוקה הוגנת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת להזכיר כאן שבגל הראשון, יש עמותה שנקראת אל-איראסי 48, שחילקה 25,000 סלי מזון.

אימאן ח'טיב יאסין: כל סל כזה עלה 250 שקלים.

אימאן ח'טיב יאסין: תארו לעצמכם באיזה סכומים אנחנו מדברים והם ממשיכים לעשות עבודה מבורכת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לעשות איגום משאבים בין כל העמותות כדי לייעל וכדי שהמשאבים יגיעו לאנשים שבאמת צריכים אותם.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את משרד הבריאות, את פרופסור רונית אנדוולט, מנהלת אגף התזונה.

רונית אנדוולט: תודה.

רונית אנדוולט: המצגת שלי אצלכם אבל אני אנסה לעשות שיתוף מסך.

רונית אנדוולט: תודה על האפשרות להציג ותודה לאיתן שבאמת מוביל תהליך מאוד מאוד חשוב ובצורה מתכללת ורב מערכתית.

רונית אנדוולט: אני רוצה לומר כמה מלים של הסבר נושא ביטחון תזונתי והגדירו כאן חברי הכנסת קודם לכן ואמרו שזה מצב שצריך גם מזון בריא, מזין, ובאופן זמין לכלל אזרחי המדינה.

רונית אנדוולט: עמדת גם את, חברת הכנסת דוקטור שאשא ביטון, על החשיבות שזה יגיע לכולם ולא רק לאוכלוסייה ספציפית.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שאי ביטחון תזונתי יכול לכלול או אכילה עודפת או לא מספקת של המזון המומלץ וכאשר אנחנו מדברים על כך שהביטחון הלאומי התזונתי נמצא בסכנה, אנחנו מדברים בעקבות שינויים בהרגלי החיים, עלייה באבטלה וסיכוי לשינוי בהסכמי סחר שראינו אותם בתחילת הגל הראשון שגם הם מהווים סוג של איום.

רונית אנדוולט: כאשר אנחנו מדברים על חוסן לאומי, אנחנו מדברים על כך שתהיה תחושה של יכולת להשיג מזון כי אנחנו לא רוצים שאנשים יתנפלו על המרכולים ויקנו דברים שהם בחיים לא אוכלים אותם, כך שאת מעט הכסף שלהם יוציאו על דברים לא בריאים.

רונית אנדוולט: אנחנו רואים שמדינת ישראל מחויבת לדאגה לכמות מזון ועוסקת במשבר הנוכחי והמתמשך, בכלל משבר המזון העולמי שקורה גם בגלל שינויים של האקלים וכולי.

רונית אנדוולט: כאן אתם יכולים לראות את הסקר של הביטוח הלאומי שנעשה ב-2012 כאשר בשנת 2016 חזרו אל אותה אוכלוסייה וראו שיש גרעין קשה של אוכלוסייה שנמצאת בחוסר ביטחון תזונתי ואלה אותם אנשים שהרבה פעמים מקבלים חבילות מזון, ידועים לרווחה וכולי אבל יחד עם זאת, כמו שאמרה חברת הכנסת דוקטור שאשא ביטון, באמת יש לנו היום קבוצות חדשות של אוכלוסייה שהן לא מוכרות לרווחה, שהן לא מוכרות לנו, אנשים שהיו עצמאיים לחלוטין וכיום גם הם נזקקים לחבילות מזון.

רונית אנדוולט: למה אנחנו כל כך מוטרדים.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שבהיעדר תרופה או חיסון כרגע לקורונה, ביטחון תזונתי ותזונה בריאה, מניעת תת תזונה והשמנה, מהווים דרך משמעותית וקריטית למניעת המחלה ואפילו למניעת הידרדרות במחלה.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שהשמנת יתר גורמת לבעיות בריאותיות מאוד מורכבות ולקושי להתמודד עם המחלה.

רונית אנדוולט: במחקר מאוד גדול שהתפרסם לאחרונה מראים שאנשים שסובלים מהשמנת יתר, יש להם סיכון גבוה, מעל 50 אחוזים, להידבק במחלה, להתאשפז, להתאשפז ביחידות לטיפול נמרץ ואפילו לתמותה.

רונית אנדוולט: אנחנו גם יודעים שתת משקל פוגע ביכולת החיסונית של הגוף בהתמודדות עם המחלה.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שחסרים תזונתיים הם חלק מהעניין הזה.

רונית אנדוולט: רק לאחרונה דובר על ויטמין D ועל ויטמין C ועל מרכיבים נוספים ואין ספק שלתזונה יש תפקיד משמעותי ביותר לשמירה על החוסן האישי והבריאותי של כולנו.

רונית אנדוולט: מה קורה כרגע.

רונית אנדוולט: אנחנו כרגע דואגים מאוד למניעת הדבקה, לריחוק וכולי אבל מדיניות מניעת הקורונה וסיבוכה, בעצם מובילה מצד שני לתופעות לוואי לפעמים בעייתיות כמו בדידות, סטרס, ירידה בהכנסות, פגיעה באכילה הבריאה וכל אלה עלולים לפגוע בחוסן הבריאותי, לגרום לחוסר תיאבון או לאכילת יתר של ממתקים.

רונית אנדוולט: ראינו את זה ממחקרים שהתפרסמו גם על ידי מכון ברוקדייל וגם על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לפיהם הרבה יותר אנשים אוכלים יותר מהרגיל, אוכלים הרבה חטיפים וממתקים, וכמו שנאמר כאן על ידי חברת הכנסת אימאן ח'טיב אוכלים אוכל לא בריא, וגם 21 אחוזים אמרו שהם חווים מחסור במזון.

רונית אנדוולט: יש לנו דיווחים מסקרים נוספים בהם האחוזים אפילו גבוהים יותר.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שכל אלה עלולים להוביל לסיבוכים, לתמותה ותחלואה מקורונה ולכן זה חמור במיוחד.

רונית אנדוולט: מה תמונת המצב של אי הביטחון התזונתי.

רונית אנדוולט: יש לנו את האוכלוסיות המוחלשות, הקשישים והחולים, אוכלוסיות שמוכרות יותר לגופים השונים שמטפלים ומשרד הרווחה עושה עבודת קודש מול האוכלוסיות הללו.

רונית אנדוולט: אבל יש לנו גם מובטלים, ילדים שעד עכשיו היו מקבלים ארוחות חמות ובני נוער שאנחנו רואים כבר את המצוקה שקורית בקרבם, ויש כמובן את כלל הציבור.

רונית אנדוולט: יש לנו מצב כאוטי בהרבה מובנים.

רונית אנדוולט: הרבה ישבנות, אכילה לא מספקת או עודפת ובעצם אנחנו עדים לכך שבנושא חלוקת המזון, בתי התמחוי מדווחים שיש עלייה דרמטית בדרישה לארוחות חמות, לחבילות וכולי.

רונית אנדוולט: יש דיווחים רבים על עלייה במשקל.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שעלות של סוכרת והשמנה למדינת ישראל היא מעל 10 מיליון שקלים ואפילו יותר מזה.

רונית אנדוולט: אנחנו יודעים שבני נוער וילדים נמצאים בסיכון מוגבר לצריכת קלוריות ממזון לא בריא, ממזון אולטרה מעובד, גם בשגרה הרגילה אבל על אחת כמה וכמה במצבים כמו היום.

רונית אנדוולט: מה אנחנו אומרים שצריך לעשות ומה אנחנו מנסים לעשות.

רונית אנדוולט: קודם כל, יחד עם הנהלת משרד הבריאות הובלנו את ועדת ההסדרה התזונתית, יש את הסמלים בחזית האריזה, התגים האדומים והירוקים שאתם מכירים.

רונית אנדוולט: אנחנו מדברים על החשיבות של החינוך לתזונה בריאה במסגרת בתי הספר, אם זה באמצעות חוקים ותקנות, אם זה באמצעות מערכי שיעור בתחום של חשיבות התזונה הבריאה וגם רגולציה שעושים על כל בית ספר.

יפעת שאשא ביטון: גם את זה אין להם כי הם לא במערכת סדירה בבית הספר וב-זום שהם עושים זה בטח הדבר האחרון שהם נוגעים בו ואגב, אני חושבת שזה דווקא הזמן לנצל את זה לנושאים האלה.

רונית אנדוולט: נכון.

רונית אנדוולט: אני בהחלט מסכימה.

רונית אנדוולט: נעשו הרבה מאוד שיעורים ב-זום גם בתקופה זאת מול מערכת החינוך כדי ללמד תזונה בריאה גם עם חלון הזדמנויות.

רונית אנדוולט: עשינו את זה קצת עם משרד החינוך אבל כמובן שצריך עוד הרבה יותר.

רונית אנדוולט: יש גם סוג של ניצול ציני של הפרסום של מזון מזיק שזה באמת לא הזמן לפרסם מזון מזיק לילדים.

רונית אנדוולט: הנושא של סטנדרטים ונהלים, הנושא של קביעת סל מזון בריא, בנינו סל מזון בריא והעברנו את זה לכל העמותות ולכל הגופים כולל משרד הרווחה וכולי.

רונית אנדוולט: בנינו נהלים לשמירה על כוח אדם וטיפול קליני תזונתי כך שגם בעת הקורונה, גם בגל הראשון וגם עכשיו, הטיפול התזונתי ימשיך להתקיים בקרב אנשים הסובלים מהשמנת יתר, חולים במחלות כרוניות וכולי.

רונית אנדוולט: אנחנו גם מנהלים את מלאי המזון הרפואי בכלל ובחירום בפרט כדי שכל מי שמאושפז בבית חולים וזקוק למזון רפואי כי הוא לא יכול לאכול מזון רגיל, יהיה לו מספיק מלאי.

רונית אנדוולט: בנינו נוהל לתזונה בריאה במלונות, כך שבאמת מי שמקבל את התמיכה שלו מהמערכות הציבוריות יקבל הזנה בריאה.

רונית אנדוולט: כמובן שאנשים יכולים להכניס מזון משלהם אבל בית המלון נותן להם מזון בריא.

רונית אנדוולט: כל המידע לגבי הנושאים האלה נמצא באתר משרד הבריאות תחת נגיף קורונה החדש, חומרים לאנשי מקצוע ותחת תזונה אפשר למצוא את כל החומרים לשימוש כולם.

רונית אנדוולט: חשוב עוד לציין שנבנה מדריך לביטחון תזונתי בעיר שהוא לשימוש הרשויות המקומיות.

רונית אנדוולט: יש לנו נהלים שונים אבל אני לא אכנס פנימה לתוכם.

יפעת שאשא ביטון: מי אמון על זה?

יפעת שאשא ביטון: זה שיש מדריך שמופיע באתר, זה נחמד, אבל מישהו אמור להסתכל על זה?

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, מחויב לפתוח את זה ולפעול לאור הנוהל הזה?

רונית אנדוולט: בהחלט.

רונית אנדוולט: אנחנו קיימנו יום הדרכה לפני כשבועיים יחד עם רח"ל ויחד עם נציגות מכל רשות מקומית.

רונית אנדוולט: היו מעל 115 משתתפים.

רונית אנדוולט: העברנו את ההנחיות של המדריך לביטחון תזונתי בעיר.

רונית אנדוולט: אנחנו גם עושים עבודה יחד עם התזונאיות של בריאות הציבור במשרד הבריאות, ואמנם יש לנו מעט מאוד כאלה אבל המעטות שיש עובדות מאוד קשה מול כל הרשויות כך שכל רשות שממנה תזונאית עירונית יכולה לקבל עזרה מאתנו, גם אחרות, איך להטמיע את המדריך לביטחון תזונתי בכל עיר.

רונית אנדוולט: אנחנו עובדים יחד עם משרדי ממשלה שונים בשותפות אסטרטגית גם לחיזוק החקלאות המקומית.

רונית אנדוולט: משרד החקלאות מוביל תהליך מאוד יפה של הורדת פערי תיווך בין החקלאי לבין הצרכן.

יפעת שאשא ביטון: זה לא עובד.

יפעת שאשא ביטון: זה נחמד אבל אני יכולה לספר לכם ששישה אפרסקים עולים 36 שקלים.

יפעת שאשא ביטון: זה אמיתי.

יפעת שאשא ביטון: אנשים לא מסוגלים לעמוד במחיר כזה.

רונית אנדוולט: אני מסכימה שהנושא של חקלאות מקומית הוא נושא שחייב להתפתח עוד הרבה יותר.

רונית אנדוולט: משרד החקלאות משקיע בזה הרבה מאוד ואני מקווה שזה יישא פירות בעתיד הקרוב כאשר באמת המחירים יהיו הרבה יותר זולים כי נאמר כאן קודם לכן על ידי חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין שהמחירים חייבים להיות יותר זולים.

רונית אנדוולט: כל הנושא של תקשורת ודוברות מאוד מאוד חשוב.

רונית אנדוולט: יש לנו את הסימון הירוק שהמטרה שלו היא להנגיש לציבור מה המזונות הבריאים יותר.

רונית אנדוולט: יש מספר רשתות מזון שלקחו את זה והן מסמנות את המזונות היותר בריאים כדי לעזור בעניין הזה.

רונית אנדוולט: אם כן, עשינו הרבה מאוד מהלכים במהלך התקופה, מהגל הראשון, של שיתופי פעולה וחברנו לרח"ל להובלת מערך מתכלל בנושא של צווארי הבקבוק.

רונית אנדוולט: היה לנו מפגש בין-משרדי להפקת לקחים בעקבות הגל הראשון.

רונית אנדוולט: כמו שתראו כאן את הלוגו שלמעלה, היו שותפים כל משרדי הממשלה הרלוונטיים שנמצאים כאן וכולם עסקו ברמה זו או אחרת בחלוקת מזון.

רונית אנדוולט: היה מפגש נוסף על ידי רח"ל בשיתוף בין-משרדי.

רונית אנדוולט: נפגשנו עם עמותות מחלקות מזון ובעצם הוצג תו תקן למזון על ידי רח"ל.

רונית אנדוולט: מפגש למידה עם הרשויות, כמו שציינתי.

רונית אנדוולט: היה גם מפגש איך אנחנו נעשה הערכה של כל התהליך הזה יחד כאשר המטרה היא לאתר ואתם שאלתם איך מאתרים את האנשים שצריכים את זה.

רונית אנדוולט: אם כן, להעביר שאלון, אם זה באמצעות SMS, אם זה באמצעות אתר אינטרנט, אם זה באמצעות דיווח של שכנים או בכל דרך אחרת, להעביר לאדם אחד שיתכלל את זה ברמת הרשות.

רונית אנדוולט: ההמלצה שלנו היא לעשות דש-בורד בעניין הזה.

רונית אנדוולט: אנחנו גם בקשרים בין-לאומיים, גם עם ארגון הבריאות העולמי, גם עם ה-FAO וגם עם ה-OECD כדי ללמוד גם מה אחרים עושים, כדי ללמוד מאחרים ולראות שאנחנו לא טועים בדרך בה אנחנו עובדים.

רונית אנדוולט: היה גם מפגש אותו תיאר איתן לגבי חמשת הישובים בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: כתוב בתקשורת ודוברות, תמיכה בחזרה לשגרה למוסדות החינוך או במוסדות החינוך.

יפעת שאשא ביטון: למה הכוונה?

יפעת שאשא ביטון: ברמה הקונקרטית.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה כאן הרבה מאוד כותרות אבל לא תמיד הצלחתי להבין.

רונית אנדוולט: כל הכותרות האלה היו מפגשים רב-מקצועיים בהם נפגשנו עם נציגי משרדי ממשלה נוספים.

רונית אנדוולט: בגלל שכמו שאמר איתן, לא היה גוף שהוגדר כגוף שמנהל את כל האירוע הזה מלכתחילה, אנחנו לקחנו על עצמנו יחד עם רח"ל את ההובלה של זה בצורה וולנטרית ואמרנו שאנחנו רוצים לראות שלא משאירים בשטח אנשים רעבים.

רונית אנדוולט: שלא נמצאים אנשים שאין להם מזון בריא.

יפעת שאשא ביטון: לפני המפגשים.

יפעת שאשא ביטון: המפגשים הם לא המטרה אלא הם האמצעי להגיע למטרות.

רונית אנדוולט: בהחלט.

יפעת שאשא ביטון: מה זה תמיכה בחזרה לשגרה למוסדות החינוך?

יפעת שאשא ביטון: תמיכה מאיזו בחינה?

יפעת שאשא ביטון: בליווי הספר, ללחוץ על כך שיחזרו למערכות החינוך כדי שזה גם יחזיר לאיזושהי שגרה של אכילה?

יפעת שאשא ביטון: אני מנסה להבין מה עומד מאחורי המשפט הזה.

רונית אנדוולט: אנחנו מפקחים על המזון בצהרונים ואנחנו עושים עם משרד החינוך גם בנושא הזה של הזנה של ילדים.

רונית אנדוולט: אנחנו גם עובדים עם מי שאחראי במשרד החינוך על החינוך הבריאותי ואנחנו עובדים על כך שייכנסו גם תכנים של תזונה בריאה בליווי תוכנית מזון בריא שהיא תוכנית לאומית משותפת של מספר משרדי ממשלה.

רונית אנדוולט: בנושא הזה של החינוך, שאני חושבת שהוא קרוב ללבך, מאוד מאוד חשוב לנו הנושא הזה של חינוך תזונתי בתוך מערכת החינוך.

רונית אנדוולט: אנחנו רוצים לשלב את ההנחיות התזונתיות החדשות, אנחנו חושבים שצריכים לשלב אנשי מקצוע ותזונה בתוך המערכת, אנחנו מקדמים את הרגולציה למזון בריא בצהרונים, העברנו תקנות למשרד החינוך על תזונה בריאה בקיוסקים במערכת החינוך, אנחנו משלבים כלי מדידה והערכה, חקלאות מקומית, גם בגני הילדים וגם בכלל, גינות עירוניות וכולי ביחד עם משרד החקלאות.

רונית אנדוולט: בעצם אנחנו רוצים שהסביבה שלנו תהיה בריאה יותר וזה קשור כמובן גם לסימון בחזית האריזה.

רונית אנדוולט: אנחנו גם עובדים עם משרד הכלכלה על הנושא של הנגשה והוזלה של סל מזון בריא ותחרותי, מה שאני מקווה שיצא לפועל בקרוב.

רונית אנדוולט: כמובן שזאת דרך אחת להוביל מזונות בריאים.

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שצריך לעשות פיקוח על מחירים של הרבה יותר מזונות בריאים ולהוציא מפיקוח מזונות לא בריאים.

רונית אנדוולט: זה הליך שמאוד נשמח לתמיכה שלכם, של חברי הכנסת בנושא הזה.

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שהנושא של מזון מזיק לילדים הוא שערורייה.

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שלא יכול להיות מצב שמפרסמים מזון מזיק לילדים.

רונית אנדוולט: אנחנו בעד תמיכה, גם איתור בצורה נכונה, הצלת מזון, אספקת מזון בריא למניעת רעב אבל בשילוב תוכניות שיקום ויציאה.

רונית אנדוולט: אנחנו לא רוצים אנשים שנעזרים בחבילות מזון כל חייהם אלא אנחנו רוצים שתהיה אפשרות כלכלית לכל אחד לרכוש מזון במחירים שווים לכל כיס.

רונית אנדוולט: אנחנו בעצם מדברים על שרשרת של ניהול שמתכללת מהשדה לצלחת, מעצמאות חקלאית, ניהול יבוא ומזון מותאם, אנחנו מדברים על כך שחייבים כאן חברה עצמאית.

רונית אנדוולט: מכון יסודות עשה עבודה מאוד יפה בשיתוף פעולה רב-משרדי לגבי איך אפשר לעשות את זה כך שאנחנו לא נהיה תלויים רק ביבוא ונוכל גם לקיים חקלאות מקיימת לאורך זמן, הובלת מחירי מזון בריאים, שיווק חברתי שיהיה לכולם וכמובן ביטחון תזונתי לכלל האוכלוסייה.

רונית אנדוולט: לסיכום אני אומר מה אנחנו חושבים שצריך כרגע.

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שצריך מערך הסברה לתזונה בריאה כחלק מהתמודדות עם נגיף הקורונה שיהיה בכל משרדי הממשלה.

רונית אנדוולט: צריך תקציב מרכזי בבסיס התקציב ודאגה למסגרות פורמליות להזנת אוכלוסייה בחסר תזונתי תוך שמירה על חלוקת מזון בריא, ברווחה או בכל משרד ממשלתי אחר שעוסק בזה היום ובכלל.

רונית אנדוולט: שיהיה תקציב מרכזי לגוף המרכזי שיתכלל כאשר ההמלצה שלנו היא שזה יהיה רח"ל בתיאום וייעוץ מקצועי שלנו.

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שצריך שיהיה דש-בורד יישובי מתעדכן שכולל את כל המדיניות התזונתית היישובית ויאתר אוכלוסייה שנזקקת, שיהיה מיפוי עמותות מקומיות יחד עם מערכות תמיכה מקיימות כדי לנצל את מה שנאמר קודם לכן כך שמכל שקל יהיה ניתן ליצור עשרה שקלים.

רונית אנדוולט: אנחנו דווקא חושבים שכדי לשמור על הכבוד של האוכלוסייה, צריך לתת תלושים ולאו דווקא סל מזון אבל שהתלושים האלה יאפשרו לקנות מזון בריא ואולי מוזל.

רונית אנדוולט: כמובן אנחנו חושבים שצריך אדם אחד שיתכלל את העבודה הזו מול הרשות המקומית.

רונית אנדוולט: כאן יש את המייל שלי, זה המייל של האגף שלנו לכל רעיונות נוספים.

רונית אנדוולט: לכל הצעה אנחנו תמיד קשובים ומוכנים לעזור בכל דבר שאפשר בעניין הזה כי אנחנו רואים את זה לאומית.

רונית אנדוולט: תודה על ההקשבה ועל הזמן שניתן לנו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה פרופסור אנדוולט, לך ולמשרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רק לזקק כאן ברשותך את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אם כן, קודם כל, יש כאן דברים שהם כלליים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, הם נכונים לכל תקופה ולא רק לתקופת הקורונה וחשוב שהם יהיו גם בשגרה בכל המערכות כולל הסברה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לזקק את זה דווקא למשבר בו אנחנו נמצאים כאשר כל מה שאת מדברת עליו, בולט שבעתיים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אם זה במצוקות, אם זה בצורך לתכלל, אם זה בצורך לנטר אוכלוסיות חדשות.

יפעת שאשא ביטון: דווקא בגלל שהפעם אנחנו גם מדברים על אוכלוסיות שלא ידעו מחסור, שהיו במעמד גבוה, שגם יהיה להן קשה מאוד להודות שהן נמצאות בסיטואציה כזאת, זאת אומרת, הן עוברות תהליכים פסיכולוגיים נוספים חוץ מהמצוקה הזו בה הן נמצאות.

יפעת שאשא ביטון: לכן היה חשוב לי לדעת אם נוכל להוציא מכל מה שנאמר כאן מה צריך עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: אני רואה שהתחלתם במאי, ראיתי בשקף של המפגשים שבמאי התחלתם את כל המפגשים וזה נמשך עד לתחילת אוקטובר.

יפעת שאשא ביטון: מה אנחנו צריכים עכשיו כדי להבטיח שאנשים שיושבים בבית בסגר, האנשים שלא יודעים מתי הם חוזרים לעבודה ויוכלו לקבל בחזרה את השכר שהם היו רגילים לקבל כדי שהם יוכלו לפרנס את עצמם כפי שהם היו רגילים, כל השרשרת הזאת, איך אנחנו מטפלים בה.

יפעת שאשא ביטון: שאלה לגבי מה שהצגת כאן ביצירת דש-בורד יישובי.

יפעת שאשא ביטון: מה אתם מצפים שיהיה בדש-בורד?

יפעת שאשא ביטון: מה צריך להיות שם?

יפעת שאשא ביטון: מספר האנשים שמקבלים?

יפעת שאשא ביטון: ניטור של האנשים?

יפעת שאשא ביטון: מה צריך להיות שם?

רונית אנדוולט: אנחנו חושבים שקודם כל צריך לעשות ניטור של כל האנשים שזקוקים למזון.

רונית אנדוולט: זאת אומרת, בטח בחלוקה הראשונית.

רונית אנדוולט: לאתר את כל הנזקקים.

רונית אנדוולט: משרד הרווחה עושה עבודה מאוד יפה עם האנשים המבוגרים וכמובן מטפל בכל המוסדות של אנשים עם צרכים מיוחדים, אבל יש עדיין אוכלוסייה – כמו שצוין בדיון כאן לא מעט – בלתי נראית, זאת שהיא לא מוכרת, לא מוכרת על ידי הרווחה, העניים החדשים או אלה שהם אולי לא ממש עניים אבל אין להם מספיק כסף לקנות אוכל בריא ואנחנו חייבים לאתר אותם.

רונית אנדוולט: יש רשויות שעשו את זה.

רונית אנדוולט: יש רשויות שכבר מיפו את האוכלוסייה ברשות המקומית ויודעים להגיע לכל אחד ואחד.

רונית אנדוולט: ברשויות בהן יש מחלקת בריאות ויש שם מי שמתכללת את זה מול כל משרדי הממשלה המקומיים ברשות, אם זאת הרווחה, אם זה החינוך, אם אלה המחלקות האחרות, חירום וכולי, יותר קל לעשות את זה.

רונית אנדוולט: בנוסף לזה צריך למפות את כל העמותות השונות שקיימות ברשות המקומית.

רונית אנדוולט: יש הרבה עמותות שעושות עבודה נפלאה, יש בתי תמחוי שעושים עבודה יוצאת דופן ובעצם צריך להנגיש את כל השירותים האלה.

רונית אנדוולט: מעבר לזה, חשוב לנו שגם יהיו מבצעים של מזון בריא.

רונית אנדוולט: אנחנו רוצים שחנויות מקומיות ימשיכו להתפרנס, שאפשר לקנות מחנות מקומית ולא להביא את זה ממפעל מזון אחד גדול שמחלק בכל הארץ את חבילות המזון, שנוכל לקיים איזושהי שגרה כלכלית-חברתית ולשמור על המרקם החברתי והקהילתי תוך תמיכה הדדית בתוך הרשות המקומית.

רונית אנדוולט: אני חושבת שלרשות המקומית יש את היכולת הזאת ורשויות שאין להן, משרד הביטחון מנסה להצמיד את אנשי פיקוד העורף לרשויות מקומיות יותר חלשות כדי לעזור להן לתכלל את כל מה שקורה בתוך הרשות.

רונית אנדוולט: הרעיון הוא לבנות דש-בורד כזה שהוא מבוסס מידע ואפשר יהיה לעשות הערכה ולראות שאנשים שבאמת זקוקים קיבלו את מה שהם צריכים, שמצד אחד אין בזבוז מזון ומצד שני שמי שצריך, באמת מקבל.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

יפעת שאשא ביטון: נקודה חשובה ששילבתם בכל הדבר הכול כך חשוב הזה - חיזוק הכלכלה המקומית, של בעלי העסקים הקטנים – ואני חושבת שזה פנטסטי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: נעבור לאלי כהן, מנכ"ל ארגון פתחון לב.

אלי כהן: תודה על הדיון.

אלי כהן: אני חייב לומר שאני יושב ומקשיב ואני אומר שהתוכניות מדהימות והלוואי ש-20 אחוזים מהן היו מתקיימות.

אלי כהן: הלוואי שבכלל הייתה האפשרות.

אלי כהן: אתם מדברים על מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות.

אלי כהן: אני מציע למישהו מכם לנסות להרים טלפון למחלקת רווחה ברשות מקומית.

אלי כהן: מי שיצליח לקבל מענה, ארוץ לחבק אותו היכן שהוא נמצא.

אלי כהן: הרשויות המקומיות ומחלקות הרווחה ברשויות המקומיות קורסות טרום קורונה.

אלי כהן: טרום הקורונה הן לא עומדות בנטל.

אלי כהן: עם כל הנטל שהצטרף אליהן, איך מצפים שהן ירכזו את הפעילות?

אלי כהן: מיפוי, זה נהדר.

אלי כהן: יש עמותות שנמצאות בשטח שלא צריכות למפות שום דבר כי הן עושות את זה כבר עשרות שנים והן יכולות לומר בדיוק מי האנשים שצריכים, בדיוק מה הם צריכים ואת סלי המזון הבריאים הן מחלקות מזה כבר כמה שנים.

אלי כהן: הקשר שמדברים עליו – תוך כדי הדיון שלחתי הודעות לחברים שלי בארבע-חמש עמותות מרכזיות ושם לא מכירים את הנתונים עליהם אתם מדברים.

אלי כהן: אני לא יודע מהיכן התוכנית הזו בכלל שואבת את המקורות.

אלי כהן: אתם מציגים במצגות הורדת מחירי המזון, אבל איזה הורדת מחירי המזון?

אלי כהן: דיברה חברת הכנסת על כך.

אלי כהן: מה ממחירי המזון ירד?

אלי כהן: איזה מזון בריא אפשר לקנות בעלויות שוליות?

אלי כהן: מדברים על פעילות שנעשית במשרדים השונים - גם התזונה שניתנה בבתי הספר לילדים שהם הכי נזקקים, 119,000 ילדים כאלה - מאז הקורונה הוסבה לפעילות אחרת בקשישים וגם זה נעצר.

אלי כהן: בגל השני של הפעילות משרד הרווחה לא מחלק סל מזון אפילו למשפחה אחת.

אלי כהן: מחכים לאיזושהי פעילות של פיקוד העורף שכן או לא תקרה.

אלי כהן: אני מנסה להבין על מה השיח כאן.

יפעת שאשא ביטון: מה שהוצג כאן, כמו שאמרתי גם קודם, בהתחלה זה היה באיזשהו מבנה ארגוני ואחר כך נגעו בנקודות שחשוב לתת עליהן את הדעת.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של הביטחון התזונתי, של המזון הבריא, לראות איך אנחנו עושים את זה.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אנחנו פונים אליכם כי אני רוצה להבין – ואמרתי את זה גם בסוף דבריי קודם – את התכל'ס.

יפעת שאשא ביטון: מה בתכל'ס קורה כאן.

יפעת שאשא ביטון: מה אנחנו צריכים לא מחר בבוקר אלא בעוד שעה כדי שאנחנו נוכל באמת לקיים את מה שנכתב כאן בתקופה הכול כך קשה הזאת של משבר הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אין יותר טוב מאשר לשמוע מכם, האנשים שנמצאים בשטח.

יפעת שאשא ביטון: זה אתה ועוד דוברים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: תאיר את עינינו.

יפעת שאשא ביטון: שמת כאן כמה נקודות שקצת מטרידות אותי, העניין של מחלקות רווחה שלא חילקו בגל השני סלי מזון או דברים שזרקת כך לאוויר.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שתעשה את זה בצורה מסודרת ותסביר לי היכן האתגרים ומה אנחנו צריכים לפתור.

אלי כהן: קודם כל, מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות קורסות עוד טרום הקורונה.

אלי כהן: כאשר 1.8 מיליון אנשים בישראל מתחת לקו העוני טרום הקורונה, תוסיפו על זה מיליון מובטלים ותבינו שהם לא יכולים להגיע ולתת מענה.

אלי כהן: זה פשוט בלתי אפשרי.

אלי כהן: הם לא נמצאים שם.

אלי כהן: הם קרסו כבר מזמן.

אלי כהן: זה פעם אחת.

אלי כהן: פעם שנייה, כאשר סוף מדברים, צריך לשבת על ניהול תקציבי.

אלי כהן: תקציב בנושא של מזון, בסיס התקציב של מדינת ישראל פשוט לא קיים.

אלי כהן: מדבר סגן ראש רח"ל בצורה מאוד נכונה וחכמה על כך שהפער החברתי במקרה הטוב יטופל תוך שנתיים, שלא לומר יותר.

אלי כהן: גם בפעם האחרונה עת היינו במיתון דומה, לקח חמש שנים לחזור לנקודת המוצא ער המשבר.

אלי כהן: אנחנו מדברים תהליך ארוך.

אלי כהן: לכן הפתרון בעניין הביטחון התזונתי, צריך לשבת קודם כל בבסיס תקציב המדינה כדי שיהיה פתרון כזה שנמשך למשך התקופה בה אנחנו מבינים שהולכת להיות בעיה, מה שכרגע לא קורה.

אלי כהן: הפעולות צריכות להתנקז דרך כוח אדם שהוא זמין לעשות את זה.

אלי כהן: העמותות השונות שמות במזון כל שנה 500 מיליון שקלים אל מול פחות מ-30 מיליון שקלים ששמה המדינה.

אלי כהן: במקום לעשות חבירה ולעשות פעולה שעובדת יחד, עושים פעולות נקודתיות שמבזבזות כסף לאין ערוך.

אלי כהן: כרטיסי המזון עליהם דיברה רונית מכובדים, נהדר.

אלי כהן: כשיהיה למדינה כסף לתת את כל מה שצריך בכרטיסי מזון, אנחנו הראשונים לקפוץ.

אלי כהן: כל עוד זה לא קורה, כמו שאמר חבר הכנסת לוי, כשיש מכפיל של שמונה או תשע, שעושים את זה באריזת סלי מזון, הפתרון כאן צריך להיות ברור.

אלי כהן: מעבר לזה, אני מסתכל על מה קורה בשטח.

אלי כהן: כל התהליכים האלה שדיברתם עליהם במצגת הם נפלאים אבל הם לא ריאליים.

אלי כהן: הם לא נמצאים שם בשטח והם לא מתוקצבים.

אלי כהן: מה התקציב שניתן כדי לחלק את סלי המזון האלה?

אלי כהן: למי הוא ניתן?

אלי כהן: להיכן זה מגיע?

אלי כהן: מה נעשה לטווח הארוך?

יפעת שאשא ביטון: באמת לאן זה מגיע?

יפעת שאשא ביטון: אתם הרי מחלקים סלי מזון ואני שואלת לפי מה אתם מחלקים.

אלי כהן: אנחנו מחלקים סלי מזון למשפחות.

אלי כהן: אנחנו מלווים אותן כל שבוע במשך השנה כולה.

אלי כהן: כל המשפחות האלה נשלחות אלינו עם הפניה מעובדים סוציאליים.

אלי כהן: זאת אומרת, למדינה בשוטף, מהמיזם לביטחון תזונתי שמסייע לכ-11,500 משפחות בכל הארץ, אין שום פתרון שהוא לא העמותות.

אלי כהן: העמותות הן הפתרון של המדינה כמובן מבלי שהיא מממנת אותו אבל הם הפתרון של המדינה.

אלי כהן: אין פתרון אחר.

אלי כהן: כאשר אנחנו מדברים על תהליך שאמור לקחת שנתיים ויותר, את הפתרון הזה צריכים ללוות הארגונים שיהיו כאן שנתיים ויותר.

אלי כהן: כל הגורמים עליהם אנחנו מדברים לא יתפקדו כאן בעוד חצי שנה ובעוד שנה.

אלי כהן: העמותות הן אלה שיהיו כאן.

אלי כהן: לכן הן צריכות להיות בלב הפעילות.

אלי כהן: כל הידע והניסיון שמדברים עליו, עכשיו לעשות פרויקט להגיע, אנחנו מכירים את האנשים.

אלי כהן: נמצאים כאן עוד נציגים מארגוני מזון ורק בין חבריי מבין אלה שנמצאים בדיון, 40 או 50 אחוזים מאוכלוסיית הנזקקים הקשים מטופלים על ידם.

אלי כהן: אין כאן עניין של חבירה.

אלי כהן: בתחושה שלי כולם מנסים לייצר כאן איזושהי פעילות נוספת במקום איחוד.

אלי כהן: עדיין לא שמעתי את אנשי משרד הרווחה.

יפעת שאשא ביטון: עוד לא הגענו אליהם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק בתחילת הדיון.

אלי כהן: מדברים על הקמת גוף מרכז.

אלי כהן: בעיניי ולשיטתי יש גוף מרכז.

אלי כהן: משרד הרווחה מכיר ומטפל.

אלי כהן: קחו את התקציבים, שימו אותם בבסיס תקציב המדינה, תעשו חבירה לעמותות שכבר נמצאות ופועלות בשטח.

אלי כהן: העמותות שנמצאות בדיון חילקו בשבוע האחרון יותר מזון מכל מדינת ישראל.

אלי כהן: קחו אותן אליכם, תעבדו יחד אתנו.

אלי כהן: אנחנו אפילו לא מבקשים עבור זה תמורה, רק פרגון.

אלי כהן: חלק ניכר מהנתונים שאני רואה כאן, אני לא רואה את זה מתקיים.

אלי כהן: מי מחבריי שהספקתי לברר אתו תוך כדי הדיון, גם לא רואה את זה קורה בשטח.

אלי כהן: שוב, לחשוב שמי שיכול להוביל את הפתרון הזה אלה מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות, זה לא מחובר כהוא זה למה קורה בשטח.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מיקי לוי: מה שאמר אלי גברתי יושבת הראש – אני מתנצל שאני מתפרץ – זו קריאת השכמה, זו זעקה ואני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לעשות משהו בדבר הזה.

מיקי לוי: הוא יושב שם, הוא בשליחות חברתית וזועק הצילו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לזרוק קצת אור על סוגיית הילדים בבתי הספר, אלה שהיו משולבים בפרויקטים, בכל מיני פרויקטים שקיבלו מנה חמה.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת הייתה המנה היחידה שהם קיבלו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לחשוב איך בכל זאת בתקופה שאין בתי ספר הדבר הזה ימשיך להתקיים כי זאת האופציה היחידה שילדים יקבלו ארוחה חמה.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת אוכלוסייה מוגדרת.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על ההערה.

יפעת שאשא ביטון: רשמתי לי כאן קודם להתייחס למשפחות.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאחת הטענות שהיו כבר בגל הראשון זה שמשפחות קשות יום אומרות שהן בקושי הסתדרו עד היום והיום הן מאכילות את הילדים שלוש ארוחות ביום, הם כל היום בבית והן צריכות יותר.

יפעת שאשא ביטון: לוקח זמן גם לחברה להבין את הצורך הזה וזה בדיוק מהמקום שאת מדברת עליו, שהילדים האלה כבר לא אוכלים במוסד החינוכי את הארוחה החמה ולהורים יש את האחריות הצורך לדאוג לזה.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שגם למשפחות האלה שנמצאות בתוך הלופ של הסיוע באופן שגרתי, צריכים לעבות את הסיוע שהן היו אמורות לקבל.

יפעת שאשא ביטון: נתייחס לזה גם בסיכום הדברים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור דב צ'רניחובסקי, המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

יפעת שאשא ביטון: לא נמצא.

יפעת שאשא ביטון: דורית אדלר, נשיאת הפורום הישראלי לתזונה.

דורית אדלר: תודה על הזכות לדבר.

דורית אדלר: אני רק רוצה לומר מילת הערכה ליושבת ראש הוועדה.

דורית אדלר: אני עוקבת אחרי הדיונים ואלה דיונים לעומק וזה המקום לקחת את הנושא של ביטחון תזונתי מכאן כחלון הזדמנויות.

דורית אדלר: הנושא של אי ביטחון תזונתי הוא ממש מערער את הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

דורית אדלר: היינו 20 אחוזים אוכלוסייה באי ביטחון תזונתי טרום הקורונה וסביר להניח שנכפיל, אולי יותר, את המספר.

דורית אדלר: אנחנו מדברים על היקפים מטורפים.

דורית אדלר: לא סביר שמדינת ישראל תצליח עם עמותות או בלי עמותות לחלק כמויות כאלה של סלי מזון.

דורית אדלר: לכן מדינת ישראל חייבת להוזיל את סל המזון הבריא הבסיסי ובר הקיימא - אני רוצה להכניס כאן את אלמנט הקיימות כי זה אחד האיומים הרציניים שנמצאים לפתחנו – לאלתר.

דורית אדלר: מדינת ישראל מחר בבוקר יכולה להחיל מע"מ דיפרנציאלי על סל מזון בריא בסיסי ובר קיימא, היא יכולה לסבסד את המזון.

דורית אדלר: רוב הגורמים הכלכליים אומרים בואו נפתח את השוק ליבוא וכולי.

דורית אדלר: אנחנו עלולים לערער את היכולת שלנו להזין את האוכלוסייה בתוך זמן קצר מאוד אם אנחנו נערער את התשתית החקלאית שלנו, מה גם שחקלאי ישראל יכולים נכון להיום לספק את סל המזון הבריא הבסיסי ובר הקיימא מבוסס על התזונה הים תיכונית כפי שמשרד הבריאות ממליץ עליו.

דורית אדלר: אם כן, קודם כל, להוזיל את הסל.

דורית אדלר: אנחנו לא יודעים מי יהיו האנשים שמחר יהיו באי ביטחון תזונתי ובעוד חודש ולא יכול להיות שמדינת ישראל בשנת 2020, שמזרימה מיליארדים בהשוואה למדינת ישראל בשנת 1949 אז היא הצליחה להאכיל את כל המדינה.

דורית אדלר: אז נכון, האכילו צנע, אני לא ממליצה חס וחלילה להאכיל צנע, אני רק אומרת שנדרשת פה מנהיגות ואומץ של שירות לאזרחים ודבר ראשון, להוזיל.

דורית אדלר: סל המזון הבריא הבסיסי ובר הקיימא הוא זה שצריך להיות המצפן לכל מדיניות לטיפול באי ביטחון תזונתי.

דורית אדלר: תזונה מבוססת בעיקרה על מזון מהצומח עם פחות מזון מהחי ואת זה אנחנו יכולים להנגיש לכלל האוכלוסייה.

דורית אדלר: זאת התזונה שפרופסור רונית אנדוולט דיברה עליה, שהיא זאת שתמנע גם את סיבוכי הקורונה וכולי וכולי.

דורית אדלר: דבר נוסף.

דורית אדלר: נכון להיום עמותות המזון אכן מחלקות כמויות אדירות של מזון.

דורית אדלר: חלק מהמזון הזה הוא מזון מזיק.

דורית אדלר: חלק מהמזון הזה, שכוללים אותו בתוך ה-500 מיליון שקלים, הוא תרומות מאנשים, מגופים, מרשתות מזון ומתעשיית מזון שלמעשה תורמת מזון מזיק שמהווה שמן למדורת אי הביטחון התזונתי.

דורית אדלר: מחריפה את מעגל הקסמים.

דורית אדלר: אנחנו שלחנו לכם נייר עמדה ואני מציעה שתסתכלו על מעגל הקסמים של המזון המזיק ומערער את הביטחון התזונתי של ישראל.

דורית אדלר: לכן אנחנו ממליצים מחר בבוקר להחיל תו מזון סגול על חבילות המזון.

דורית אדלר: זאת אומרת, התו יגדיר מה יש בתוך הסלים אבל גם מה אסור שיהיה בתוך הסלים.

דורית אדלר: לא משקאות ממותקים, לא מזון מתועש וגם לא סוכר ושמן שכל סל מזון כולל אותם – אלה הרכיבים הכי זולים ובעצם כל בן אדם יכול לקנות אותם – כי לא זה מה שאנחנו צריכים להנגיש לאוכלוסייה.

דורית אדלר: נקודה נוספת.

דורית אדלר: פרופסור דב צ'רניחובסקי, אני רואה שהוא לא נמצא כאן.

דורית אדלר: אני מסייעת גם למועצה לביטחון תזונתי.

דורית אדלר: חייבים לתקן את חוק המועצה לביטחון תזונתי ולהפוך את המועצה הלאומית לביטחון תזונתי למועצה מקבילה למועצה לכלכלה ולמועצה לביטחון לאומי, שתשב גם היא במשרד ראש הממשלה מאחר ואם אנחנו לא נטפל בביטחון התזונתי האישי והלאומי, אנחנו עשויים למצוא את עצמנו על עברי פי פחת.

דורית אדלר: למדינת ישראל יש תחושה שתמיד נוכל לייבא את המזון.

דורית אדלר: גם בתחילת הקורונה וגם היום הגופים שמנהלים את כל האירוע הזה, גם בארגון הבריאות העולמי, מזהירים שאוכלוסיות שלמות יכולות להיכנס גם למצב של רעב, ודרך אגב, גם במדינת ישראל אנחנו יכולים למצוא אוכלוסיות שיעברו מאי ביטחון תזונתי קל לקשה ואולי אפילו לרעב, בוודאי רעב סמוי אבל גם אולי רעב ממשי.

דורית אדלר: לכן חייבים שיהיה גוף אחד ולא גוף חירום.

דורית אדלר: זאת ההזדמנות שלנו להפוך את נושא התזונה, הביטחון התזונתי, האישי והלאומי, למנוף לשיפור החוסן של מדינת ישראל כולל צמצום אי הביטחון התזונתי אבל גם אי השוויון, גם הבריאותי וגם הכלכלי.

דורית אדלר: נושא נוסף שאני רוצה להעלות.

דורית אדלר: מאחר ועמותות המזון תופסות מקום מאוד נרחב בהנגשה של מזון, בזמנו נכתב קוד אתי כאשר הכוונה הייתה שכל עמותות המזון שמחלקות מזון יחתמו על הקוד האתי הזה.

דורית אדלר: פרופסור אילה פרוקצ'ה עמדה בראש הוועדה הזאת ואני חושבת שבעת הזאת מאוד חשוב להחתים את העמותות על הדבר הזה ולרתום אותן.

דורית אדלר: אין ספק שמצד אחד אנחנו צריכים להכתיב מה יהיה בסל ומה לא יהיה בו ומצד שני צריך להכניס את התקציב לביטחון תזונתי לבסיס תקציב המדינה, לא ברמה של 110,000 שקלים אלא ברמה של 700 מיליון או מיליארד שקלים, שזה התקציב הנדרש כיום לטיפול באי ביטחון תזונתי.

דורית אדלר: לא נוכל לעקוף את התקציב הזה, רק נוכל לגרד אותו מכל מיני מקומות.

דורית אדלר: לא נטפל בו בצורה סיסטמתית, אוכלוסיות ימשיכו ליפול ולכן חייבים לעגן את זה עכשיו בבסיס התקציב.

דורית אדלר: תודה והרבה הערכה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מיקי לוי: רק לומר לך שמה שביקשת כהצעת חוק, מוכנה ומונחת על שולחן ועדת השרים.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור דב צ'רניחובסקי מהמועצה הלאומית לביטחון תזונתי.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: תודה על האפשרות לדבר.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני מצטער על התקלה הטכנית שהייתה קודם.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני מייצג כאן את משרד הרווחה לפחות במובן מסוים כי המועצה פועלת מתחת למשרד הרווחה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: בראשית הדברים אני רוצה לומר באיזה מספרים מדובר.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: לפי הערכה שלנו אנחנו מתקרבים למצב של לפחות כ-200,000 משפחות ושני מיליון ילדים שהם בחוסר ביטחון תזונתי וחוסר גישה למזון בריא.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אלה מספרים מדאיגים.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני עדיין חושב שזה אומדן חסר.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: לעצם העניין.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: כולנו מדברים על תקציב שיהיה מעוגן בבסיס התקציב של המדינה אבל אני חושב שלא צריך להמציא הרבה יש מאין.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: הועלה כאן הנושא של המיזם הלאומי לביטחון תזונתי שהוא במימון בעיקר משרד הרווחה וגם רשויות מקומיות.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני חושב שאפשר לבנות הרבה מסביב לתוכנית הממלכתית הזו כי יש בה הרבה אלמנטים שכבר הוזכרו קודם והם רצויים.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: בהחלט חייבים להגיע כאן להרמוניה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני רוצה להעמיד על דיוקם את דבריו של חבר הכנסת לוי.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: לא מדובר במיזם רק בתלושי מזון אלא מדובר בתלושי מזון למזון בריא שניתן על ידי עמותת לתת פלוס מזון יבש שמשתדלים שיהיה בריא ככל האפשר.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: יש מינוף כאן.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אנחנו ממנפים את תרומת המזון הזו.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: לדאבוני חלק מהתקציב נובע גם מתקציב שתורמים.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: כמו שנאמר כאן אני חושב שזה צריך להיות בבסיס התקציב של המדינה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: מי שמבצע את זה, אלה העמותות בשטח - אשל ירושלים ולקט ישראל, ואני מקווה שבמשך הזמן יצטרפו גם עמותות אחרות.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: יש גם שאלונים שאנשים ממלאים ברשויות המקומיות למרות הלחץ הגדול שיש עליהן.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: זאת אומרת, יש לנו היום גרעין שבעצם מכיל את כל המרכיבים שרח"ל העלתה בנושא של ביטחון תזונתי והבטחת תזונה מלאה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: הטרגדיה בהרבה מובנים היא שמדובר באמת ב-11,000 משפחות כאשר אנחנו צריכים לדעתי היום כ-200,000 משפחות ואני מצטרף לדבריה של דוקטור דורית אדלר שאנחנו צריכים כאן תקציבים שהם מעל ומעבר אבל תקציבי מדינה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אנחנו מנסים להסתייע במקרה הזה גם בתקציב שהשר דרעי מנסה לגייס, 700 מיליון שקלים, שבהחלט יכול להעצים את התוכנית הזו.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: הצעה לתקציב של 210 מיליון שקלים שיכול להגדיל את המיזם באופן מיידי ל-30,000 משפחות ובהדרגה להתחיל להרחיב אותו כי זה לא דבר מובן מאליו להתחיל לבצע תקציב של 700 מיליון שקלים.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אם כן, יש לנו תוכנית איך אפשר להתחיל באופן הדרגתי, להרחיב את המיזם לכלל האוכלוסייה או לכלל האוכלוסייה הנזקקת ובאמצעות העמותות הקיימות.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אין כאן רעיון שמשרד הרווחה יפתח חנויות מכולת.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: המדינה יכולה לבצע את זה באמצעות העמותות כפי שהוא עושה באמצעות קופות החולים במערכת הבריאות.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: יש לנו את המודל, אנחנו פשוט צריכים להפוך את זה לחלק מסודר של הפעילות של הממשלה וזה מה שחסר היום ונאמר כאן שצריך להרחיב את זה באמצעות מוסדות קיימים.

יפעת שאשא ביטון: יש לי מספר שאלות, ברשותך.

יפעת שאשא ביטון: אתה דיברת על 200,000 משפחות ועל כשני מיליון ילדים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע לומר כמה חדשים נוספו?

יפעת שאשא ביטון: כמה היו לפני המשבר וכמה יש היום?

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אנחנו ביצענו הערכה לפני כשלוש שנים על בסיס של מבחן אובייקטיבי של הכנסות והוצאות והגענו למסקנה ש-120,000 משפחות לא יכולות לעמוד בהוצאה על מזון, בוודאי לא בהוצאה על מזון בריא.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: על בסיס נתוני הביטוח הלאומי והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מתוך ניסיון להעריך כמה הצטרפו למציאות העגומה הזו, אנחנו מעריכים שהצטרפו לפחות כ-30,000 עד 40,000 משפחות כמעט באופן מיידי.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אלה הערכות ודברים משתנים מיום ליום, אם לא מרגע לרגע.

יפעת שאשא ביטון: וכל מה שאתה מדבר עליו, אלה בעצם משפחות שהצטרפו ומקבלות סיוע מהרווחה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: הן מקבלות סיוע באמצעות מיזם שממומן על ידי משרד הרווחה בעיקר.

יפעת שאשא ביטון: 210 מיליון שקלים, כשאתה מדבר על הגדלה ב-30,000 משפחות.

יפעת שאשא ביטון: זה ל-30,000 משפחות?

פרופ' דב צ'רניחובסקי: ל-30,000 משפחות.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: יש לנו 11,000 ואנחנו התייעצנו עם העמותות, כולל עמותת לקט, והן יכולות מיד להרחיב את זה ל-30,000 משפחות.

יפעת שאשא ביטון: דובר קודם ובצדק על סטנדרט או תו סגול, תו תקן לסל מזון בריא כדי לוודא כי אנחנו באים לעזור לאוכלוסייה ורוצים לתת את מה שהיא צריכה.

יפעת שאשא ביטון: יש תו כזה?

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאין או אם יש, הוא לא מיושם.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: עוד אין תו כזה אבל אנחנו עובדים בצמוד עם משרד הבריאות, עם פרופסור רונית אנדוולט והצוות שלה, ומשתדלים להגיע לסל מזון כמה שיותר בריא.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אני רוצה לומר שיש כאן היבטים תרבותיים מאוד מסובכים שאנחנו מתמודדים אתם.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: אנחנו למשל מנסים לתת פסטה מלאה, לפי המלצת המשרד, ויש משפחות שלא שמחות לקבל את זה.

פרופ' דב צ'רניחובסקי: יש בעיות אבל אנחנו מנסים להתמודד עם זה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: גם לא כולם יודעים לעכל את האוכל המלא, את הפסטה המלאה והאורז המלא.

יפעת שאשא ביטון: יש אפילו אנשים חולים שדווקא אסור להם לאכול את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני מציעה שבמקום לעשות את מה שבאג'נדה של המשרד, לנסות למצוא את שביל הזהב שמאפשר לנו מצד אחד להביא את המזון הבריא והנכון לאוכלוסייה עם כמה שפחות ג'נאק או אוכל מעובד.

יפעת שאשא ביטון: לא ננסה לקפוץ מעל מה שאנחנו באמת יכולים ורוצים לתת.

יפעת שאשא ביטון: אני אומר את זה גם בסיכום אבל אני אשמח אם תתכנסו לאיזשהו תו תקן של מזון בריא כי אני חושבת שזה קריטי דווקא בתקופה הזאת שאנחנו נמצאים בה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר בחריגה של שלוש דקות אבל נשמע את ענבל חרמוני ואת נשיא ארגון לתת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את שניכם ממש בקצרה ונסכם את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: כמובן אנחנו נמשיך לעסוק בנושא הזה בהרחבה כי אנחנו מבינים שהוא לגמרי צו השעה והוא לגמרי חירום.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, ענבל.

יפעת שאשא ביטון: התייחסות לנקודות האלה.

ענבל חרמוני: תודה.

ענבל חרמוני: זה עלה בדברי הדוברים הקודמים אבל באמת אני חושבת שמצד אחד ראוי שבאמת מי שיתכלל את כל הנושא הזה, אלה הרשויות המקומיות דרך מחלקות הרווחה ומשרד הרווחה, אבל מצד שני אין סיכוי שזה יקרה במצב שהמחלקות והאגפים נמצאים היום.

ענבל חרמוני: העלייה בפניות ולא רק על רקע של ביטחון תזונתי אלא בכלל על רקע מצוקות נפשיות, רגשיות, אלימות במשפחה, לחצים שנגרמים כתוצאה מאובדן הכנסה במשפחות רבות, זה עומס קיים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה למקד אותך.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור של המצוקה של מחלקות הרווחה ידוע וברור.

יפעת שאשא ביטון: מחר אנחנו גם מקיימים דיון על אסטרטגיית היציאה ואני גם הזמנתי אתכם לבוא ולדבר כי בעיניי יש לכם תפקיד קריטי בניסיון להחזיר את החברה הזו לאיזשהו מסלול.

יפעת שאשא ביטון: בואי נשאיר את כל הדברים האלה לשם ובואי נתמקד רגע רק בהיבט של הביטחון התזונתי.

יפעת שאשא ביטון: את חושבת שבמציאות של היום או לפחות במה שנעשה עד היום אתם מסוגלים לנהל את זה?

יפעת שאשא ביטון: לתכלל את זה?

יפעת שאשא ביטון: יש לכם את המשאבים והכוח?

ענבל חרמוני: לא.

ענבל חרמוני: אין.

ענבל חרמוני: זה חד משמעי.

ענבל חרמוני: אני חושבת שמקצועית זה היה נכון אבל אין שום סיכוי שזה יכול לקרות בעומסים הקיימים.

ענבל חרמוני: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שחוסר ביטחון תזונתי מייצר בתורו עוד הרבה השלכות ומצוקות שבאמת יעלו לכולנו הרבה כסף בעתיד.

ענבל חרמוני: זה גם משהו שצריך לקחת אותו בחשבון.

ענבל חרמוני: הדבר השלישי זה להכניס את כל התקציבים האלה לבסיס התקציב כאשר בינתיים לא קיים תקציב אבל לצורך העניין גם בשנים קודמות זה לא היה בבסיס התקציב וזה משהו שהוא בעייתי כי זה בעצם מייצר כתהליך מקביל חוסר ביטחון לגבי הפרויקט הזה.

ענבל חרמוני: זה ממשיך, זה לא ממשיך, יש כל הזמן חוסר ודאות לגבי זה וזה גם לא מאפשר לייצר תוכניות ודיברו על דברים ברי קיימא ועל תכנון ארוך טווח.

ענבל חרמוני: יש כאן המון נקודות שחייבים לשפר אותן אבל אחד הדברים, אם בקרוב כן יהיה תקציב, אני חושבת שצריך ללחוץ שכל התקצוב של הדבר הזה ייכנס לבסיס התקציב.

ענבל חרמוני: הרעב הזה לא הולך להיגמר לצערנו ולהיעלם ממחוזותינו אולי אפילו בשנים הקרובות.

יפעת שאשא ביטון: תעני לי בקצרה וממוקד.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, יש לך נתונים לגבי מספר משפחות שהתווספו או פניות שהתווספו למחלקות בנושא הה?

ענבל חרמוני: לא.

ענבל חרמוני: לא מפולח לנושא הזה.

ענבל חרמוני: אולי למשרד הרווחה יש.

ענבל חרמוני: יש עלייה של קרוב ל-70 אחוזים בפניות באופן כללי.

יפעת שאשא ביטון: יש לכם עלייה של 70 אחוזים בפניות?

ענבל חרמוני: 68 אחוזים.

ענבל חרמוני: כן.

יפעת שאשא ביטון: זה נתון חשוב ונשמח שמחר תביאו אותו.

ענבל חרמוני: זה נתון של משרד הרווחה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שמחר תגיעו עם נתונים מסודרים לגבי כל העניין של הפניות אליכם.

יפעת שאשא ביטון: זה קריטי מבחינת מה שאנחנו רוצים להציג בדיון.

יפעת שאשא ביטון: מה התפקיד של המועצה לביטחון תזונתי אם היא יושבת מתחתכם?

יפעת שאשא ביטון: אתם לא מסוגלים בכוח האדם שלכם לתכלל את זה?

יפעת שאשא ביטון: מה התפקיד שלה?

דב צ'רניחובסקי: אני יכול לענות?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

ענבל חרמוני: אני לא יודעת לענות על זה.

דב צ'רניחובסקי: המועצה לביטחון תזונתי היא לא גוף מבצע אלא היא גוף מייעץ לממשלה מתוקף חוק שנחקק ב-2011.

דב צ'רניחובסקי: זאת אומרת, אין לנו יכולות ביצוע אלא אנחנו יכולים רק להמליץ.

דב צ'רניחובסקי: אנחנו באמת סייענו הרבה בעיצוב המיזם הלאומי לביטחון תזונתי ואני מצטרף לדברים שנאמרו.

דב צ'רניחובסקי: זה עדיין משהו שהוא אד-הוק, אין לו תקצוב וכמו שענבל אמרה, בצדק, זה מכניס המון חוסר ביטחון לעצם התהליך.

דב צ'רניחובסקי: כל שנה-שנתיים אנחנו צריכים שוב לדאוג לתקציב.

דב צ'רניחובסקי: חמור מזה, חלק מהתקציב או כמחציתו משולמים על ידי תורמים שעושים מצ'ינג לתקציב המדינה.

דב צ'רניחובסקי: לא יתכן שהמדינה תישען לצורך נושא לאומי על רצונם הטוב של תורמים, שאגב, מצבם מחמיר גם הוא בתקופה הזאת, כך שכל המיזם עלול ליפול דווקא בגלל חוסר תורמים ולא בגלל תקציב מדינה שלא קיים בצורה מסודרת.

יפעת שאשא ביטון: הנקודה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: נכון מה שאתה אומר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: פשוט ניסיתי להבין את ההיררכיה ומי בעל הסמכות.

יפעת שאשא ביטון: זו הסיבה ששאלתי את השאלה.

יפעת שאשא ביטון: ענבל, תודה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרחיב לגביכם בדיון שיתקיים מחר.

יפעת שאשא ביטון: נשיא ארגון לתת, ז'יל דרמון, ממש בקצרה, אם יש לך משהו להוסיף על הדברים שנאמרו כאן ואחר כך אני אסכם בדרישות אופרטיביות.

ז'יל דרמון: שלום לכולכם.

ז'יל דרמון: אני אנסה להיות קצר.

ז'יל דרמון: אני הנשיא והמייסד של ארגון לתת.

ז'יל דרמון: אנחנו כבר 23 שנים מטפלים בנושא של ביטחון תזונתי בארץ.

ז'יל דרמון: אני חושב שיהיה חשוב שהוועדה תסיים את הדיון הזה עם כמה מספרים וכמה נקודות מאוד בולטות כדי לתת לזה מענה.

ז'יל דרמון: לא במקרה ועדת פרס נובל נתנה השנה את פרס נובל לשלום לתוכנית המזון העולמית, כדי להדגיש את החשיבות של הביטחון התזונתי.

ז'יל דרמון: אני חושב שבארץ לצערי הרב הממשלה רחובה מאוד מלהכיר בחשיבות הנושא הזה.

ז'יל דרמון: אם אנחנו מסתכלים קדימה, אני מבין שהוועדה הזאת מנסה לעשות את החיבור בין אי ביטחון תזונתי ומשבר הקורונה.

ז'יל דרמון: צריך להבין משהו מאוד פשוט.

ז'יל דרמון: כשאנחנו נסיים לטפל בממד הבריאותי של משבר הקורונה, אנחנו נמשיך עוד הרבה שנים לטפל בממד החברתי של משבר הקורונה.

ז'יל דרמון: לכן הבעיה של איך לתת מענה לאי ביטחון תזונתי, זו בעיה של איך אנחנו מכניסים בתוך התקציב של מדינת ישראל באופן קבוע תמיכה מהממשלה בנושא של אי הביטחון התזונתי.

ז'יל דרמון: אין כרגע ולא יהיה בעתיד זרוע ביצוע מטעם הממשלה בנושא של אי ביטחון תזונתי.

ז'יל דרמון: האחריות, לא משנה איך אנחנו מסתכלים על הנושא הזה, תיפול, הייתה, הווה ותמשיך להיות על כתפי המגזר השלישי והעמותות שבשטח עושות עבודה נפלאה.

ז'יל דרמון: אני חושב שתופתעו לראות את איכות העבודה שמבצעות העמותות בשטח, תופתעו לראות את החדשנות, את הזריזות, את הגמישות ואת היכולת לזהות דווקא את העניים החדשים שיש בשטח על ידי עמותות המזון או המגזר השלישי באופן כללי.

ז'יל דרמון: דרך אגב, אנחנו בעשור האחרון, כלל הארגונים שעובדים עם ארגון לתת, אותו דבר עם ארגונים אחרים, יותר מ-180 עמותות, חתמו על איזושהי אמנת הפעלה, איזשהו קוד אתי שמוביל אותם בעשייה שלהם.

ז'יל דרמון: מה הדרישה שלנו, והיא מאוד פשוטה.

ז'יל דרמון: לבקש מהממשלה להכניס על בסיס תקציבי איזושהי תמיכה בערוצים שכבר קיימים.

ז'יל דרמון: לא מדובר להמציא משהו חדש, מנגנונים של תמיכות, מיזם – הכול מוכן.

ז'יל דרמון: רק חסר התקציב.

ז'יל דרמון: גובה התקציב הזה, כדי לטפל באופן מינימלי בבעיה, עליו מדובר עומד על 125 מיליון שקלים.

ז'יל דרמון: שוב, מדובר על טיפול גם בעת הקורונה וגם בהמשך.

ז'יל דרמון: הבעיה שלנו היא לא רק היום אלא אלה 500,000 המשפחות שנמצאות לפני משבר הקורונה במצב של אי ביטחון תזונתי.

ז'יל דרמון: תוסיפו על זה 100,000 משפחות נוספות שהן הפליטים החברתיים של משבר הקורונה.

ז'יל דרמון: אנחנו חייבים לטפל בהן ולא רק השנה.

ז'יל דרמון: הטיפול הזה ימשיך עוד חמש או עוד עשר שנים ואנחנו חייבים תמיכה ממשלתית על בסיס תקציבי וזה המפתח לכל דבר.

יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אנחנו מוכרחים לסיים אבל לפני כן אני רוצה שני נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר שאתם מטפלים ב-500,000 משפחות בשוטף?

ז'יל דרמון: לא.

ז'יל דרמון: מה שציטטתי זה המספר הכללי על בסיס נתונים של המוסד לביטוח לאומי לגבי מספר המשפחות שנמצאות במצב של אי ביטחון תזונתי.

יפעת שאשא ביטון: בכמה משפחות אתם מטפלים?

ז'יל דרמון: אם אנחנו לוקחים את כלל המגזר השלישי, לא רק את ארגון לתת, ארגון לתת לבד מטפל בין 60,000 ל-70,000 משפחות.

ז'יל דרמון: אם לוקחים את כלל המגזר השלישי, אנחנו חייבים להגיע לפי דעתי ל-80,00 משפחות, ל-100,000 משפחות גג.

ז'יל דרמון: זאת אומרת, חסרות 400,000 משפחות שלא מקבלות סיוע.

ז'יל דרמון: לממשלה או למשרד הרווחה, אין להם דרך להגיע.

ז'יל דרמון: הפתרון היחיד הוא לתת תמיכה למגזר השלישי כדי שהוא יהיה מסוגל להשלים את הפער.

ז'יל דרמון: אין דרך אחרת.

ז'יל דרמון: רגולציה היא לא הדבר החשוב ביותר.

ז'יל דרמון: איך להרכיב את הסל, אנחנו יודעים לעשות את זה.

ז'יל דרמון: אנחנו עושים את זה במשך 20 השנים האחרונות וכשאני אומר אנחנו, זה המגזר השלישי.

ז'יל דרמון: חבר'ה, מה שאנחנו צריכים זה תקציב.

ז'יל דרמון: זאת בושה שבסופו של דבר חלק משמעותי מטיפול באי ביטחון תזונתי בארץ הוא מטופל על ידי תורמים אמריקאים.

ז'יל דרמון: זו המציאות.

ז'יל דרמון: אני חושב שזה מקור לבושה וצריך לתקן אותו ובהקדם.

ז'יל דרמון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מעריכה את מה שאתם עושים ומכאן ועד לומר שאנחנו יודעים מה עושים ולבטל בהינף יד את העניין שצריך תקן לסל בריאות, אני מציעה שכולנו רגע נבין שבסוף אנחנו כן צריכים לייצר איזשהו סטנדרט אחיד וכן להסתכל פנימה לסלים שמגיעים לאנשים, אם אנחנו כבר רוצים לבוא ולעשות איזשהו מהלך מתכלל.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני מסכמת.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שזה הדיון הראשון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נחזור ונרחיב בו ואנחנו גם ניתן בסיכום מספר נקודות שנבקש את ההתייחסות אליהן וכמובן נעקוב אחריהן.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לומר שהנושא של ביטחון תזונתי, מעבר להיבט החברתי, החוסן האישי, זה חלק אמיתי גם ממאבק בנגיף הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שהשמנת יתר ותת תזונה מהווים גורמי סיכון גם במחלה הזאת, כך שצריך להיות לנו אינטרס כפול ומכופל.

יפעת שאשא ביטון: פעם אחת לטפל כאן ועכשיו ולמנוע את גורמי הסיכון, ופעם שנייה להסתכל על זה כפי שגם אתם אמרתם, הדוברים, בצורה יותר רחבה כעל משבר קורונה והשלכותיו שעוד נידרש להן בתקופה הלא קצרה שלפנינו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים קודם כל מהממשלה התייחסות.

יפעת שאשא ביטון: מי הגוף שמתכלל את הביטחון התזונתי היום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שומעים שיש מועצה, אמרו לנו שהרווחה הוא הגוף המקצועי, אנחנו יודעים שרח"ל יודעת לעבוד מול הרשויות והגיע הזמן שנהיה במקום שאנחנו מסוגלים לתכלל באמת את כל הגופים שפועלים בשטח דווקא בעת חירום זאת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים מהממשלה לומר מי הוא הגוף שמתכלל את זה, מה הצעדים המיידיים שיינקטו כדי להבטיח את הביטחון התזונתי ומה התוכנית להמשך כדי שנוכל להתמודד עם ההשלכות של משבר הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לכלול בבסיס התקציב את התקציב שקשור בכל המענים של הביטחון התזונתי.

יפעת שאשא ביטון: דיברו כאן על 125 מיליון שקלים ואני אשמח לשמוע מהממשלה אתה התייחסות שלה ואת התקציב שהיא מייעדת.

יפעת שאשא ביטון: נכניס בסוגריים נושא שעלה בדיוניים הקודמים וזה בעצם כל הסיוע למגזר השלישי, לעמותות השונות שחלקן גם נותנות מענה בהיבט הזה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב שימצו גם כאן את הסיוע שניתן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לאגם משאבים ולייצר מערך של שיתוף פעולה בין כל הגופים שפועלים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לייצר סטנדרט אחיד או תו תקן של מזון בריא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פונים לממשלה לפעול להוזלת סל מוצרים בסיסי שיסובסד או בכל דרך אחרת שהיא תמצא לנכון ובלבד שיהיה סל מוגדר עבור הציבור כדי שאנחנו נוכל באמת לדאוג לאלה שמגיעים לאי ביטחון תזונתי, אוכלוסיות שלא היו בעבר בתוך הסל הזה וכפי שכינו אותם כאן ברח"ל, אלה אולי השוליים שהולכים ומתעבים לנו לנוכח המשבר הכלכלי שאנחנו נמצאים בו.

יפעת שאשא ביטון: לדעתי אלה הנקודות העיקריות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן נקיים דיון מעקב אופרטיבי.

יפעת שאשא ביטון: נבקש תשובות ונרצה לראות איך מתקדמים בעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, רוצה לומר מילה לפני סיכום?

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולם.

יפעת שאשא ביטון: הדיון נעול.