ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 72, 2020-09-21 10:00

אוסנת הילה מארק: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ועדת הכלכלה בנושא תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות בתחום התחבורה), התש"ף–2020.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, אז מתחילים עם פרופ' גרוטו?

תמר זנדברג: רק שאלה טכנית: הממשלה אישרה את התקנות האלה ביחד עם תקנות הסגר?

איתי עצמון: אני לא יודע אם בדיוק מבחינת לוחות הזמנים ביום המדויק.

תמר זנדברג: מה קרה עד עכשיו?

תמר זנדברג: אנחנו עדיין במועד שמותר שהכנסת תאשר או שעברנו?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: התקנות למעשה נשלחו לוועדה, אם אינני טועה, בלילה שבין רביעי לחמישי, הן נכנסו לתוקף.

תמר זנדברג: האחרון?

איתי עצמון: כן.

עידית חנוכה: ועוד אחד גם ביום שישי בבוקר.

איתי עצמון: כן, היה תיקון.

תמר זנדברג: אבל זה לא חלק ממה שהממשלה אישרה שבוע לפני כן?

תמר זנדברג: שוועדת החוקה אישרה ביום חמישי?

איתי עצמון: לא, תקנות בנושא התחבורה לפי חוק המסגרת טעונות אישור ועדת הכלכלה.

תמר זנדברג: בסדר, אבל באיזה זמן?

איתי עצמון: הוועדה יכולה לדון בהן במשך 14 ימים מהיום - - -

תמר זנדברג: אה, 14 ימים?

איתי עצמון: יש לנו 14 ימים.

איתי עצמון: אבל הן בתוקף.

תמר זנדברג: כן, הבנתי.

תמר זנדברג: פשוט התקנות האחרות זה שבעה ימים, אלה 14 יום?

איתי עצמון: אלה 14.

יבגני סובה: איתי, לא תהיה הצבעה היום?

יבגני סובה: לא תהיה שום הצבעה?

איתי עצמון: ודאי שתהיה.

עידית חנוכה: למה לא תהיה הצבעה?

עידית חנוכה: ודאי שתהיה הצבעה.

יבגני סובה: לא, שאלתי.

אוסנת הילה מארק: לשם זה התכנסנו.

אוסנת הילה מארק: טוב, אני מבינה שפרופ' גרוטו שנמצא בזום.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, פרופ' גרוטו, בוקר טוב.

איתמר גרוטו: בוקר טוב ושבוע טוב ושנה טובה לכולם.

איתמר גרוטו: אנחנו מביאים פה לדיון, יחד עם משרד התחבורה, את תקנות התחבורה.

איתמר גרוטו: אני לא אתן סקירה יותר מדי מלאה, מצב התחלואה אני חושב שברור וידוע לכולם, זה הכול מדווח בצורה חופשית על ידי משרד הבריאות וכל אמצעי המדיה – כרגע 45,000 חולים מאומתים בקהילה, קרוב ל-1,200 חולים בבתי החולים הכלליים ועוד 800 בבתי החולים הגריאטריים.

איתמר גרוטו: עלייה מתמשכת במספר החולים הקשים.

איתמר גרוטו: אני לא אחזור פה על כל הנתונים, אבל אנחנו בהחלט חייבים כמובן לעשות משהו, וזו כרגע המדיניות.

איתמר גרוטו: במסגרת המדיניות הכוללת שגיבשנו בממשלה, גם דנו בנושא התחבורה, אנחנו יודעים שכלי תחבורה סגור, שלפעמים אין בו חלונות, לפעמים יש, זה ברור שהוא מוקד הדבקה משמעותי.

איתמר גרוטו: בכל המקומות בעולם ידוע שאנשים נדבקים בכלי תחבורה, ולכן המטרה של התקנות היא מצד אחד לצמצם את התחבורה, מצד שני לאפשר גם את הפעילות של המשק שכן אושרה, כי בסוף היות שאנשים מותר להם לצאת לעבודה, אז גם צריך לתת להם את האמצעים להגיע.

איתמר גרוטו: והמטרה היא לצמצם כמה שפחות את מספר הרכבים – לצמצם את האנשים בתוך כלי הרכב, אבל פחות לצמצם את הרכבים, כדי שלא תהיה צפיפות.

איתמר גרוטו: ולכן אני מניח שהתחבורה תעבוד מבחינת כמות האוטובוסים פחות או יותר כסדרה, אבל עם כמויות הרבה יותר קטנות.

איתמר גרוטו: יש התייחסות גם לרכבות – רכבת קלה, רכבת ישראל – לא סגרנו אף דבר מהדברים האלה, אבל בהחלט יש מגבלות משמעותיות.

איתמר גרוטו: כמובן חשוב לנו מאוד שתהיה גם אכיפה טובה של נושא המסכות, כי בסוף אם כל האנשים ישבו בצורה מסודרת עם מסכות, לא יאכלו ולא ישתו ויהיו מסכות, אז הסיכוי להדבקה הוא מאוד מאוד קטן בתוך כלי הרכב.

איתמר גרוטו: עד כאן.

אוסנת הילה מארק: פרופ' גרוטו, רציתי רגע להתייחס, אמרת שאין הגבלה בכלי התחבורה שאישרתם, אבל אני כן רואה בסעיף 7 לתקנות שאין שום התייחסות לחברת סיטיפס.

אוסנת הילה מארק: חברת סיטיפס זה הרכבת הקלה בירושלים, יכולה להכניס כמה נוסעים שהיא רוצה, שם אין מגבלה.

אוסנת הילה מארק: באוטובוסים וחלק מהתחבורה הציבורית יש מגבלות, איך צריך להתנהג, איך לשמור מרחק, וחברת סיטיפס בירושלים, אנחנו מבינים, א' כנראה שמצב התחלואה מצוין, אז לא צריך לעשות הגבלות ואפשר להכניס לרכבת כמה אנשים שרוצים.

אוסנת הילה מארק: ומצד שני, למה חוסר האחידות הזו?

אוסנת הילה מארק: אם החלטנו שצריך לשמור על מרחק וצריך לעטות מסכה, ויש מגבלה נגיד לכל אוטובוס או לכל רכבת מבחינת כמות האנשים שיכולה להיכנס, מדוע סיטיפס בירושלים מוחרגת?

איתמר גרוטו: אני אסביר בנקודה הזאת.

איתמר גרוטו: אנחנו כמובן רצינו להגביל גם רכבת קלה וגם בכל האמצעים.

איתמר גרוטו: נמסר לנו על ידי משרד התחבורה שזה לא משהו מעשי.

איתמר גרוטו: בסך הכול גם בהסגרים קודמים לא היו מגבלות על זה.

אוסנת הילה מארק: לפי משרד התחבורה, השאלה מה משרד הבריאות אומר על זה.

אוסנת הילה מארק: פרופ' גרוטו, אני את משרד התחבורה תיכף אשאל, אבל מה משרד הבריאות אומר?

אוסנת הילה מארק: מה דעתו של משרד הבריאות לצורך העניין?

איתמר גרוטו: משרד הבריאות אומר שכמובן היה רצוי שיהיה כמה שיותר צמצום.

איתמר גרוטו: יחד עם זאת, אני חושב שהדבר הכי חשוב שם זה הקפדה על מסכות, כי באמת ככל שתהיה הקפדה על המסכות אז אנחנו - - -

אוסנת הילה מארק: לא, הקפדה על המסכות זה לא הדבר היחיד שאנחנו צריכים בשביל להוריד את אחוזי התחלואה, אנחנו צריכים גם ריחוק חברתי.

אוסנת הילה מארק: ואם אנחנו נמצאים בתוך רכבת קלה כמו סרדינים, אז אין פה שום דבר, גם אם תעטה עשר מסכות זה לא יעזור.

תמר זנדברג: רגע, לא הבנתי, הרכבת הקלה עוברת רגיל?

אוסנת הילה מארק: כן.

איתי עצמון: מבחינת התפוסה המרבית שכרגע מוצע בתקנות, אין הגבלות על הרכבת הקלה.

תמר זנדברג: רק על הרכבת הקלה?

אוסנת הילה מארק: רק על הרכבת הקלה.

איתי עצמון: הרכבת הקלה מוחרגת.

תמר זנדברג: למה ?

אוסנת הילה מארק: לא יודעים.

אוסנת הילה מארק: תיכף נשמע את משרד התחבורה.

בועז טופורובסקי: ברכבת הקלה הם יכולים לעמוד לפי התקנות האלה?

אוסנת הילה מארק: הוא יכול להכניס לתוך הרכבת הקלה כמה שאתה רוצה.

בועז טופורובסקי: אין דברים כאלה.

תמר זנדברג: מה זה?

אוסנת הילה מארק: ואני חושבת שגם פרופ' גרוטו אומר את זה בצורה ברורה, שברור שהוא היה רוצה גם כן להחריג את זה.

אוסנת הילה מארק: ונשמח לקבל גם התייחסות של משרד התחבורה לעניין סיטיפס.

אוסנת הילה מארק: אולי נשמע את משרד התחבורה בעניין הזה?

עופר לוי: כן, ודאי, נמצא בזום ממלא מקום ראש הרשות הארצית לתחבורה ציבורית, כדי שיתייחס לעניין.

רן שדמי: קודם כול, גם אני פה וגם מנהל אגף רכבות בשיחה, שהוא גם אחראי על פעילות הרכבת הקלה - - -

אוסנת הילה מארק: אולי כדאי שתציגו את עצמכם כדי שאפשר יהיה לכתוב את זה בפרוטוקול כמו שצריך.

רן שדמי: כרגע אני ממלא מקום מנהל הרשות לתחבורה ציבורית.

אוסנת הילה מארק: אנחנו רוצים להבין למה הרכבת הקלה בירושלים מוחרגת.

אוסנת הילה מארק: אחוזי התחלואה בירושלים הם אחוזים משמעותיים, ישנן שכונות שנחשבות לאדומות בוהקות, ודווקא במקומות כאלה היינו מצפים שחברת סיטיפס תעבוד לפי ההגבלות של יתר התחבורה הציבורית שקיימת במדינת ישראל ושלא יהיה פה חוסר אחידות.

רן שדמי: אז צריך לזכור, שהרכבת הקלה זו מערכת להסעת המונים שפועלת בתדירות מאוד מאוד גבוהה, ובעצם בכל רכבת יש סדר גודל של עשר דלתות שמהן עולים ויורדים אנשים.

רן שדמי: אז קודם כול, אם אנחנו מסתכלים על מה שהיה לנו בסגר במרץ-אפריל, אז בעקבות התדירות הגבוהה והירידה בכמות הנוסעים, הרכבת לא הייתה עמוסה ובפועל לא היה נדרש להפעיל שם מגבלת כמויות.

תמר זנדברג: היום הרכבת הקלה לפי הנתונים שיש לנו היא מאוד עמוסה.

תמר זנדברג: הוא אומר:

תמר זנדברג: היא לא עמוסה אז לא צריך להגביל.

תמר זנדברג: אם היא לא תהיה עמוסה ויש הגבלה, אז סבבה, הכול טוב.

תמר זנדברג: אבל אם היא כן עמוסה?

עופר לוי: התפוסה היום היא של 60% פחות או יותר.

תמר זנדברג: אז מה אבל?

תמר זנדברג: גם הרכבת לא עמוסה, אז אתה אומר שאין הגבלה?

רן שדמי: הרכבת, בכל מקום שהיא עוצרת, פותחת עשר דלתות, שמהן נכנסים ויוצאים אנשים.

אוסנת הילה מארק: ממנה יכולות להיכנס כמויות בלתי מבוקרות.

רן שדמי: והנהג, שמופרד מהקרונות, לא יכול לפקח או להשגיח על הכניסה והיציאה של הנוסעים ולפקח על הכמויות.

אוסנת הילה מארק: שימו פקחים בכניסה לכל התחנות.

רן שדמי: צריך לזכור, שנקודות העצירה של הרכבת, התחנות הן תחנות פתוחות, גדולות מאוד, חיצוניות.

רן שדמי: בניגוד למה שקורה ברכבת ישראל, ששם התחנה היא תחנה סגורה, יש קושי לבצע פיקוח על זה גם בתחנות.

תמר זנדברג: כמה ממוצע זמן הנסיעה בין פתיחת דלת לפתיחת דלת?

אוסנת הילה מארק: בירושלים יש מקומות גם של רבע שעה.

רן שדמי: לא.

רן שדמי: לא שמעתי את השאלה.

תמר זנדברג: כמה זמן נמשכת הנסיעה כאשר הקרון סגור והדלתות לא פתוחות, בין תחנה לתחנה?

רן שדמי: זה דקות ספורות.

תמר זנדברג: מה הזמן המקסימלי?

רן שדמי: המרחק בין תחנות הוא סדר גודל של 500 מ', זה בערך שתי דקות בין תחנה לתחנה.

רן שדמי: והתדירות של הרכבות בממוצע זה סדר גודל של כל שש דקות רכבת.

תמר זנדברג: מה משך הנסיעה המקסימלי?

אוסנת הילה מארק: סליחה, מי שרוצה לנסוע מנווה יעקב להר הרצל, יש לו לפחות רבע שעה – 20 דקות נסיעה.

תמר זנדברג: הוא אומר שהדלתות נפתחות בין לבין.

בועז טופורובסקי: גם באוטובוס.

אוסנת הילה מארק: גם באוטובוסים נפתחות כל הזמן הדלתות, אז מה?

אוסנת הילה מארק: אז גם שם אפשר לתת בלי הגבלה?

איתי עצמון: יש כניסה מדלת אחורית בחלק מהאוטובוסים.

רן שדמי: באוטובוסים יש לנו יכולת יותר גבוהה לפקח, גם הנהג יכול לראות בתוך האוטובוס, גם אם אני לא אומר שזה פשוט.

רן שדמי: בעולם של הרכבת הקלה זה על סף הבלתי אפשרי.

תמר זנדברג: מי מפקח באוטובוסים?

יצחק פינדרוס: באוטובוס הנהג מפקח.

תמר זנדברג: איזה נהג?

תמר זנדברג: הנהג סגור עם ניילון.

תמר זנדברג: רק לסגר את אוזניכם, חברי הכנסת, מי שלא נוסע בתחבורה ציבורית, רק שתדעו: מאז תחילת הקורונה, מאז מרץ, לנהג יש ניילון עם כזה סס"ל.

תמר זנדברג: הנהג חסום, הוא לא מדבר עם הנוסעים.

יצחק פינדרוס: כן, אבל הוא רואה כמה אנשים יש לו באוטובוס.

תמר זנדברג: ומה הוא עושה?

תמר זנדברג: נגיד יש יותר, מה הוא עושה?

יצחק פינדרוס: הוא לא פותח את הדלת.

אוסנת הילה מארק: חבר הכנסת פינדרוס, אבל אתה מבין שנגיד בירושלים, דווקא בגלל שיש פה אחוזי תחלואה מאוד גבוהים, אנחנו לא מצליחים להבין למה דווקא ברכבת הקלה הוא נותן פה בלי הגבלה.

יצחק פינדרוס: הוא ענה לך תשובה.

יצחק פינדרוס: אני לא דובר משרד התחבורה, אני רק אומר: הוא ענה לך תשובה פרקטית.

יצחק פינדרוס: הוא אומר לך מבחינה מציאותית: מי יעשה את זה?

יצחק פינדרוס: הבנתי, נעשה הגבלה.

אוסנת הילה מארק: חברת סיטיפס תשים פקחים ותספור את הנוסעים שעולים ויורדים.

יצחק פינדרוס: היא לא יכולה.

יצחק פינדרוס: אין לה שום דרך, אין עלייה וירידה.

תמר זנדברג: אז סבבה, כולנו נחלה.

תמר זנדברג: כל מי שעולה לרכבת יחלה, יידבק.

עופר לוי: יש עלייה וירידה בו-זמנית.

אוסנת הילה מארק: וברכבת הקלה אין שום מערכת בקרה על הנוסעים?

יצחק פינדרוס: אין.

יצחק פינדרוס: ככה זה עובד.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך: אני נוסע ברכבת.

יצחק פינדרוס: זה מה שהוא אמר.

אוסנת הילה מארק: בוא נשמע אותו: יש ברכבת הקלה איזושהי מערכת שעושה בקרה על הנוסעים, כמה עולים, כמה יורדים?

בועז טופורובסקי: מי שילם כרטיס?

אוסנת הילה מארק: מי שילם?

אוסנת הילה מארק: מי לא שילם?

רן שדמי: לא, אין בקרה באון-ליין.

רן שדמי: אנחנו לא יודעים באון-ליין כמה עולים וכמה יורדים בכל נקודת זמן.

רן שדמי: גם מה נעשה עם זה, בסוף גם מי שעלה צריך לרדת בתחנה הבאה, וכשהוא יורד מישהו עולה במקומו.

רן שדמי: אנחנו לא רואים שהפקחים מתחילים לריב עם הנוסעים.

רן שדמי: זו מערכת פתוחה לגמרי.

רן שדמי: אנחנו לא רואים את הפקחים מתחילים להתמודד בכל תחנה, לריב עם הנוסעים – אתה עולה, אתה יורד.

תמר זנדברג: לרדוף אחרי ילדות שלא שילמו כרטיס - - -

אוסנת הילה מארק: זהו, זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

אוסנת הילה מארק: הרי בחי אתם יכולים לרדוף אחרי הנערה שלא הצליחה לכרטס.

אוסנת הילה מארק: על זה יש לכם בקרה.

יצחק פינדרוס: לא, אין להם.

אוסנת הילה מארק: אבל להגיד לנו כאן, ואנחנו יודעים שיש לכם בקרה כזאת של כמה עולים, כמה יורדים, זה אתה אומר: אין לי.

יצחק פינדרוס: אוסנת, אין להם.

בועז טופורובסקי: יש להם.

יצחק פינדרוס: בא פקח, בודק את הנערה, והוא בודק על המכשיר האם הנערה תיקפה או לא.

אוסנת הילה מארק: בקיצור, מה שאתה אומר, חבר הכנסת פינדרוס, לכל הרכבות – שיידבקו.

יצחק פינדרוס: נסעת פעם ברכבת?

אוסנת הילה מארק: נסעתי.

תמר זנדברג: הירושלמים – שיידבקו בקורונה, אין בעיה.

יצחק פינדרוס: לא, תהיי פרקטית.

אוסנת הילה מארק: אני פרקטית.

אוסנת הילה מארק: אבל, חבר הכנסת פינדרוס, אתה אומר לנו שלאוטובוסים תהיה הגבלה, לרכבת בין הערים תהיה הגבלה, חוץ מאשר לרכבת הסיטיפס.

יצחק פינדרוס: את צודקת.

יצחק פינדרוס: עכשיו, אם את רוצה שיהיה, את צריכה לבטל את הרכבת, זה הכול.

יצחק פינדרוס: אני מכיר את הרכבת, אין דרך פרקטית.

יצחק פינדרוס: פרקטית.

יצחק פינדרוס: את יודעת איך הרכבת עובדת?

יצחק פינדרוס: נכנסים בעשר דלתות, יוצאים בעשר דלתות בו-זמנית אנשים.

יצחק פינדרוס: כך זה עובד.

יצחק פינדרוס: בכל תחנה ותחנה.

יצחק פינדרוס: אין שם פקחים.

יצחק פינדרוס: פקח עולה, עובר את הרכבת, בודק האם תיקפת או לא.

בועז טופורובסקי: אם זה כזה סכנת הדבקה, אולי צריך לסגור את הרכבת הקלה בקורונה.

אוסנת הילה מארק: אבל אם זה כזו סכנה, בוא נסגור את הרכבת.

אוסנת הילה מארק: למה צריך רכבת?

אוסנת הילה מארק: ממילא אנחנו נמצאים בסגר.

יצחק פינדרוס: יכול להיות.

יצחק פינדרוס: אבל התשובה הייתה תשובה הגיונית.

עידן רול: אני רוצה לציין, שבדיון בוועדת החוקה שבוע שעבר, כשאני שאלתי למה לא עושים take-away, וגרוטו אמר שאין שום בעיה תחלואתית למה אין take-away, אמרו: קשה לאכוף את זה.

עידן רול: אז עכשיו הרכבת הקלה, אנחנו נגיד שהיא תהיה פתוחה בגלל שקשה לאכוף את זה?

עידן רול: הדין חייב להיות דין שבסופו של דבר משרת את אמון הציבור וגורם לציבור לראות שדברים נעשים בצורה הגיונית, ולכן גם הוא צריך להישאר בבית ולציית.

עידן רול: אי-אפשר להגיד שאי-אפשר לאכוף מספר אנשים ברכבת הקלה, אז פשוט ניתן לה לזרום כרגיל.

אוסנת הילה מארק: לא, אבל פרופ' גרוטו אמר שלטעמו גם הרכבת הקלה בירושלים צריכה להיות מוגבלת.

אוסנת הילה מארק: זאת אומרת, זה לא פתוח ללא הגבלה, הוא גם אומר.

עידן רול: אני אומר:

עידן רול: אם אי-אפשר להגביל אותה, הציבור לא יבין מה זה לא מצליחים.

אוסנת הילה מארק: אבל משרד התחבורה פה, לטעמי, אם אתם שואלים אותי, אני חושבת שבנקודה שאנחנו נמצאים בה ברמת התחלואה, הרכבת הקלה היא אחד המקומות שלדעתי יכולים להיווצר שם אין-ספור הדבקות, גם בגלל הצפיפות, וגם בגלל שכמות האנשים שעולה ויורדת והתחלופה.

אוסנת הילה מארק: בסוף גם אם נכנס חולה קורונה, אתה רוצה אחר כך לעשות איזושהי חקירה, לדעת מי נדבק, מי היה ברכבת הזו ומי היה ברכבת הזו, אתה לא תצליח.

עידן רול: בזמן שעסקים, שיש לנו יכולת גבוהה הרבה יותר לעשות חקירה אפידמיולוגית, עדיין נסגרים, ושירות לציבור נסגר וקבלת קהל בבתי עסק נסגרת.

עידן רול: זה לא הגיוני.

אימאן ח'טיב יאסין: ובתי ספר נסגרים.

עידן רול: כשאנחנו סוגרים פעוטונים עם 0.03% הדבקה, אבל פותחים את הרכבת הקלה בלי הגבלות.

עידן רול: אין בזה שום היגיון לציבור.

איתי עצמון: אני רוצה להוסיף עוד נקודה לדיון הזה.

איתי עצמון: צריך לזכור שהרכבת הקלה בירושלים לא פרוסה על פני כל העיר.

איתי עצמון: כלומר, כדי להגיע מנקודה לנקודה אתה צריך מה שנקרא קישוריות, להשתמש גם בשירותי אוטובוס.

איתי עצמון: אז שירותי אוטובוס יוגבלו מאוד בהרבה הגבלות – לא רק בתפוסה, הרבה הגבלות שמוצע לקבוע כאן בתקנות – ולעומת זאת ברכבת הקלה אין שום הגבלה לגבי התפוסה.

איתי עצמון: אני חושב שההסברים ששמענו כאן לא סבירים, לא מקובלים.

אוסנת הילה מארק: לא, זה לא הגיוני.

איתי עצמון: התכלית כאן היא בריאותית לפי החוק.

איתי עצמון: אם ההסבר הוא תפעולי - - -

אוסנת הילה מארק: בעיקר שאנחנו שומעים גם את פרופ' גרוטו שאומר שהוא היה מאוד רוצה לראות גם את הרכבת הקלה מוגבלת.

עידן רול: האם יש אפשרות לעשות כמו במודל של הרכבת הרגילה, של הזמנה מראש של מקומות?

עידן רול: יש מערכת כזאת?

עופר לוי: לא, אלה תחנות פתוחות ברחוב.

עופר לוי: אי-אפשר.

עופר לוי: ברכבת הרי האישור מראש ניתן רק משום שכל רציפי תחנות הרכבת סגורים גם ביציאה וגם בכניסה.

עופר לוי: כדי לנסוע ברכבת אתה צריך כרטיס תקף, וכדי לצאת מרציף הרכבת אתה צריך לצאת באותו כרטיס תקף.

תמר זנדברג: איך אוכפים באוטובוס?

תמר זנדברג: גם באוטובוס רגיל התחנות פתוחות ברחוב.

עופר לוי: נכון, אבל אוטובוס, להבדיל מהרכבת הקלה, הנהג עדיין יושב באוטובוס, והנהג עדיין יכול להפעיל איזושהי מידה של שיקול דעת.

בועז טופורובסקי: אבל יש פקחים ברכבת.

תמר זנדברג: ומה הוא יעשה?

תמר זנדברג: מה הנהג אמור לעשות?

יצחק פינדרוס: לא יעצור בתחנה.

תמר זנדברג: אז שגם הרכבת לא תעצור בתחנה.

יצחק פינדרוס: לא, אין דרך.

אוסנת הילה מארק: בוא נשמע רגע.

אוסנת הילה מארק: אומרים לי שנמצא פה מנהל אגף הרכבות אליאס ממשרד התחבורה, אנחנו נרצה לשמוע אותו.

תמר זנדברג: מה קורה בכרמלית בחיפה?

איתי עצמון: יש הגבלות.

תמר זנדברג: מי אוכף את זה?

בועז טופורובסקי: יש הגבלות, גם בכרמלית, גם במטרונית.

אוסנת הילה מארק: יש הגבלות.

אוסנת הילה מארק: יש הכול.

עופר לוי: גם הכרמלית זה מבנה סגור, שהכניסה אליו היא ממודרת ובכל כניסה יש מאבטח.

בועז טופורובסקי: אז יכול להיות שאין ברירה וצריך לסגור את הרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: אבל גם כשעולים לרכבת בירושלים זה סגור?

יצחק פינדרוס: לא סגור.

אוסנת הילה מארק: סגור – הרכבת עצמה.

יצחק פינדרוס: נסעת ברכבת?

אוסנת הילה מארק: בוודאי שכן.

אוסנת הילה מארק: מה, אני לא מנותקת.

עופר לוי: אבל כל התחנות של הרכבת הקלה הן תחנות רחוב.

יצחק פינדרוס: זה רק דלתות על הרחוב, אין תחנה שאתה נכנס אליה.

אוסנת הילה מארק: לא משנה, אבל כשאתה עולה לרכבת סוגרים את הדלתות, אין חלונות, יושבים אנשים בצפיפות.

יצחק פינדרוס: אני מסכים, לא זה מה שאמרתי.

יצחק פינדרוס: אמרתי מבחינה פרקטית - - - תסגרי את זה.

תמר זנדברג: חברים, יש תחנה, אין תחנה – השאלה אם יש הדבקה בקורונה או אין הדבקה בקורונה.

תמר זנדברג: אם אין הדבקה בקורונה – שייסעו אנשים.

תמר זנדברג: אם יש הדבקה בקורונה, אז צריך לחשוב מה עושים.

איתי עצמון: אנחנו עוסקים בתקנות מכוח חוק המסגרת שנועד להתמודד עם נגיף הקורונה.

איתי עצמון: צריך לזכור גם את זה.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: זה שיש בעיה תפעולית – יש.

תמר זנדברג: אין בעיה במקומות עבודה?

תמר זנדברג: בכל מקום יש בעיה.

תמר זנדברג: אני לא מבינה, ניתן לאנשים להידבק חופשי, ודווקא במקום שהוא אדום?

עופר לוי: אבל המשמעות של התקנות שהן תוכלנה לתת מענה.

עופר לוי: כשאת מבקשת לקבוע בתקנה איזושהי הוראה שהיא לא ברת ביצוע - - -

אוסנת הילה מארק: למה היא לא ברת ביצוע?

עופר לוי: היא לא ברת ביצוע.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: בוא תסביר למה.

עופר לוי: נסגור את הרכבת.

תמר זנדברג: בגלל זה כולנו נהיה עכשיו חצי שנה בסגר, כי לא - - -

אימאן ח'טיב יאסין: אז נסגור.

אוסנת הילה מארק: תנו לי דקה.

אוסנת הילה מארק: יש את חוק הקורונה הגדול, שיש בו אין-ספור הגבלות, והמון המון בעיות כדי להביא אותו לידי יישום.

אוסנת הילה מארק: אז אין מה לעשות, אז מתאמצים טיפה ועושים את ההגבלות האלה.

אוסנת הילה מארק: וגם ברכבת של סיטיפס בירושלים אתם צריכים להתאמץ כדי שלא תהיה שם הדבקה מטורפת, ואנחנו יודעים בטוח, אין דבר כזה שברכבת של ירושלים אף חולה קורונה לא עלה.

אוסנת הילה מארק: אין דבר כזה.

עופר לוי: אני לא יכול לתת מענה כי אני לא משרד הבריאות.

אוסנת הילה מארק: אתה לא יכול אחר כך אפילו לעשות שום חקירה כדי לדעת אם היה חולה קורונה או לא היה חולה קורונה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו, אם עשינו מגבלות על כל כלי התחבורה במדינת ישראל – רכבות, כרמלית – אין שום סיבה שבירושלים לא תהיה הגבלה.

אוסנת הילה מארק: אני לא רואה שום סיבה.

עידן רול: יש לי הצעה למודל איך אפשר אולי להפעיל את זה.

עידן רול: אם יגדרו, בסס"לים ממש, לאורך המסלול תחנות עלייה – לא עולים יותר בכל מקום, אלא תחנות מוגדרות – ויהיה שם פקח, ואז לא יפתחו דלתות מחוץ לתחנות האלה.

עידן רול: תקבעו עשר נקודות, 20 נקודות, אבל הן מגודרות למספר האנשים שיכולים לעמוד במרחק שני מ' בתחנה, ומי שיכול לעלות לפי מספר האנשים ימתין בתוך השטח המגודר.

עידן רול: אפשר ליצר מעין תחנות קורונה זמניות לתקופת הסגר.

עופר לוי: אנא מכם, אפשר לאפשר למנהל הרכבות אליאס מטר להסביר?

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

אליאס מטר: תודה.

אליאס מטר: אז קודם כול, כמה דברים שחשוב לדעת בהיבט של ההפעלה של הרכבת הקלה.

אליאס מטר: אחד הדברים המרכזיים, שהיא משרתת מוקדים רפואיים משמעותיים לאורך הציר.

אליאס מטר: אנחנו מדברים על שני בתי חולים – שערי צדק וביקור חולים – ויש לנו שמה שני מוקדים רפואיים מרכזיים של מאוחדת ומכבי על הציר, ומשם החיוניות של ההפעלה שלה.

אוסנת הילה מארק: אל תתלבש על זה.

אוסנת הילה מארק: תכלס.

אליאס מטר: לגבי התפוסה היום – אם ברכבת הקלה לפני הקורונה היינו סביב ה-170,000 נוסעים ביום, היום אנחנו נמצאים סביב ה-65% תפוסה.

אוסנת הילה מארק: איך אתה יודע שלפני הקורונה היית ב-170,000 והיום אתה בפחות?

אוסנת הילה מארק: יש לכם איזה מערכת שמודדת את זה?

אליאס מטר: יש לנו למעשה שתי מערכות: אחד זה דרך מערכת הכרטוס, ושתיים זה דרך מערכות ספירת נוסעים.

אוסנת הילה מארק: יופי.

אוסנת הילה מארק: אז מערכת הכרטוס זו המערכת שאפשר להשתמש בה.

אליאס מטר: רגע.

אליאס מטר: המערכות לא נותנות מידע בזמן אמת, אנחנו מקבלים אותו באיזשהו delay של שעות.

אליאס מטר: עכשיו, כשאנחנו באים לנתח את הרכבת הקלה, אנחנו מסתכלים על ההגבלות שניתנו על המשק, שהן ירידה של נסועת תלמידים, המעבר של העבודה של המגזר הציבורי מהבית, השבתת פעילות הפנאי והבילויים והמסחר, ומגבלות על מגזר פרטי שלא יוכל לתת שירות פרונטלי.

אליאס מטר: כשאנחנו מחברים את כל המגבלות האלה ביחד, ובהסתמך על הניסיון מהסגר הקודם, אנחנו מגיעים להערכה, די מבוססת אני יכול להגיד, שהתפוסה ברכבת הקלה תהיה נמוכה מ-50%, שזה היעד שמשרד הבריאות רצה לכוון אליו מלכתחילה.

אליאס מטר: ולכן לנו חשוב לשמר את הפעילות הזו, כדי שהיא תוכל לתת מענה לכל המוקדים האלה שציינתי, בטח המוקדים הרפואיים, תחת הערכה שאנחנו נהיה מתחת ל-50%, כי כבר היום אנחנו ב-65%, ועל כל הדברים שמניתי שהם צפויים לרדד ולרסן את הביקוש של הרכבת הקלה.

אליאס מטר: עכשיו, על כל הדברים שעלו בקשר לאכיפה ופקחים, צריך להבין, מערכת רכבתית היא מערכת שהיא שונה בתכלית ממערכות תחבורה ציבורית אחרת.

אליאס מטר: אם אנחנו נציב אנשים, ומשך השהייה של הרכבת בתחנות יעלה על משרך השהייה המתוכנן – רכבת שוהה בתחנה בין 20 ל-30 שניות – אם אנחנו נפספס את המועדים האלה, כל המערכת הזאת תיכנס לאיזשהו שיבוש.

אליאס מטר: המערכות האלה נבנות ומתוכנות, בטח בשעות שיא, כמערכות שמתפקדות לפי דיוק מאוד מאוד גבוה.

אוסנת הילה מארק: יש לי שאלה: האם חברת סיטיפס או אתם – מי שמפעיל את הרכבות פה בירושלים זו חברת סיטיפס – האם הם יכולים ליצור מנגנון קורונה?

אוסנת הילה מארק: לבנות מנגנון חדש, מנגנון קורונה?

אוסנת הילה מארק: אנחנו נמצאים בסיטואציה דרמטית של אחוזי תחלואה גבוהים, בירושלים בעיקר, אין שום סיבה שסיטיפס לא יעשו פה שום פעולה וימשיכו להתנהל באותה התנהלות שהייתה לפני הקורונה.

אליאס מטר: אז אני אסביר.

אליאס מטר: קודם כול המשרד, בנושא של הגבלת כמויות, עשה מהלכים ברכבת הכבדה במקומות שהמשרד חשב שהם פיזיביליים, אפשריים.

אליאס מטר: ואנחנו רואים שזה עובד ומתפקד, ושם יש לנו שליטה גבוהה.

אליאס מטר: השוני הוא שהרכבת הקלה היא מערכת פתוחה, אתה לא נכנס לרכבת דרך תחנה.

אוסנת הילה מארק: נכון, אבל אתה נכנס לתוך הרכבת ואתה שוהה בתוך הרכבת ויש צפיפות ברכבת.

אוסנת הילה מארק: ואם אנחנו מדברים לדוגמה על התחנה מנווה יעקב, ששם היא עוברת דרך שועפאט ועוברת דרך כל המקומות הצפופים האלה, אתה מוכן לקחת על זה אחריות שלא יהיו פה נדבקים?

אוסנת הילה מארק: אתה יכול להגיד לי שלא יהיו פה חולי קורונה בתוך הרכבות?

יצחק פינדרוס: בינתיים עוד אין רכבת מנווה יעקב.

אוסנת הילה מארק: יש.

אוסנת הילה מארק: היא מתחילה ב - - -

יצחק פינדרוס: בפסגת זאב, לא בנווה יעקב.

אוסנת הילה מארק: פסגת זאב ונווה יעקב זה ביחס.

יצחק פינדרוס: לא, ההארכה עוד לא בוצעה, היא בעבודה.

אליאס מטר: אני חושב שאף אחד לא יכול להבטיח שאף חולה לא יעלה, גם הגבלת כמות הנוסעים לא תבטיח שאף חולה לא יעלה.

אליאס מטר: אנחנו, מתוך הניתוח של המספרים, ועשינו ניתוחים בתוך המשרד - - -

אוסנת הילה מארק: לא, תראה, אנחנו מדברים על זה שכל המשק נמצא באיזשהו צמצום.

אוסנת הילה מארק: בכל המשק אנחנו עושים צמצום, ועכשיו אתה אומר לי: תקשיבי, ההחרגה הכי גדולה זה סיטיפס בירושלים, שם אני לא מגביל את הנוסעים.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: כי יש לנו איזושהי ירידה מאז הקורונה.

אוסנת הילה מארק: זו לא תשובה.

אוסנת הילה מארק: אתה עכשיו רוצה לשחק בגורל של כל האזרחים פה.

אוסנת הילה מארק: למה לתת לכולם לעלות בלי הגבלה, שתגיד: אנחנו יכולים ברכבת להכיל X נוסעים, ובכך וכך תחנות הם ירדו, ומשם אנחנו נתקדם?

עופר לוי: רגע, אליאס, סליחה, שכחת להזכיר שבסגר הקודם, כשראינו שאין תפוסה בתחנות מסוימות, פשוט הרכבת דילגה על התחנות האלה.

עופר לוי: אני חושב שהכי נכון יהיה לעשות לעת הזו, גם מחמת הקשיים התפעוליים, גם מחמת העובדה המאוד פשוטה שכרגע התפוסה ברכבת הקלה מכל מקום מצויה במקום שבו משרד הבריאות היה רוצה לראות מבחינת הקיבולת, אני חושב שפשוט צריך לתת לרכבת הקלה את האפשרות להסתגל.

עידן רול: אין מנגנון הסתגלות.

עופר לוי: וככל שנראה שהמדדים אינם עולים העל הציפיות אלא שכמות הנוסעים עולה על 50%, אז הרכבת הקלה יכולה גם לדלג על תחנות, וגם אז כשנגיע למועד תיקון התקנות האלה, אולי לראות - - -

עידן רול: סליחה, אתה ממשרד התחבורה?

עופר לוי: נכון.

אוסנת הילה מארק: רגע, דקה.

עידן רול: לא, הוא פשוט התפרץ, ואני רציתי לשאול את משרד התחבורה, שיגידו לנו מה עושים ברכבות קלות בעולם.

עידן רול: אולי יש פתרונות?

עידן רול: הרי יש רכבות קלות בהרבה ערים באירופה.

עידן רול: יש לכם הצעה למודל?

אוסנת הילה מארק: עופר, במה שעכשיו אמרת אתה סותר את עצמך, כי מצד אחד אתה אומר:

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא יכולים לספור או להעריך את הכמות של הנוסעים, ומצד שני אתה אומר: כשנגיע ל-50% אולי נתחיל להגביל.

עופר לוי: מה שנאמר כאן קודם לכן, וגם עכשיו על ידי: אנחנו לא יכולים לתת מדד און-ליין באותה עת.

עופר לוי: אני לא יכול לדעת כמה נוסעים יש על הרכבת עכשיו.

עופר לוי: אני יכול לדעת כמה נוסעים היו על הרכבת בעוד כמה שעות, לפי מספר התיקופים ולפי עדכונים של מערכת ספירת נוסעים.

אוסנת הילה מארק: אבל גם באוטובוס אף אחד לא סופר אותם, נכון?

עופר לוי: נכון.

יצחק פינדרוס: אני מתפלא עלייך.

יצחק פינדרוס: אני לא משרד התחבורה, ואני יושב פה ואני שומע אנשים מדברים, מנותקים לגמרי.

אוסנת הילה מארק: אז מה אתה אומר, חבר הכנסת פינדרוס?

אוסנת הילה מארק: אתה אומר: תיתני להכניס לרכבת חופשי?

יצחק פינדרוס: לא, אין לי בעיה, תשאלי מה שאת רוצה, אבל תשאלי שאלה הגיונית.

אוסנת הילה מארק: אבל זו השאלה.

אוסנת הילה מארק: שאלה מאוד הגיונית.

יצחק פינדרוס: לא, יש עובדה: כשאתה עולה לרכבת אין דרך לדעת.

אוסנת הילה מארק: אני לא צריכה לתת פתרונות למשרד התחבורה, משרד התחבורה צריך לבוא עם פתרונות אלינו.

אוסנת הילה מארק: שהוא ייתן את הפתרון איך הוא פותר את הבעיה הזו של התחלואה.

אוסנת הילה מארק: ואנחנו רוצים לדעת, שיהיה לנו ויסות על הכניסה לרכבת בירושלים.

יצחק פינדרוס: את יכולה להוציא כותרת: הוועדה מחליטה שאין רכבת קלה בירושלים.

עידן רול: חבר הכנסת פינדרוס, איך הציבור יושב בבית ויבין את ההנחיות, מצד אחד זה ככה, מצד שני זה ככה?

אוסנת הילה מארק: פינדרוס, אתה מחפש כותרות?

אוסנת הילה מארק: אני לא מבינה.

יצחק פינדרוס: לא, אני אומר: זה הדיון.

אוסנת הילה מארק: אתה מחפש כותרות?

אוסנת הילה מארק: אנחנו לא מחפשים פה כותרות, אנחנו מחפשים באמת למצוא פתרון.

עידן רול: אני פה עכשיו והילד שלי לא יכול ללכת לפעוטון, אבל אפשר להפעיל את הרכבת הקלה בלי שום בקרה על מספר הנוסעים, אז אין פה היגיון, כי בפעוטונים אנחנו יודעים שיש הדבקה כמעט אפסית, הציבור צריך להבין שמתייחסים לחיים שלו ולפרנסה שלו ברצינות, וצריך להבין שעסק שאומר: אין לי מודל פתרון – לא יכול לעבוד.

עידן רול: אין דבר כזה אני לא יודע איך.

אוסנת הילה מארק: בנוסף לזה, אנחנו מדברים כל הזמן בחוק הקורונה שאנחנו רוצים את אמון הציבור.

אוסנת הילה מארק: ואני לא חושבת שיש פה הגיון, כשאתה מחריג את הרכבות, את האוטובוסים וכו' וכו', ודווקא בירושלים אין שום החרגה.

אוסנת הילה מארק: אז איך נוריד את אחוזי התחלואה?

אוסנת הילה מארק: כולם יעלו ברכבות, כולם יתערבבו, לא יהיה ריחוק.

עידן רול: בדרך לבתי חולים.

אוסנת הילה מארק: ודווקא בעיר שיש בה יותר מדי קורונה.

תמר זנדברג: יש לי שאלה מאוד קונקרטית: מה הבעיה לשים בכל קרון פקח, כמו שאומר כאן פינדרוס: נהג האוטובוס רואה – פקח רואה את הקרון?

אוסנת הילה מארק: זה עולה להם כסף, חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: בסדר, מה לעשות.

יבגני סובה: אבל לא צריך בכל קרון ולא צריך בכל תחנה.

אוסנת הילה מארק: מספיק בכל תחנה.

קריאה: גם באוטובוס אפשר לשים פקח בכל אוטובוס.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, חבר הכנסת.

יבגני סובה: הצעה: אפשר לשים פקח בשלוש-ארבע תחנות, שבצורה ויזואלית הוא יכול לראות.

יבגני סובה: אם נראה לו שבאחד הקרונות יש עומס, אז הוא יכול לעצור, יכול להסב את תשומת ליבו של הנהג ואז לראות.

יבגני סובה: אף אחד לא דורש מכם לעמוד עם הסטופר ועם ה-counter ולספור.

אוסנת הילה מארק: בדיוק.

יבגני סובה: אבל צריכה להיות גם איזושהי גישה חיובית, גישה פרקטית.

יבגני סובה: אתם מבינים שאתם הוחרגתם מהסיפור הזה, אז תפעילו שיקול דעת – פקח בין שלוש לארבע תחנות, הוא רואה ויזואלית.

יבגני סובה: אם נראה לו שמהבוקר יש עומס יתר, אז הוא יכול להתריע ואז אפשר לעשות פעולה.

יבגני סובה: אבל לא להגיע למצב שיושבים פה ח"כים, וכבר 40 דנים על האם אפשר לשים פקח בתוך הקרון או לא.

יבגני סובה: כאילו, תחשבו בגישה חיובית, אל תנסו להתגונן, אנחנו איתכם.

יבגני סובה: אנחנו חלק מהאופוזיציה, אבל איתכם, בואו נמצא פתרון מעשי, לא למה ככה ולמה ככה.

אוסנת הילה מארק: זה בדיוק מה שאמרתי, שמשרד התחבורה צריך להגיע עם איזשהו פתרון, על מנת שהרכבת בירושלים תמשיך לפעול, אבל מצד שני אנחנו נגן גם על האזרחים פה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו בסוף רוצים שאמון הציבור יהיה איתנו, ואנחנו צריכים לתת הסברים הגיוניים גם לציבור, ולא רק להגיד: זה סוגרים וזה פותחים, ואין סיבה למה סוגרים את זה ולא פותחים את זה.

יבגני סובה: החברה מוכנה להשקיע, כי הרי בסופו של דבר זה כסף.

יבגני סובה: אם בא משרד התחבורה ודורש להציב פקחים, החברה תגיד: רגע, אני פתוחה כחברה, אבל רוצים לחייב אותי להביא עוד אנשים.

יבגני סובה: השאלה אם יש איזשהו דיאלוג ואיזשהו שיח בין משרד התחבורה לחברה, שאפשר למצוא פתרון, חודש, חודשיים, עד שנראה את הירידה בתחלואה.

יבגני סובה: אבל משרד התחבורה צריך לשאת בעלויות אם כך, כי אתה לא יכול להעביר את זה לחברה, כי גם ככה היא כנראה בקשיים, גם ככה כנראה יש ירידה בהכנסות ובמחזור.

יבגני סובה: אז אני מבקש, בואו נעשה משהו פרקטי, מעבר לתקנות שהממשלה אישרה.

יבגני סובה: אנחנו יושבים ודנים בוועדת הכלכלה, ובואו תציגו פתרון פרקטי.

יבגני סובה: אנחנו נשמח להצביע בעד הפתרון הזה, בלי כל הוויכוחים המיותרים האלה.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

אוסנת הילה מארק: טוב, בוא נתחיל עם הקריאה.

איתי עצמון: אני רק רוצה לפני שמתחיל הדיון בפרטי התקנות, להזכיר לחברי הוועדה - - -

אוסנת הילה מארק: דקה, אולי חברת הכנסת אימאן רוצה לדבר?

אימאן ח'טיב יאסין: מה שרציתי להגיד זה קשור לתמר, שבטח שיש מוקד בקרה לרכבת הקלה, שהם רואים הכול: כמה אנשים עולים, כמה אנשים יורדים, מה המצב.

אימאן ח'טיב יאסין: מוקד הבקרה יכול לשלוח הודעות לנהג, שבקרון מסוימת לסגור ולא להעלות.

אוסנת הילה מארק: ברור.

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו פתאום אין שום דבר והרכבת נוסעת מעצמה בלי שום בקרה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה בלתי מתקבל על הדעת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להגיד לכם שבמקום הזה, במדינה הזאת הכול מבוקר.

אוסנת הילה מארק: יש פה "אחד גדול", את אומרת.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני רוצה להביא דוגמה מאוד מביכה לעוזרת שעובדת, שיש לה כרטיס קבוע, שביקשו ממנה בבוקר לפתוח את כוס הנס-קפה כדי שיסתכלו בתוך זה.

אימאן ח'טיב יאסין: זו בושה וחרפה לאור מה שאנחנו שומעים כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: זהו.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

איתי עצמון: רק רציתי להזכיר בפתח הדיון, שוב, את גדר הסמכות של הוועדה לפי חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

איתי עצמון: כמו שמי שהיה בדיונים לגבי מתווה פתיחת השמיים, תקנות שנגעו לתעופה, אז אני אזכיר שוב את המנגנון, שלפיו ועדת הכלכלה יכולה להחליט אם היא מאשרת את כל התקנות as is, אם היא מאשרת רק חלק מהתקנות, כלומר תקנות מסוימות היא מחליטה שלא לאשר, או לא לאשר את כל התקנות.

איתי עצמון: והוועדה יכולה גם לשנות את תקופת התוקף, כלומר למשל לקצר את תקופת התוקף מ-28 ימים כפי שביקשה הממשלה לתקופה קצרה יותר, שבדרך כלל הדבר נעשה במקרים שבהם הוועדה חושבת שהממשלה צריכה לבחון שוב את ההסדרים ולהביא הסדר מתוקן לוועדה בהקדם האפשרי.

בועז טופורובסקי: אנחנו לא יכולים לשנות?

איתי עצמון: בדיוק.

איתי עצמון: זה מה שבעצם שונה כאן לעומת המנגנון הרגיל שבו הוועדה דנה בחקיקת משנה.

איתי עצמון: כאן הוועדה לא יכולה מה שנקרא לאשר בשינויים – היא יכולה לא לאשר חלקים מסוימים.

יבגני סובה: ואם הוועדה לא מאשרת, אז מה יקרה?

איתי עצמון: התקנות פוקעות.

יבגני סובה: מתי פוקעות?

בועז טופורובסקי: ברגע שמצביעים.

איתי עצמון: ברגע שהוועדה מחליטה ומצביעה שהתקנות לא - - -

תמר זנדברג: עכשיו הן כבר בתוקף.

יבגני סובה: כן, ברור שהן עכשיו בתוקף.

יבגני סובה: בהנחה שהוועדה לא מאשרת, אז הממשלה תצטרך להתכנס שוב ולאשר תקנות ואז שוב להביא את זה לאישור הוועדה?

יבגני סובה: זה הנוהל?

איתי עצמון: כן.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: אז בוא נתחיל.

איתי עצמון: השאלה מי מנציגי הממשלה מקריא עכשיו את התקנות.

איתי עצמון: אני מציע שנציג הממשלה יקרא תקנה, יסביר את עיקר ההסדר שמוצע, ואז ניתן יהיה לשמוע הערות.

איתי עצמון: גם לנו יש לא מעט הערות, קיימנו גם במהלך החג שיחות עם נציגי הממשלה כדי לנסות ללבן חלק מההערות.

איתי עצמון: היו לנו לא מעט הערות, גם קשיים יותר משמעותיים, שאחד מהם הוא הקושי שנדון כאן, שנוגע לתחולת ההסדר על הרכבת הקלה, אבל יש עוד הערות משמעותיות.

איתי עצמון: ויש גם כמה טעויות בנוסח, אנחנו נפנה את תשומת הלב במהלך ההקראה.

טל וינר שילה: אני ממשרד הבריאות.

איתי עצמון: זה צריך להיות מקום שהייה קבוע אחד, נכון?

טל וינר שילה: כן.

איתי עצמון: זו טעות.

איתי עצמון: אני עוצר אותך, יש גם בהגדרה הזאת טעות.

איתי עצמון: כמובן שהכרמלית איננה רכבת – היא רכבל.

איתי עצמון: ההגדרה שהפניתם אליה כאן היא לא נכונה, אז אני מציע שבסבב הבא של התיקונים או בהארכת התוקף צריך יהיה לתקן את ההגדרה הזאת.

עופר לוי: נפלה טעות סופר ונכתב רכבת במקום רכבל.

טל וינר שילה: אנחנו נבחן באמת את ההגדרות.

איתי עצמון: אני עוצר אותך כאן.

איתי עצמון: תוכלי להסביר לוועדה מי אלה אותם המפעילים?

טל וינר שילה: עופר, אני אשמח שתסביר.

עופר לוי: יש פה למעשה שלושה מפעילים: המפעיל הראשון הם מפעילים של אוטובוסים ושל קווי שירות ושל הסעות מיוחדות.

עופר לוי: מדובר בקווי שירות גם באוטובוסים וגם במוניות שירות, וגם מפעילים של הסעות מיוחדות באוטובוסים, ובכלל זה גם המוניות המיוחדות, שגם נקראות בעגת הרחוב "מוניות ספיישל".

עופר לוי: המפעיל השני הוא רכבת ישראל והמפעיל השלישי הרק"ל.

איתי עצמון: הרכבת הקלה בירושלים.

איתי עצמון: תוכלו להסביר, בעיקר להתייחס לפסקה (1), שמדברת על תחנת תחבורה יבשתית, שהיא בעצם תחנה מרכזית אם אני מבין נכון?

טל וינר שילה: נכון.

טל וינר שילה: מדובר בתחנות מרכזיות, לדוגמה ניקח את התחנה המרכזית בירושלים, יש בהן את החלק התעבורתי שבו נמצאים מסופי האוטובוסים, תחנות המודיעין; ויש גם את החלק של התחנה, שבו נמצאים עסקים וכל הדברים האחרים שנמצאים הרבה פעמים בתחנות מרכזיות.

איתי עצמון: אבל בשטח שבו פועלים אותם עסקים לא חלות התקנות הכלליות, תקנות הגבלת פעילות, מכוח חוק המסגרת?

טל וינר שילה: אז על העסקים עצמם באמת חלות תקנות הגבלת פעילות, אבל יש את השטח המחבר, שפה באנו להבהיר שגם פה חלות הגבלות התקהלות וכדומה, בדומה לתקנות הגבלת פעילות, וגם הפנינו.

טל וינר שילה: להמשיך?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: אני מניח שהתכוונתם פה לתחנת כרמלית, לא לכרמלית עצמה?

טל וינר שילה: נכון.

טל וינר שילה: "תסמינים" – זו הגדרה שנמחקה בתיקון שכבר פורסם.

איתי עצמון: אגב, אני רק אזכיר כאן, כבר במחיקה של ההגדרה הזו, שלמעשה יום לאחר שהממשלה אישרה את התקנות מצאת טעויות והבאתם תיקון לטעויות האלה, שהוא כבר גם נכנס לתוקף, נכון?

טל וינר שילה: נכון.

איתי עצמון: וכרגע הנוסח בוועדה שנמצא כאן לעיני חברי הכנסת הוא נוסח שכולל גם את התקנות העיקריות וגם את התיקון.

איתי עצמון: שימו לב, הסימונים בעקוב אחר שינויים זה התיקון.

תמר זנדברג: למה זה נמחק, אגב?

תמר זנדברג: למה נמחקה ההגדרה של תסמינים?

טל וינר שילה: נמחקה ההגדרה של תסמינים כי לא היה בה צורך לאחר התיקון.

טל וינר שילה: כי היה תשאול על התסמינים, שכבר הוחלט שבתחנות מרכזיות נכון יותר להציב איזשהו שלט, כדי לא למנוע גישה לתחבורה ציבורית.

טל וינר שילה: ומכיוון שלא נעשה שימוש בהגדרה תסמינים, אז ההגדרה נמחקה.

תמר זנדברג: אין בחוק שום הוראה לגבי מה עושה אדם עם תסמינים?

טל וינר שילה: לא, אין שימוש במונח.

טל וינר שילה: יש כן שימוש בחום, אבל חום ממילא היה באופן נפרד גם בנוסח הראשון.

עופר לוי: זה גם פועל יוצא של החוק המסמיך.

עופר לוי: החוק המסמיך נוקט באמירה: חובת בדיקת תסמינים או חובת תשאול.

עופר לוי: אז בדיקת תסמינים – יש לנו בעצם בדיקת החום או חובת תשאול.

עופר לוי: לכן הנושא הזה ירד.

אוסנת הילה מארק: לפני שאת ממשיכה, בזמן הזה שאנחנו מקריאים את התקנות, אולי כדאי שנציג של משרד התחבורה, תבואו עם איזשהו רעיון עד שנסיים לקרוא את התקנות?

טל וינר שילה: עכשיו אני כבר בסעיף 2.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תחליט אם היא מקבלת את התקנה הזאת, תקנת ההגדרות, תקנה 1.

אוסנת הילה מארק: מי בעד ההגדרות?

יבגני סובה: בהגדרות אין בעיה.

יבגני סובה: יש לנו בעיה אחר כך.

עידן רול: חוץ מהשינויים שהיועץ המשפטי אמר?

איתי עצמון: את השינויים, לצערי, הוועדה לא יכולה להחליט – בסבב הבא.

אוסנת הילה מארק: אבל זה גם תיקונים טכניים.

איתי עצמון: נכון.

איתי עצמון: אבל אני מעיר גם הערות מהותיות וגם הערות טכניות.

תמר זנדברג: התקנות האלה בתוקף ל-28 יום מהיום שהממשלה אישרה אותן?

עידית חנוכה: כן.

עידית חנוכה: אלא אם הוועדה בסוף - - -

אוסנת הילה מארק: תיכף נראה.

תמר זנדברג: לא, בסדר, הממשלה החליטה על 28 יום, ואם אנחנו עכשיו מאשרים זה 28 יום מהיום שהממשלה החליטה.

איתי עצמון: מהיום שהם פורסמו, כמובן.

אוסנת הילה מארק: טוב, מי בעד ההגדרות?

אוסנת הילה מארק: אושר.

אוסנת הילה מארק: אושר.

איתי עצמון: תקנה 1 אושרה.

איתי עצמון: אני רוצה להעיר כמה הערות לגבי התקנה הזו.

איתי עצמון: קודם כול, אני חושב שיש כאן איזשהו אי דיוק.

איתי עצמון: מדובר על כך שהרגולטורים הרלוונטיים ייתנו הוראות – לא כל כך ברור למי הם נותנים הוראות.

איתי עצמון: אני מניח שמדובר על הוראות למפעילים, זה לא כתוב.

איתי עצמון: לא כתוב באיזה דרך: האם מדובר על הוראות שקובעים ברישיונות או בהיתרים או הוראות כלליות?

איתי עצמון: אז זו נקודה אחת.

איתי עצמון: נקודה שנייה, שהיא יותר משמעותית: אני לא כל כך בטוח איך התקנה הזו עולה בקנה אחד עם הוראות החוק.

איתי עצמון: החוק מדבר על הגבלות ואיסורים להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש.

איתי עצמון: כאן מדובר על הוראות בשים לב בין השאר למניעת הדבקה.

איתי עצמון: התיבה הזו "בשים לב בין השאר" מיותרת, מדובר על הוראות שנועדו למנוע הדבקה, לצמצם את התפשטות נגיף הקורונה בציבור, לא מדובר על הוראות כלליות שיינתנו בשים לב בין השאר לנושא הזה.

איתי עצמון: אני, אגב, מציע שאולי הוועדה לא תאשר את המילים האלה "בשים לב בין השאר".

אוסנת הילה מארק: "בשים לב"?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: כי לא מדובר על איזשהו שיקול מבין שיקולים למתן - - -

אוסנת הילה מארק: הרי כל המטרה היא שלא תהיה פה הדבקה.

עופר לוי: אם יורשה לי, הסמכויות של המפקח על התעבורה ושל מנהל המסילות הן סמכויות תחבורתיות וסמכויות תחבורתיות בלבד.

עופר לוי: מאחר שאנחנו מאפשרים לשני הרגולטורים האלה לתת הוראות בהתייחס לנושא של הקורונה, פשוט הפנינו אותם להתייחס לסמכות שהיא, איתי - - -

אוסנת הילה מארק: אבל זה לא כתוב.

עופר לוי: כתוב: בשים לב בין השאר.

איתי עצמון: "בשים לב בין השאר" זה שיקול מבין כמה שיקולים.

אוסנת הילה מארק: מה זה "בין השאר"?

אוסנת הילה מארק: הדבר העיקרי פה הוא הקורונה.

טל וינר שילה: המדובר על סמכויות השגרה.

עופר לוי: נכון.

עופר לוי: כאן התוספת לשיקול הדעת של הרגולטורים היא תוספת שלא מנויה לא בפקודת התעבורה ולא בפקודת מסילות הברזל.

איתי עצמון: אבל לכן מדובר על תקנות מכוח חוק מיוחד – חוק המסגרת.

איתי עצמון: מה שאתם אומרים בעצם הוא שהרגולטורים משתמשים בסמכויות שנתונות להם לפי החקיקה הספציפית, ויוצקים לתוך אותן סמכויות תוכן אחר שנוגע להתמודדות עם נגיף הקורונה.

איתי עצמון: זה מה שכתוב.

איתי עצמון: אגב, אני קורא בסעיף המסמיך, סעיף 12 לחוק: הממשלה רשאית לקבוע הגבלות על הפעלה של תחבורה יבשתית ותחנות תחבורה יבשתית וכו'.

איתי עצמון: וההגבלות האלה ייקבעו בשים לב לפריסה הגאוגרפית שבה ניתן השירות, לצורכי האוכלוסייה וכו'.

איתי עצמון: זה שיקול מבין שיקולים.

איתי עצמון: אבל המסגרת של הסמכות היא מכוח חוק המסגרת, חוק שנועד לקבוע הגבלות על הפעלת תחבורה יבשתית כדי להתמודד עם נגיף הקורונה.

איתי עצמון: וזה לא מה שכתוב כאן.

עופר לוי: אני מסכים איתך בהקשר הזה.

עופר לוי: זה עדיין כתוב, היה יכול להיות מנוסח יותר טוב.

אוסנת הילה מארק: אז בגלל שזה יכול להיות מנוסח יותר טוב, אז אולי אנחנו נוריד את המילה "בשים לב".

איתי עצמון: "בשים לב בין השאר".

עופר לוי: אני לא חושב שאפשר.

עידן רול: אנחנו לא יכולים אבל להוריד.

איתי עצמון: אני חושב שאנחנו יכולים – אנחנו לא מאשרים את הפסקה הזאת, את התיבה הזאת.

עידן רול: תת-סעיף אנחנו יכולים לא לאשר?

איתי עצמון: זה בעצם חלק מתקנה.

אוסנת הילה מארק: לא, ההיפך, זה דווקא עושה את זה יותר ספציפי.

עידן רול: לא, זה עושה שכל.

עידן רול: השאלה אם אנחנו יכולים כוועדה.

אוסנת הילה מארק: כן, למה לא?

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: את התיבה הזאת אנחנו לא מאשרים.

עידן רול: אז אי-אפשר להוסיף אבל אפשר לפסול חלקים?

טל וינר שילה: הממשלה תבחן, אבל אם אנחנו לא נאשר עכשיו את כל התקנה - - -

איתי עצמון: זה לא מה שהצעתי.

עופר לוי: רק את התיבה "בשים לב בין השאר"?

איתי עצמון: כן.

טל וינר שילה: אני לא בטוחה שאפשר.

טל וינר שילה: על פי הסמכויות של הוועדה אפשר לאשר או סעיף שלם או להוריד.

איתי עצמון: אז אני לא חושב ככה.

אוסנת הילה מארק: היועץ המשפטי יגיד לנו אם זה אפשרי או לא.

איתי עצמון: אני מבין את חוק המסגרת ככזה שנותן לוועדה סמכות לאשר גם חלק מהתקנות.

איתי עצמון: את החלק הזה אנחנו לא מאשרים.

איתי עצמון: מתוך תקנה 2 את החלק הזה אנחנו לא מאשרים.

טל וינר שילה: זה חלק מתקנה?

איתי עצמון: זה חלק מתקנה, נכון.

איתי עצמון: אם נציג ממשרד המשפטים שרוצה להתייחס, נשמח לשמוע.

איתי עצמון: בכל מקרה, אני אוסיף שגם מעבר לכך הנוסח לא מדויק, מכיוון שלא מדובר, כמו שאמרתי, על מתן הוראות, אלא על קביעת תנאים או הגבלות ברישיונות או בהיתרים.

איתי עצמון: כשמדובר על מתן הוראות, זה לא הוראות כלליות שחלות עכשיו, ניתנות ישירות לציבור.

איתי עצמון: הרגולטורים, לפי מה שאני הבנתי מכם, אמורים לתת הוראות לגורמים המפוקחים.

אוסנת הילה מארק: אז בואו ניתן לתמרה לב ממשרד המשפטים, היא איתנו בזום.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, בוקר טוב.

תמרה לב: בוקר טוב.

תמרה לב: אני מלווה את התקנות האלה בעיקר בתפקידי כרפרנטית תחבורה.

תמרה לב: השאלה שאני מבינה שאתם שואלים זה שאלה לעניין סמכות הוועדה לשנות דברים בחקיקה.

תמרה לב: על פניו הפרשנות של היועץ המשפטי של הוועדה נשמעת לי, אבל אני אוודא את זה פה עם הגורמים שעובדים על הנושא הזה תוך כדי הדיון.

אוסנת הילה מארק: אוקיי, אז אנחנו נחזור לזה.

אוסנת הילה מארק: תודה.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

איתי עצמון: תקנה 3.

אוסנת הילה מארק: לגבי תקנה 3 – על השוהים בתחנת תחבורה יבשתית יחולו הוראות תקנות 3 ו-4 – עופר ממשרד התחבורה, זה בדיוק מה שלא יכול לקרות בסיטיפס.

אוסנת הילה מארק: אתה מבין את זה, נכון?

אוסנת הילה מארק: שהתקנה הזאת לא יכולה להתקיים, כי בסיטיפס אתה באמת לא יכול לשמור לא על מרחק.

אוסנת הילה מארק: אז התקנה הזאת לא מתכתבת עם מה שקורה בפועל.

עופר לוי: גברתי, מדובר על התחנות, לא על כלי התחבורה עצמם.

איתי עצמון: נכון, זה מה שהיא אמרה.

אוסנת הילה מארק: בסדר, זה מה שאני אומרת, אדוני.

איתי עצמון: קודם כול, תסבירו לוועדה מה אומרות תקנות 3 ו-4 לתקנות הגבלת פעילות, ומה המשמעות של ההחלה שלהן לגבי השוהים בתחנת תחבורה יבשתית.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, משרד הבריאות.

טל וינר שילה: מדובר קודם כול על איסור ההתקהלות.

טל וינר שילה: כרגע אסורה התקהלות של מעל 20 איש.

טל וינר שילה: כלומר, אם נכנסת עכשיו קבוצה של 21 איש, על המפעיל של התחנה המרכזית לוודא שאין התקהלות, להפריד ביניהם, שהם שומרים על מרחקים - - -

אוסנת הילה מארק: איך את מתמודדת בתחנות אוטובוס?

טל וינר שילה: ההגדרה לא חלה על תחנות אוטובוס, מתוך הבנה שפרוסות אין-ספור תחנות אוטובוס ברחבי הארץ, ואי-אפשר לוודא את זה בכל מקום ומקום אלא רק במה שנקרא תחנה מרכזית, כלומר מקום שיש בו מסוף אוטובוסים.

טל וינר שילה: עופר, אתה יכול להסביר יותר את ההבדל בין התחנות הרגילות שמצויות בדרכים לבין תחנות מרכזיות?

עופר לוי: כל התחנות של האוטובוסים הן תחנות רחוב, למעט תחנות מרכזיות, שלרוב מצויות בצמידות, בסמיכות או כחלק ממתחם יותר גדול, שאנשים נוטים לקרוא לו קניון.

עופר לוי: זה נותן את ההבהרה.

טל וינר שילה: שוב, זה פשוט מתוך הבנה שאי-אפשר בכל תחנה שנמצאת בכל כביש וכביש לוודא.

טל וינר שילה: גם מתוך הבנה שברוב התחנות האלה גם באמת לא תהיה התקהלות, אלא הצורך בשמירת מרחק מקבל משמעות עמודה יותר בתחנות מרכזיות שהן צפופות יותר, לעומת החובה הכללית שלאנשים יש בכל מקום פתוח לשמור על שני מ'.

איתי עצמון: מה שאני לא כל כך הבנתי זה איך בתחנה מרכזית יהיו עד 20 אנשים.

טל וינר שילה: לא, זה אומר התקהלות, בגלל זה הדגשתי: אם נכנסת קבוצה, לדוגמה עכשיו של 21 אנשים, שהם באו ביחד, אז חובת המפעיל להפריד ביניהם.

איתי עצמון: אבל אם הם לא באו יחד?

עידן רול: איך בתחנה מרכזית שומרים בפנים על המרווחים?

טל וינר שילה: בשביל זה יש גם את – אנחנו נגיע לזה בהמשך.

אוסנת הילה מארק: זה באמת לא משהו הגיוני.

אוסנת הילה מארק: איך את יכולה לשלוט?

אוסנת הילה מארק: הכניסה לתחנה המרכזית לדוגמה בירושלים, שאותה אני קצת מכירה, אז מגיעים 21 אנשים, הם נכנסים.

אוסנת הילה מארק: את יכולה לשלוט מי הגיע ואיך ואת יכולה להפריד ביניהם?

טל וינר שילה: שוב, צריך להפריד - - -

אוסנת הילה מארק: תראי, תכתבו תקנות שבאמת הציבור יכול לעמוד בהן, ושזה גם עושה שכל לציבור, לא תקנות שעכשיו אנחנו נמצאים בסיטואציה, שאנחנו עכשיו צריכים להסביר לציבור איך להנגיש לו את התקנה.

טל וינר שילה: אז חובת המפעיל לסמן מקומות עמידה בתור, גם בכניסה, גם בכניסה לתחבורה הציבורית.

אוסנת הילה מארק: זה מה שנקרא כסת"ח.

אוסנת הילה מארק: זה כיסוי.

טל וינר שילה: זו בדיוק הסיבה שכאן מגיעות חובות של המפעיל שנועדו להסדיר את זה.

עידן רול: רגע, אבל מה מגבלת הנוסעים בתחנה מרכזית בירושלים לדוגמה?

עידן רול: זה לפי שטח?

טל וינר שילה: זה לפי שטח התחנה.

אוסנת הילה מארק: זה מה שאומר חוק הקורונה הגדול.

אוסנת הילה מארק: הוא אומר: הכול הרי בסוף נקבע על פי שטח.

אוסנת הילה מארק: אז לדוגמה בתחנה המרכזית יש שטח X, הם נותנים להם כמה אנשים יכולים להיכנס לתוך התחנה.

עידן רול: ואז בפנים זה מנוהל בתורים לפי מרחקים?

טל וינר שילה: כן.

איתי עצמון: איפה זה כתוב?

טל וינר שילה: זה בתקנה 4.

איתי עצמון: תקנה 4 אומרת כך: בלי לגרוע מהאמור בתקנה 2, לא יקיים אדם ולא ישתתף בהתקהלות, כולל תפילה או טקס דתי, שמספר האנשים בה עולה על ההתקהלות המותרת.

טל וינר שילה: לא, תקנה 4 לתקנות שלנו.

איתי עצמון: לא, אני מדבר אבל על תקנה 4 שעכשיו אתם מחילים פה.

אוסנת הילה מארק: הוא מדבר על מה שכתוב בסעיף 3, שאת כותבת:

אוסנת הילה מארק: תקנות 3 ו-4.

טל וינר שילה: 8 או 9, אם אני לא טועה, בתקנות להגבלת פעילות.

איתי עצמון: לא, אבל אנחנו שואלים כרגע לגבי ההתקהלות המותרת של אנשים בתחנות מרכזיות.

איתי עצמון: האם תקנה 4 לתקנות הגבלת פעילות רלוונטית?

אוסנת הילה מארק: אז שוב, המטרה היא שבאמת כרגע כל העסקים סגורים, אז כמו שאמרנו, אנחנו החלנו את תקנות 3 ו-4 לעניין שמירת מרחק.

אוסנת הילה מארק: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו כאן בנגישות למוצר חיוני שזה תחבורה, ואנחנו צריכים לוודא שלכל האנשים שרוצים לנסוע בתחבורה ציבורית, תחנות מרכזיות - - -

אוסנת הילה מארק: כן, אבל את יודעת שמה שאת אומרת עכשיו זה לא הגיוני?

אוסנת הילה מארק: מהסיבה היחידה: התקנות האלה הולכות להיות 28 יום.

אוסנת הילה מארק: נגיד שאנחנו מאשרים אותן ל-28 יום.

אוסנת הילה מארק: עכשיו, הסגר לא יהיה 28 יום, עוד שבועיים אולי נפתח, אולי לא, אני לא יודעת מה שיקרה.

אוסנת הילה מארק: מה יקרה אז כשייפתחו כל העסקים בתחנה המרכזית?

טל וינר שילה: אז חלות עליהם כל האחריויות של בעלי עסקים, כמו בהגבלת פעילות: כמה אנשים מותר להיכנס - - -

עידן רול: כרגע כל העסקים בתחנה המרכזית סגורים?

טל וינר שילה: אלא אם כן זה חנות מזון ופארם.

עידן רול: אז רציתי לשאול: בחנות מזון מותר להם הרי לקחת אבל לא לאכול במתחם התחנה?

יצחק פינדרוס: לא, אז אסור לקחת גם.

אוסנת הילה מארק: אסור.

אוסנת הילה מארק: רק משלוחים.

עידן רול: לא, בתחנה מרכזית, זה גם רק משלוחים?

קריאה: כן.

קריאה: אסור.

יצחק פינדרוס: בית קפה בתל אביב, שמעת מה הוא עושה עכשיו?

יצחק פינדרוס: עשר מטר הוא עושה משלוח.

יצחק פינדרוס: אתה מתקשר אליו, אתה עומד חמש מ' והוא עושה לך משלוח.

יצחק פינדרוס: הזוי.

עידן רול: כי אין בזה שום היגיון.

אוסנת הילה מארק: זה לא שמעתי.

איתי עצמון: אני רוצה רגע לשאול: הרי באוטובוס בין-עירוני מותר עד 30 איש?

איתי עצמון: לפי התפוסה המותרת.

איתי עצמון: אבל בתחנה מרכזית עד 20 אנשים?

טל וינר שילה: לא, זה רק על התקהלות, שאפילו גם קבוצה שמגיעה ביחד - - -

איתי עצמון: אבל זה לא קבוצה.

איתי עצמון: מדובר על נוסעים שמגיעים מפה ומשם.

איתי עצמון: השאלה היא על מה מדובר כאן.

איתי עצמון: לא כתוב כאן בהכרח שמדובר על אנשים שמגיעים ביחד.

קריאה: לכן, איתי, אין בזה התקהלות.

עידית חנוכה: איתי, הפסקה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו מבקשים לחדש את הדיון בוועדה.

אוסנת הילה מארק: עופר מלכה מנכ"ל משרד התחבורה, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: טוב, אז בוא נמשיך, תיכף כשהוא יתחבר אנחנו נביא אותו.

בועז טופורובסקי: זה בסדר שעופר ימשיך לענות לי על השאלה ששאלתי אותו?

בועז טופורובסקי: זה דווקא יהיה טוב אם זה גם יהיה לפרוטוקול.

בועז טופורובסקי: עופר, איך אנחנו מגינים על נהגי אוטובוסים מהידבקות בקורונה?

עופר לוי: שני דברים עיקריים: הדבר הראשון הוא שההנחיה היא כרגע שהנהג לא מתקף ולא גובה כסף מאף אחד בציבור, פרט לשלוש אוכלוסיות מסוימות, כמו שכתוב בתקנות.

אוסנת הילה מארק: אפשר להמשיך?

אוסנת הילה מארק: אני מבינה שמנכ"ל משרד התחבורה לא נמצא איתנו, אז בוא נמשיך בקריאה של התקנות.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, משרד הבריאות.

בועז טופורובסקי: אבל הוא התחיל לענות לי על שאלה.

בועז טופורובסקי: שאלתי אותו איך אנחנו מונעים הידבקות.

אוסנת הילה מארק: אה, סליחה, לא שמעתי.

אוסנת הילה מארק: לא, כי היא שאלה אתכם אם זה משהו לפרוטוקול.

בועז טופורובסקי: אם זה בסדר, ברשותך, שאלתי אותו איך אנחנו מונעים הידבקות של נהגי אוטובוסים בקורונה.

בועז טופורובסקי: ואז הוא התחיל להגיד בשתי דרכים, האחת שלא גובים כסף - - -

עופר לוי: מעבר כמובן לעטיית המסכה, שהמפעיל מספק לנהגים מסכות ואלכוג'ל, אז אחד, כפי שאמרתי, ההנחיה היא כרגע שהנהגים לא מתקפים ולא גובים מזומן מהציבור, פרט לשלוש אוכלוסיות מאוד מסוימות, שיש בהן פגיעה כתוצאה מההנחיה הזאת, וזה אזרחים ותיקים; האוכלוסייה השנייה היא אוכלוסייה של מלווי עיוורים, שלא יכולים ליהנות מההנחה שהם זכאים לה מכוח צו הפיקוח אלא אם כן הם משלמים במזומן; והאוכלוסייה השלישית היא האוכלוסייה של האנשים שנוסעים באוטובוסים הממוגנים בשומרון, שגם הם זכאים להנחה, ואי-אפשר לתת להם את ההנחה פרט לתשלום במזומן.

עופר לוי: מעבר לכך, יש איסור לשבת במושבים שמאחורי ומצידי הנהג, שני המושבים הראשונים.

עופר לוי: הם נסגרים בסרט והציבור לא מתקרב לנהגים באופן הזה.

עופר לוי: וכמובן שאנחנו התחלנו עכשיו בפרויקט מאוד גדול ומאוד יפה של התקנת תאי נהגים, שהנהגים ישבו בתוך האוטובוס בתוך איזושהי קופסה ויהיו מנותקים.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

עופר מלכה: אז מה שרציתי לומר, אני עוקב אחרי הדיון, ורציתי א' להסביר שלגבי האוטובוסים, הרכבות, אנחנו לפי התקנות ולפי התו הכחול, ואנחנו מתואמים לגמרי עם משרד הבריאות.

עופר מלכה: לגבי הרכבת הקלה בירושלים – אותו כנ"ל, כל התקנות שנקבעו נקבעו יחד עם משרד הבריאות, אנחנו שומרים על בריאות הציבור.

עופר מלכה: יש לנו בעיה של תפעול, מכיוון שמערכות רכבתיות על מסילות הן מערכות מסובכות שלוקח זמן גם לתכנת אותן, וגם אנחנו לא יכולים לשלוט בנושא של פתיחת דלתות גם מבחינה בטיחותית.

עופר מלכה: הנהג מבודד, הוא בתא הנהיגה, והוא לא יכול כמו במקומות אחרים להעיר.

עופר מלכה: מצד שני, יש לנו יותר פקחים, יותר סדרנים, שקוראים גם לצמצום ודילול העלייה בתחנות עמוסות וגם על עטיית מסכות.

עופר מלכה: אנחנו עושים כל שביכולתנו, אבל מבחינה טכנולוגית טכנית קשה לנו לשמור, ואנחנו לא נוכל לעשות פיקוח דרך תפעול, אם זה בנושא של עצירות או אם זה בנושא של אי פתיחת דלתות.

עופר מלכה: זה פשוט מערכת אחרת.

עופר מלכה: ולכן הפיקוח ייעשה על ידי יותר סדרנים ויותר דברים כאלו, ופנייה והסבר לציבור להישמע להנחיות התו הכחול.

עופר מלכה: ולכן מבחינתנו אנחנו מבקשים להשאיר את התקנות כפי שהן, ואנחנו מצידנו נעשה כל שביכולתנו גם להסביר לקהל וגם לבקש ממנו שיתוף פעולה, וגם להיעזר בסדרנים שיש לנו בכמות יותר מוגברת ברכבת הקלה.

עידן רול: שאלה בבקשה: מתי באמת מתחילה ההסברה לקהל?

עידן רול: כי התקנות האלה כבר בתוקף, היום אנשים נסעו לעבודה.

עידן רול: מתי מנחים את הציבור לגבי התקנות החדשות, המגבלות, איך להתנהל?

עופר מלכה: אנחנו התחלנו את ההסברים כבר מסוף שבוע שעבר.

עופר מלכה: אנחנו גם פרסמנו ומפרסמים את זה בכל האתרים, גם של משרד התחבורה, גם של המפעילים, גם של הרכבת; גם בתחנות רכבת שמנו את השילוט, שמסביר שהכניסה לא מותרת למי ששיש לו תסמינים, לפי התקנות וצו השעה שפורסם.

עופר מלכה: אנחנו מקפידים גם בכריזות בתחנות לחזור על ההנחיות, אנחנו בודקים חום בכניסה לתחנות ולמרכזים.

עופר מלכה: והפקחים והסדרנים שלנו, גם בתחבורה הציבורית, גם ברכבת הקלה, גם הפקחים של הרכבת, כולם עובדים למען שמירה על הנחיות משרד הבריאות – עטיית מסכות ואי עלייה למי שיש לו תסמינים.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: תודה.

עופר מלכה: תודה לכם.

אוסנת הילה מארק: סעיף 4.

איתי עצמון: רגע, הוועדה תצביע אחד-אחד?

אוסנת הילה מארק: כן, נצביע אחד-אחד, ככה נגמור עם זה.

איתי עצמון: אז הוועדה תצביע על תקנה 3.

טל וינר שילה: רגע, לגבי תקנה 3, אני רק רוצה להבהיר, שוב, שזה בעצם הפניה לתקנות של הגבלת פעילות, נוגעות גם לשמירת מרחק, תקנה 3; ותקנה 4 זה איסור ההתקהלות עצמו, שזה כמו שהיה בכל התקופה של הקורונה, שברגע שנקבע איזה מספר שוהים במקום מסוים, גם אם הייתה מותרת תפוסה רבה יותר נגיד במסעדות שהן בשטח פתוח, היה מותר 30, אך התקהלות הייתה 20, אז היה אסור להתיר לקבוצה להגיע למסעדה שהיא יותר מ-20.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 3?

אוסנת הילה מארק: אושרה.

אוסנת הילה מארק: התקנה עברה.

אוסנת הילה מארק: 4.

בועז טופורובסקי: רגע, אבל איפה הרכבת הקלה נכנסת?

אוסנת הילה מארק: ב-7.

טל וינר שילה: עכשיו יש כאן

טל וינר שילה: גם תקנה שנמחקה לגבי התשאול, ובמקומה עבר:

אוסנת הילה מארק: מישהו רוצה להעיר משהו?

בועז טופורובסקי: יש לי שאלה.

בועז טופורובסקי: זה לא קשור לכאן, אבל אין לזה סעיף.

בועז טופורובסקי: למה רק שישי-שבת אין תחבורה ציבורית?

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, שישי עד כניסת שבת, שבת במוצ"ש?

עופר לוי: יש פה החלטה שככל הנראה התקבלה בקבינט הקורונה.

בועז טופורובסקי: שמה עומד מאחוריה?

אוסנת הילה מארק: לא שמעתי את השאלה, סליחה.

בועז טופורובסקי: יש אנשים שעובדים בשישי עד כניסת שבת ובמוצ"ש, ואין להם תחבורה ציבורית.

בועז טופורובסקי: בהחלטה כאן אין תחבורה ציבורית בשישי ושבת, מה שיש בדרך כלל.

עופר מלכה: לא, אין תחבורה בין-עירונית.

עופר מלכה: התחבורה העירונית עובדת עד כניסת השבת וממוצאי שבת.

עופר מלכה: התחבורה הבין-עירונית, בגלל נושא הסגר, אנחנו מפסיקים אותה בחמישי בלילה, מכיוון שזו ההפסקה של שבוע העבודה, שהרי הבין-עירוני אמור לשרת את העובדים החיוניים בהגעה למקומות עבודה, ומחזירים אותה אחרי סוף השבוע בבוקר שלמוחרת.

עופר מלכה: לגבי הפנים עירוני – אנחנו עושים אותו עד כניסת השבת ומצאת השבת, על מנת לאפשר הצטיידות, הגעה לקופות חולים, הגעה לבתי מרקחת וכדו'.

עופר מלכה: זו הסיבה להבדל בין העירוני והבין-עירוני ולמועדים כפי שציינתי אותם.

בועז טופורובסקי: כן, אבל יש כאלה שעובדים בשישי ובמוצ"ש – אני מוריד שנייה את שבת – בשישי ובמוצ"ש.

עופר מלכה: אז אני אומר עוד פעם:

עופר מלכה: כיוון שמדובר במיעוט וכיוון שמדובר לרוב בעובדים שעובדים בתחומי הקווים העירוניים, לכן את הבין-עירוני, שזה במרחקים יותר גדולים ובין ערים רחוקות יותר, את זה בידלנו, והשארנו כן את העירוני ואת הקווים הקרובים.

בועז טופורובסקי: תודה.

אוסנת הילה מארק: טוב, בבקשה, עורכת הדין נעמה דניאל.

נעמה דניאל: תודה.

נעמה דניאל: היו לנו כמה הערות נוסח לתקנה הזאת, אני לא אלאה את הוועדה, אבל כן ביקשנו שבפעם הבאה שהתקנות מגיעות לאישור הוועדה, בפסקה (1), שקובעת דמפעיל תחנת תחבורה יבשתית יגיש לרשות המקומית הצהרה חתומה, תתווסף התייחסות מיהי הרשות המקומית שאליה צריך להגיש את ההצהרה.

קריאה: זה ייתכן.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: אנחנו יכולים להצביע על תקנה 4?

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: אושרה.

אוסנת הילה מארק: התקנה אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 5.

עידן רול: כלומר בפועל מה שחל זה תקנות הגבלת פעילות?

טל וינר שילה: על בית אוכל – כן.

טל וינר שילה: כלומר, אם בית אוכל סגור על פי תקנות הגבלת פעילות, כך בית אוכל בתחנה מרכזית צריך להיות סגור.

טל וינר שילה: ואם הוא פתוח, חלות עליו כל ההגבלות.

טל וינר שילה: הכוונה היא בעיקר למתחמי אכילה משותפים, כמו אלה שנמצאים בקניונים, שמציבים איזה סט של שולחנות לישיבה חופשית, שלא קשורים בהכרח לבית האוכל.

עידן רול: רק כדי לוודא, כי זה טיפה מסורבל בגלל שזה מפנה לתקנות נוספות:

עידן רול: בתחנה המרכזית בירושלים יש מאפייה – היא סגורה?

אוסנת הילה מארק: כן.

אוסנת הילה מארק: היא סגורה רק למשלוחים.

אוסנת הילה מארק: אין take-away, אם זה מה שאתה שואל.

עידן רול: כן, זה מה שאני שואל.

טל וינר שילה: בעצם כל בית עסק שמותר לו להיות פתוח, לדוגמה בתחנה מרכזית ירושלים יש חנות סופר, סופר-פארם – מותר להם להיות פתוחים.

טל וינר שילה: אז אם מותר להם להיות פתוחים, הם פתוחים גם בתקופה הזאת.

אוסנת הילה מארק: כל מה שחל על בעלי העסקים בארץ חל גם על התחנות המרכזיות ותחנות הרכבת.

אוסנת הילה מארק: לעניין המסחר הכוונה.

טל וינר שילה: הכוונה בעצם למתחמי האכילה המשותפים, כמו שקיימים לדוגמה בקניוני עזריאלי, שיש איזה אזור שבו המפעיל של התחנה המרכזית הציב שולחנות בצורה חופשית לציבור.

עידן רול: לא, פשוט זה מה שמבלבל אותי, כי לפי איך שאני מבין, ואני חושבת שגם היושב-ראש מבינה את זה, זה אומר שאי-אפשר בכלל, ואת כל הזמן אומרת: מתחמי ישיבה משותפים.

עידן רול: זה לא הקריטריון.

אוסנת הילה מארק: לא, לא.

טל וינר שילה: נניח עכשיו למסעדה מותר להיות פתוחה – כרגע מסעדה צריכה להיות סגורה.

אוסנת הילה מארק: היא צריכה להיות סגורה לקהל, אבל היא פתוחה למשלוחים.

אוסנת הילה מארק: זאת אומרת, אני יכולה להתקשר ולהזמין משלוח.

אוסנת הילה מארק: אני לא יכולה לבוא לקחת את המשלוח, אבל אני יכולה להתקשר.

אוסנת הילה מארק: אז זה לא שהמסעדה סגורה – היא סגורה לקהל, היא פתוחה להזמנת משלוחים.

אוסנת הילה מארק: אותו דבר גם המסעדות והאוכל בתחנות המרכזיות: הן יכולות להישאר פתוחות, אבל אי-אפשר לקחת את האוכל פיזית, את זה צריך לעשות במשלוח.

טל וינר שילה: נכון.

עידן רול: כידוע, יש המון מסעדות בתחנה המרכזית שמסתמכות על משלוחים, אני בטוח שהן יצליחו להתקיים ממש בקלות.

אוסנת הילה מארק: כן, בסדר, אבל אין מה לעשות, זה המנגנון שנקבע.

שרן השכל: השאלה היא אולי בתחנות רכבת, אם הרכבות מתעכבות ויש לך שם אנשים חולי סוכרת, מבוגרים, נשים בהיריון שצריכות איזה משהו, בגלל שהרכבת התעכבה - - -

אוסנת הילה מארק: יש מכונות ברכבות, לא?

עופר לוי: בחלק מהתחנות יש מכונות.

אוסנת הילה מארק: יש מכונות שתייה.

שרן השכל: אולי אפשר ספציפית אותם להגדיר כקיוסקים כדי שאנשים יוכלו לקנות סנדוויצ'ים ארוזים או דברים כאלה.

עופר לוי: יש בתחנות רכבת, כחלק מהשירות לציבור, בתי ממכר למזון שהם מאוד קטנים.

שרן השכל: שהם נחשבים כקיוסק?

עופר לוי: שיכולים אולי להיחשב כקיוסק.

עופר לוי: ברוב התחנות יש, למיטב הכרתי, גם מכונות לממכר מזון, מכונות אוטומטיות.

עידן רול: אני נסעתי הרבה ברכבות, יש מכונות.

שרן השכל: אולי רק לוודא שבתחנות רכבת - - - נחשיב אותם כקיוסקים, ושהם יוכלו לקחת את הסנדוויץ' או את השתייה, במידה ואין איזה מכונה.

אוסנת הילה מארק: פה צריך ללכת לחוק שאישרנו עכשיו בוועדת החוקה, ושם צריך לתקן את זה, כדי להגדיר אותם כקיוסקים.

אוסנת הילה מארק: לדעתי זה לא המקום.

עידן רול: כולם מבינים אבל שאין פה איזה קונסיסטנטיות, שזה לא הגיוני.

עידן רול: מכונת ממכר מזון, בסופו של דבר יכול להיווצר בה תור בדיוק כמו שיכול להיווצר בקיוסק-קפה, ובסוף יושב נוסע על ספסל בחוץ ברציף באוויר הפתוח ואוכל את האוכל שהוא קנה.

אוסנת הילה מארק: אתה צודק, אין בזה - - -

עידן רול: מה אומרים לבעל עסק שפותח את הדוכן שלו ברכבת ואומרים לו: סנדוויץ' מפה לעמוד בתור אסור, סנדוויץ' מתוך מכונה לעמוד בתור מטר ליד זה בסדר.

עידן רול: אתם מבינים שזה יוצר תסכול אצל בעלי העסקים, שיודעים שהם לא ישרדו את הסדר ואין היגיון?

עידן רול: פשוט אין שום היגיון.

אוסנת הילה מארק: כן, אבל אל תשכח שהמכונה לא מקבלת פיצוי מהמדינה, ובעל העסק מקבל פיצוי מהמדינה על זה שהוא סוגר.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שברכבת דווקא, מהיכרותי בתחנות רכבת, לא מדובר בבעלי עסקים קטנים שזה העסק היחיד שלהם – זה רשתות.

תמר זנדברג: לא הייתי את כל - - -

עידן רול: זו עוד דוגמה אבל, תמר, לחוסר הקונסיסטנטיות בהנחיות.

אוסנת הילה מארק: אבל, עידן, אם אנחנו מתחילים עכשיו לפתוח ולפתוח, אז אנחנו לא גומרים עם זה.

אוסנת הילה מארק: כדי לתת מענה לציבור מבחינת שתיה וסנדוויצ'ים, אני יודעת שבתחנות רכבת יש את המכונות האלה, הם יכולים לקנות, נגמר הסיפור.

תמר זנדברג: סליחה, אולי פספסתי ואמרתם, אני מתנצלת, אבל מה הנתון כרגע על הנסועה הממוצעת ברכבת?

אליאס מטר: הכבדה?

תמר זנדברג: כן.

אליאס מטר: ברכבת הכבדה, אם ביום ממוצע הסענו 280,000, היום אנחנו נמצאים סביב ה-90,000.

תמר זנדברג: לאורך כל - - -

אליאס מטר: כשהתחלנו להפעיל ב-22 ביוני התחלנו מ-40,000, השיא היה באזור אוגוסט, באמצע אוגוסט הגענו ל-95, ועכשיו אנחנו יורדים לסביב ה-88,000 בשבוע האחרון.

אוסנת הילה מארק: בוא נצביע על סעיף 5 בבקשה.

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

אוסנת הילה מארק: אושרה.

אוסנת הילה מארק: קדימה.

אוסנת הילה מארק: סעיף 6.

אוסנת הילה מארק: טוב, דיברנו על זה עכשיו.

אוסנת הילה מארק: הם צריכים לעמוד בתקנות של מה שקורה בכלל בכל העסקים בארץ.

טל וינר שילה: נכון.

איתי עצמון: אבל בואו בכל זאת תסבירו לוועדה מה קובעות תקנות 8 ו-9 לתקנות הגבלת פעילות.

טל וינר שילה: תקנות 8 ו-9 דומות בחלקן לתקנה 4 שאישרנו עכשיו לגבי המפעיל.

טל וינר שילה: זה כל התקנות שבהן חייב בעל העסק לעמוד – להגיש גם הצהרה שהוא עומד בכללים, לוודא שנכנסים אנשים לפי התפוסה המותרת לו, ואם בכלל.

טל וינר שילה: זה המהות של התקנות.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: תקנה 6, מי בעד?

אוסנת הילה מארק: אושרה.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 7, בבקשה.

יבגני סובה: סליחה, יש לכם נתונים על המחיצות?

יבגני סובה: כי אני כן קיבלתי עכשיו הודעה שרק ב-5% מהאוטובוסים יש את המחיצה בין הנהג לנוסעים.

טל וינר שילה: אז אי-אפשר יהיה לשבת במושבים שמאחורי הנהג.

יבגני סובה: לא, אבל אתם יודעים במשרד התחבורה מה כמות האוטובוסים בהם כן יש מחיצה?

יבגני סובה: כי זו הבעיה, כי בהרבה אוטובוסים אין את זה.

עופר מלכה: כן, אז יש לנו נתונים, אנחנו מתעדכנים כל שבוע כל הזמן.

יבגני סובה: כמה?

עופר מלכה: כרגע מותקנים כמה מאות, בסביבות 600, אם לא 700.

יבגני סובה: מתוך כמה?

עופר מלכה: מתוך בסביבות 8,000 אוטובוסים שצריכים התקנה.

יבגני סובה: זאת אומרת שזה פחות מ-10%?

עופר מלכה: רק דקה.

עופר מלכה: דבר ראשון, אנחנו תקצבנו את זה ואנחנו מממנים את ההתקנות.

עופר מלכה: דבר שני, אנחנו אישרנו יותר מתקינים.

עופר מלכה: יש לנו כמה צווארי בקבוק.

עופר מלכה: צוואר בקבוק אחד זה שיש בארץ רק יצרן זכוכית אחד – קיבוץ מצובה – שהוא אחראי על כל הזכוכיות לכולם.

עופר מלכה: יצאו כבר מעל 4,000 הזמנות, מעל 50% הזמנות לערכות.

עופר מלכה: יש לנו בעיה שהמחיצות הראשונות שסופקו היו לא בטיחותיות, מכיוון שהייתה השתקפות על הזכוכית, דבר שגרם לנהגים לבעיות - - -

יבגני סובה: אנחנו מדברים על כך שפחות מ-10% - - -

עופר מלכה: - - - נשברו - - - מבין המחיצות שהותקנו, כך שיש לנו כמה צווארי בקבוק שאנחנו פועלים לפתור אותם.

עופר מלכה: אנחנו והמתקינים והמפעילים עובדים במרץ לעשות את ההתקנות כמה שיותר מהר, זה פרויקט לא פשוט.

עופר מלכה: יחד עם זאת, אנחנו גם נתנו תקינה לעוד ועוד מפעילים ולא רק לשני המפעילים העיקריים, שזה "מרכבים" ו"הארגז".

עופר מלכה: נתנו לעוד מתקינים הרשאות, נתנו עוד תקן לעוד מפעלים שייצרו.

עופר מלכה: והמטרה שלנו זה לקצר זמנים ככל הניתן.

תמר זנדברג: מה התפוסה באוטובוסים כרגע עד כה?

עופר מלכה: התפוסה באוטובוסים כרגע היא 50%.

עופר מלכה: נתנו את המספרים פה קודם בפירוט התקנה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לשאול שאלה בנושא הזה: אם אנחנו מקטינים את האפשרות לעלייה עד ל-50%, האם יש עוד אוטובוסים שנוסעים באותו קו?

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת ממקרים של הבוקר, שאנשים עמדו בתחנה, האוטובוס הראשון עבר, הם צריכים להגיע לעבודה שלהם, והאוטובוס השני גם עבר בתחנה ולא עצר בתחנה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז צריך להיות תגבור, כדי שאנשים יוכלו להגיע למקומות שצריכים להגיע.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק להגיד: 50% תפוסה, צריך גם לתגבר את מספר האוטובוסים שפועלים באותו קו.

עופר מלכה: חברת הכנסת, את לגמרי צודקת, ואנחנו אכן דואגים לתגבורים, ואנחנו מתגברים מאוד מאוד את האוטובוסים.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: איך מתגברים?

עופר מלכה: אם יש מקום שלא עצרו בתחנה, אני מאוד מבקש לפנות אלינו גם למוקדי השירות, וגם אפילו באופן אישי, אנחנו מטפלים בזה באופן אישי.

אוסנת הילה מארק: אדוני המנכ"ל, עכשיו עם הסגר זה בכלל הולך להצטמצם עוד, לא? התדירות.

תמר זנדברג: לא בטוח, אנשים נוסעים לעבודה.

עופר מלכה: אני אומר עוד פעם: כיוון שאנחנו מכירים את הטענה ואת הבעיה שהעלתה חברת הכנסת, לכן אנחנו לא מורידים את התדירות, השארנו אותה כפי שהיא, כדי לעמוד בצרכים ובדרישות השל הקהל.

תמר זנדברג: רגע, אם יש יותר מהמספר הזה, מי אחראי על האכיפה של הדבר הזה ואיך?

עופר מלכה: אני לא הבנתי את השאלה.

תמר זנדברג: כתוב פה 32 נוסעים, נגיד שיעלו 40 נוסעים, מי יאכוף את זה ואיך?

עופר לוי: משטרה ופקחים של הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: מה זה משטרה?

תמר זנדברג: תעלה משטרה על כל אוטובוס?

תמר זנדברג: מי יזמין את המשטרה?

עופר מלכה: קודם כול עולה משטרה, לא על כל אוטובוס, הם עולים באופן ספורדי ומבצעים אכיפה.

עופר מלכה: אני מזכיר שלסדרנים שלנו אין יכולת אכיפה, את זה עושה המשטרה והפקחים של הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: כלומר, לנהג אין נגיעה לזה, הוא נוסע וזהו?

עופר לוי: הנהג – תפקידו בכוח הוא להוביל נוסעים בבטחה ממקום למקום.

עופר לוי: עד כמה שהוא יכול בתחושה שלו להניח שקיבולת הנוסעים עלתה על המותר, אז הוא יכול במאת, כמו שחברת הכנסת אמרה קודם, אולי לדלג על תחנה, ככל שנוסע לא מבקש לעצור באותה תחנה.

עופר לוי: אבל מעבר לכך, לנהג אין שום יכולת לספור את הנוסעים, ולנהג גם אין שום סמכות להוריד נוסע מהאוטובוס.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: כלומר, כל נושא האכיפה למעשה נתון לאכיפה מדגמית של המשטרה.

עופר לוי: כך נושא האכיפה הוגדר בחוק המסגרת.

אוסנת הילה מארק: יש פה סעיף שמגדיר את זה, מי יכול לעשות – כן ולא.

אוסנת הילה מארק: זה בכלל לא בשליטה שלהם.

תמר זנדברג: בסדר, לא שאני רוצה שנהג יתחיל – רק להבין, זה גם קשור לרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: לא, יש סעיף.

אוסנת הילה מארק: יש גם פקח של רשות הטבע והגנים, תמר, אם את רוצה.

תמר זנדברג: שעולה לאוטובוס?

קריאה: זה אם אתה עולה עם חיית מחמד.

איתי עצמון: כי הוא רלוונטי פה.

אוסנת הילה מארק: הוא בעל סמכות.

איתי עצמון: רגע, אני חושב שלא הקריאו עד סוף התקנה.

איתי עצמון: הקראתם את כל התקנה?

אוסנת הילה מארק: היועץ המשפטי, בבקשה.

איתי עצמון: אני רוצה להעיר כמה הערות, גם להפנות את תשומת הלב לטעויות שנפלו.

איתי עצמון: בפסקה (2), לעניין מספר הנוסעים המרבי במונית, אני מבין שמדובר רק על מונית בנסיעה מיוחדת, מונית ספיישל מה שנקרא.

עופר לוי: נכון.

איתי עצמון: אז זאת טעות שתצטרכו לתקן בסבב הבא.

איתי עצמון: שאלה לעניין ניקוי וחיטוי כלי התחבורה.

איתי עצמון: מה שהצעתם כאן לכתוב זה שכלי תחבורה יבשתית ינוקה ויחוטא פעם ביום לפחות, כולל ניקוי יסודי של משטחים שאנשים באים איתם במגע – האם המשטחים האלה לא צריכים לעבור גם חיטוי?

טל וינר שילה: זאת שאלה לגורמי המקצוע.

טל וינר שילה: בגלל שפרופ' גרוטו ירד מהקו, אז אני אבקש שנעלה אותו שוב ונחזור לזה?

יבגני סובה: רגע, לגבי חיטוי תחנות אוטובוס, של מי הסמכות?

אוסנת הילה מארק: רשות מקומית אני חושבת, נכון?

יבגני סובה: זו שאלה גם, שיכול להיות שכדאי שהיא תבוא לידי ביטוי בתקנות האלה, כי אנחנו ראינו תמונות מתחילת המשבר, עוד בחודש מרץ, ראינו גם במדינות אירופה, גם בסין, שמחטאים רחובות.

יבגני סובה: זה גם נותן איזשהו מרכיב פסיכולוגי לאנשים להבין שיש פה פעילות של חיטוי.

יבגני סובה: לא רואים את זה – לא בתחנות, לא ברכבת, לא באוטובוס.

יבגני סובה: אין את זה.

אוסנת הילה מארק: לא, אבל אני חושבת שבחוק הקורונה הם שמו את זה בסמכות של הרשות המקומית.

יבגני סובה: את ראית ברשות המקומית שעושים את החיטוי?

איתי עצמון: לא, ההגבלות פה, אבל אני חושבת שבסוף זה בסמכות הרשות המקומית, כל הסיפור של החיטוי.

אימאן ח'טיב יאסין: וחוץ מזה, פעם אחת ביום?

אימאן ח'טיב יאסין: מה זה?

יבגני סובה: אם בא אוטובוס למשל, ונניח פעם ביום באוטובוס כן צריך לעשות חיטוי, אז מי מחטא את התחנות?

יבגני סובה: כי הרי מה הטעם לעשות חיטוי באוטובוס - - -

עופר מלכה: לגבי האוטובוסים והרכבות – הרי שאלה מחוטאים באזורי השירות, ב"דיפואים" שלהם, והם יוצאים כבר מחוטאים.

עופר מלכה: לגבי התחנות עצמן לאורך הציר – זה באחריות של הרשויות.

עופר מלכה: אנחנו גם בזה מבקשים שיטפלו.

עופר מלכה: אני יודע שיש סבב של חיטוי.

עופר מלכה: הכלים עצמם, האוטובוסים, הרכבות, מגיעים מחוטאים לתחילת יום העבודה, ובהמשך לפי כמות הפעמים שנדרשת על ידי משרד הבריאות.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

איתי עצמון: רציתי להעיר עוד הערה, שהיא הערה יותר כללית לגבי התקנה.

איתי עצמון: ויש כאן הרבה חובות והגבלות ואיסורים לגבי הפעלת כלי תחבורה יבשתית.

איתי עצמון: כלומר, כשקוראים את נוסח התקנה, אין גורם שבעצם מחויב לוודא או למלא את כל ההוראות האלה.

איתי עצמון: צריך לקרוא את כל ההוראות האלה, ובסוף לראות בתקנת משנה (ב), שכתוב שמפעיל כלי תחבורה יבשתית ידאג לקיומן של ההוראות האמורות.

איתי עצמון: אני מוכרח להגיד שזה נוסח מעט משונה, לא שגור בחקיקה שאני מכיר.

איתי עצמון: כשהממשלה רוצה להטיל חובה, היא יודעת לכתוב את זה בצורה מאוד מאוד מפורשת וכאן זה נשאר עמום.

איתי עצמון: חלק מההוראות לא כל כך ברור האם גם הנוסעים צריכים לעמוד בהוראות האלה, איך הם יוכלו לדעת.

עופר לוי: הנוסעים לא צריכים לעמוד בשום הוראה, כל ההוראות האלה הם למפעיל התחבורה הציבורית.

עופר לוי: מפעיל התחבורה הציבורית הוא מי שיש לו רישיון או היתר לפעול כמפעיל תחבורה ציבורית, וכל ההוראות האלה חלות עליו ועליו בלבד.

איתי עצמון: אני רק מסב את תשומת הלב, שזה כתוב בצורה קצת חמקמקה ועמומה.

אוסנת הילה מארק: אז אולי כן כדאי בפעם הבאה שאתם מביאים את התקנות, תבהירו את זה שזו החובה של המפעיל ולא של הנוסע עצמו.

טל וינר שילה: זה באמת מובהר בסעיף (ב).

טל וינר שילה: פשוט יצא שתקנה (א) מאוד ארוכה, וסעיף (ב) אומר באופן חד משמעי שמפעיל כלי תחבורה יבשתית ידאג לקיומן של ההוראות האמורות בתקנת משנה (א).

איתי עצמון: למשל לגבי נסיעה בחלונות פתוחים, מי אוכף את ההוראה הזאת?

עופר לוי: איתי, האחריות היא כולה של המפעיל.

עופר לוי: הנהג – תפקידו בכל בוקר לעשות סיבוב, לבדוק את הבטיחות.

אוסנת הילה מארק: עופר, כשאתה אומר המפעיל, תכלס המפעיל לא מסתובב בכל האוטובוסים, נכון?

אוסנת הילה מארק: אז אולי כדאי היה להאציל את הסמכות של המפעיל ולהגדיל טיפה ראש.

אוסנת הילה מארק: הרי מי שמגיע ויש לו את המגע עם הנוסעים זה נהגי האוטובוס.

אוסנת הילה מארק: אתה אומר "המפעיל" – המפעיל זה משפט הגדול.

אוסנת הילה מארק: אני מעירה את ההערה הזו כדי שפעם הבאה, כשאתם מביאים את התקנות האלה פעם נוספת, שזה יהיה פשוט יותר בהיר.

ב עופר לוי: סליחה, גברתי, ברוב כבוד, התקנות האלה מאוד ברורות.

ב עופר לוי: למפעילי התחבורה הציבורית יש היררכיה שלמה ומלאה של צוות עובדים, החל מהנהג, עובר בסדרנים, וכלה באנשים שמתפקידם לוודא או לפקח שכל האוטובוסים יוצאים, גם בזמן וכפי שהם צריכים לצאת.

ב עופר לוי: אז ההוראות האלה הן הוראות ברורות.

ב עופר לוי: איתי, כשאנחנו מדברים על הפעלת תחבורה ציבורית, אז הציבור לא מפעיל תחבורה ציבורית.

אוסנת הילה מארק: קטונתי ליד שני היועצים המשפטיים.

עופר לוי: לחלוטין קטונתי גם ליד איתי.

עופר לוי: כשכתוב בתקנה: בהפעלת תחבורה ציבורית, אז בכל הכבוד, אף אחד מהציבור לא מפעיל תחבורה ציבורית.

עופר לוי: מי שמפעיל תחבורה ציבורית ומי שמפעיל תחבורה במדינת ישראל הוא רק מי שקיבל רישיון מהמפקחים על התעבורה או ממנהל המסילות.

עופר לוי: וכשכתוב: המפעיל, אז זה ברור שזה המפעיל על כל עובדיו, הם אחראים.

עופר לוי: יש נהלים מסודרים ביציאה של אוטובוסים לדרך.

אוסנת הילה מארק: טוב.

אוסנת הילה מארק: תודה.

בועז טופורובסקי: האם הרכבת הקלה נכנסת כאן או לא?

איתי עצמון: לא.

אוסנת הילה מארק: לא.

בועז טופורובסקי: ואנחנו לא רוצים להכניס אותה?

אוסנת הילה מארק: אחרי שקיבלנו הבהרה ממנכ"ל משרד התחבורה, ואנחנו מבינים שאנחנו נמצאים בתפוסה של 60%, שגם ככה זה לא - - -

בועז טופורובסקי: אבל גם בתחבורה הציבורית האחרת, אז לא צריך את התקנות האלה.

עידן רול: התשובה בעיניי לא הייתה מניחה את הדעת.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: הוא אמר שזה 60%.

בועז טופורובסקי: זה גם באוטובוסים וברכבות כבדות אמרו.

עידן רול: אנחנו מתנהלים בזמן משבר, נתונים סטטיסטיים זה לא מה שתופס בשום חלק אחר של התקנות.

עידן רול: הם לא ניסו לייצר שום מודל, שום פתרון, אפילו בבחינה, כאילו אנחנו לא צריכים להתאמץ.

עידן רול: זו רכבת קלה בעיר אדומה, שנעה בין מרכזים רפואיים.

אוסנת הילה מארק: אבל מנכ"ל משרד התחבורה נתן פה תשובה שיש פה 60% תפוסה.

בועז טופורובסקי: הסבר שהוא לא מניח את הדעת.

אוסנת הילה מארק: עכשיו, ב-60% תפוסה אני רוצה לשער שיש פה איזשהו פיזור.

בועז טופורובסקי: אבל גם ברכבת הארצית.

אוסנת הילה מארק: נכון?

אוסנת הילה מארק: אדוני המנכ"ל, אני אשמח שתעלה שוב.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

תמר זנדברג: אבל הוא גם נתן תשובה שבתחבורה הציבורית הרגילה יש 50% וברכבת פחות?

עופר מלכה: דבר ראשון, אנחנו מדברים על זה שיש הנחיות לסגר, זה לא יום עבודה רגיל שהרכבת הקלה תהיה בתפוסת נוסעים מלאה.

עופר מלכה: הדבר השני, ואמרתי, אנחנו כן מקפידים על עבודה עם סדרנים ועל הנחיות ועל כריזה, ואנחנו כן מנסים למצוא עוד ועוד פתרונות - - -

אוסנת הילה מארק: כולל ברכבת הקלה, אדוני, נכון?

עופר מלכה: אני מדבר על הרכבת הקלה.

עופר מלכה: ואנחנו כן מנסים.

עופר מלכה: אני אמרתי שמהצד השני יש לנו בעיות תפעוליות שמקשות עלינו, אבל יחד עם זאת, אני חושב שאנחנו כן נמצאים בפיקוח וכן נמצאים ביכולת של וידוא שהאנשים עומדים בתקנות.

עופר מלכה: אנחנו מבקשים את עזרת הציבור, ועובדים על זה שהרכבת הקלה תהיה כמו יתר התחבורה הציבורית בישראל בטוחה למשתמשיה מבחינת בריאות הציבור.

עידן רול: אדוני המנכ"ל, אני מאוד מכבד את התשובה שלך – באמת בלי ציניות – אבל דרך קביעת התקנות היא לא על סמך הסתמכות, היא על סמך עובדות ברורות, כללים ואכיפה.

אוסנת הילה מארק: עידן, היות שהתקנות האלה כבר נכנסו לתוקף ואנחנו עכשיו דנים, אני מציעה גם למשרד התחבורה, שבפעם הבאה שהם מגיעים לכאן לקבל פה איזושהי הארכה, יבואו אולי עם איזשהו רעיון אחר יצירתי יותר.

אוסנת הילה מארק: כרגע אני מציעה כן לאשר את התקנה הזו, בגלל גם מה שאומר פה מנכ"ל משרד התחבורה.

אוסנת הילה מארק: ובפעם הבאה כשהם מגיעים לפה לקבל הארכה, אולי הם יציגו איזשהו מודל אחר.

עידן רול: גברתי היושבת-ראש, אני מאוד מכבד אותך, אבל לא נראה שהם כל כך מתכוונים לייצר מודל.

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שמנכ"ל משרד התחבורה שומע אותנו, והוא פתוח גם לדברים שנאמרים כאן.

אוסנת הילה מארק: עידן, אנחנו נמצאים כרגע בעיצומו של הסגר, אני לא חושבת שזה נכון עכשיו להרים hand-brakes על - - -

עידן רול: אני לא מרים hand-brakes, ממש לא, אנחנו מאשרים פה כל דבר שיש בו common sense.

עופר מלכה: חבר הכנסת רול, אנחנו מתייחסים מאוד בכובד ראש להערות שנאמרות כאן.

עופר מלכה: אנחנו ניקח את זה לבחינה נוספת.

עופר מלכה: אם אפשר לשפר, ותמיד אנחנו יכולים למצוא עוד ועוד דברים לשיפור, ואנחנו עושים את זה.

עופר מלכה: אין לנו שום כוונה שהרכבת הקלה תהפוך למקור הדבקה, אין לנו שום הדבקה שבעקבות עלייה בתחלואה שנגרמת באחד מאמצעי התחבורה הציבורית ניאלץ לסגור אותו.

עופר מלכה: ולכן אתה יכול להיות סמוך ובטוח, שכיוון שהאינטרס שלנו זה שהתחבורה הציבורית תמשיך לפעול ולשרת, אנחנו נעשה הכול ונמצא את כל הפתרונות שיאפשרו את זה.

עופר מלכה: אין לנו שום סיבה שנפגע בבריאות הציבור.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שמה שאומר פה המנכ"ל בצורה ברורה זה שיש פה התחייבות והתגייסות לטובת הירידה בתחלואה של הקורונה.

אוסנת הילה מארק: ואני חושבת שנכון לרגע, היות שאנחנו נמצאים גם בעיצומו של הסגר, אני לא חושבת שזה נכון לעשות פה איזשהו מפנה ופתאום להגיד: אין רכבת קלה.

אוסנת הילה מארק: ככה אני רואה את הדברים.

בועז טופורובסקי: לא יכול להיות שהרכבת הקלה נכנסת ב-(1)(ח)?

טל וינר שילה: אני רק רוצה להדגיש שאי אישורה של התקנה, כלומר שלא יהיו הגבלות תפוסה גם לשאר כלי התחבורה בינתיים.

טל וינר שילה: אני רק רוצה להבהיר.

עידן רול: כן, אני מבין.

עידן רול: אבל אני עדיין אומר: בסופו של דבר כוונה והשתדלות הן דבר חשוב, אבל בסוף יש תקנות, יש אות כתובה, והאות לא כתובה.

עידן רול: ולכן זה לא משנה כמה רוצים, ורצון טוב הוא לא מדד בחוק, חוק לא משקלל רצון טוב, אני אומר את זה כעורך דין.

עידן רול: בסוף למה זה לא נכתב.

אוסנת הילה מארק: כן, עידן, תחשוב עוד פעם, אנחנו כל הזמן מדברים על אמון הציבור.

עידן רול: בדיוק בגלל אמון הציבור אני עושה את זה.

אוסנת הילה מארק: כל הציבור יודע שיש רכבת קלה בירושלים.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אתה תגיד: אין פתאום רכבת קלה.

אוסנת הילה מארק: אני לא חושבת שזה נכון.

עידן רול: לא, ההיפך, תהיה רכבת קלה בכל מקרה אם לא מאשרים את זה.

עידן רול: פשוט לא יהיו מגבלות על שאר כלי הרכב.

עופר מלכה: גם אין סיבה שלא תהיה רכבת – זה לא נושא של השתדלות, יש תקנות, התקנות אומרות 50%, אנחנו עושים כל שביכולתנו לוודא שלא עולים מעבר ל-50%, 60% במקרה של הרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: אז הינה, הוא נותן לך תשובה.

עידן רול: אז למה זה לא כתוב?

עופר מלכה: אנחנו עושים כל שביכולתנו להביא לידיעת הציבור את התקנות, את ההנחיות, לוודא ככל יכולתנו שאנשים מקיימים את הנחיות התו הסגול, עוטים מסכות, עומדים במרחק אחד מהשני.

עופר מלכה: אמרתי, הרצון שלנו זה לתת שירות לציבור.

עופר מלכה: הכי קל זה לסגור.

אוסנת הילה מארק: אדוני המנכ"ל, אני חושבת שמה שצריך לעשות בפעם הבאה כשאתם מביאים את התקנות האלה, להכניס פשוט את הרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: בסעיף מפורט כל כלי תחבורה מלבד הרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: ואני חושבת שזה נכון לעשות את זה.

אוסנת הילה מארק: הרי ממילא בסעיף (ח) לתקנות כתוב 50%, ואתה נותן פה עכשיו הבהרה של 50% ו-60%.

אוסנת הילה מארק: זה פשוט משהו שצריך רק להכניס אותו לתוך התקנות ואנחנו גומרים עם זה.

עופר מלכה: מאה אחוז, נעשה את זה.

אוסנת הילה מארק: אז בפעם הבאה שאתם מביאים את זה, אני חושבת שיש בזה היגיון.

תמר זנדברג: רק להבין, היועץ המשפטי, איפה ההחרגה של הרכבת הקלה?

תמר זנדברג: לצורך העניין, אם יבוא אזרח וילך לבית המשפט עם סעיף (ח), אז מה - - -

איתי עצמון: את שואלת מה הטעם להחרגה?

איתי עצמון: איפה זה מופיע?

איתי עצמון: מה השאלה.

איתי עצמון: השאלה היא מהותית או איפה זה מופיע בנוסח?

תמר זנדברג: לא, השאלה היא מהותית משפטית.

איתי עצמון: מה שאומרים נציגי הממשלה הוא שיש שוני רלוונטי בין הרכבת הקלה לכלי תחבורה אחרים, ולכן ראוי, ככה הבנו כאן, לקבוע דין שונה לגביהם.

תמר זנדברג: ממש כאילו טכנית כמעט, משפטית, האם אין סתירה בין "תחבורה יבשתית למעט רכבת מקומית" לבין זה ש"כל כלי תחבורה יבשתית אחר"?

איתי עצמון: לא, אין סתירה.

איתי עצמון: את קוראת את הרישה של פסקה (1) יחד עם פסקאות המשנה – זה בסדר, זה מתיישב.

תמר זנדברג: זאת אומרת זה בעצם חל על כל כלי תחבורה יבשתית חוץ מרכבת מקומית, שזה רק הרכבת הקלה בירושלים?

איתי עצמון: הנושא של מספר הנוסעים המרבי של התפוסה חל על כל אמצעי התחבורה המנויים כאן למעט הרכבת הקלה.

עידן רול: אפשר להבין שנייה מה הנימוק?

עידן רול: איך בכלל לא התייחסו לזה?

עידן רול: רק בגלל שאין אמצעי אכיפה ברור?

עידן רול: אני חושב שזה קצת מוזר.

עידן רול: אתם יכולים להבין למה זה מוזר במשרד התחבורה.

אליאס מטר: אפשר להתייחס, כן.

עידן רול: אז יש התחייבות מפורשת שתיכנס מגבלה?

בועז טופורובסקי: לא, אין התחייבות.

אוסנת הילה מארק: עידן, דיברנו על זה 40 דקות, על העניין של הרכבת הקלה.

עידן רול: 28 יום מהיום זה נגמר וצריך להתקין תקנות חדשות, נכון?

עידן רול: האם יש התחייבות מפורשת של משרד התחבורה?

אוסנת הילה מארק: כן, נכון, בעוד 28 יום הם יצטרכו להביא תקנות חדשות.

אוסנת הילה מארק: כן, זה מה שכתוב.

עידן רול: לא, האם הם מתחייבים להכניס את הרכבת הקלה לתקנות החדשות?

עידן רול: זה עוד לא נאמר פה.

עידן רול: אמרו: נכון, צריך לשקול, צריך לבדוק.

עידן רול: האם בתקנות הבאות תהיה הגבלה מפורשת גם אם זה לא 50%?

עידן רול: האם תהיה התייחסות לרכבת הקלה?

טל וינר שילה: התקנות צריכות את אישורה של כל הממשלה.

עידן רול: האם - - - ותיתנו להם מידע והצעה - - -

יבגני סובה: אבל אם הוועדה לא תאשר את התקנה הזאת, אז הממשלה תתכנס.

יבגני סובה: אם אנחנו לא רוצים לאשר את זה, כי לא סומכים על המילה, ואתה אומר שזה בהגדרה של נשתדל, אז עד שהקואליציה תגייס עכשיו רוב לא נצביע.

עידן רול: אני לא מקבל את התשובה שזה יטופל.

אוסנת הילה מארק: אבל אומר פה מנכ"ל משרד התחבורה בפירוש, שיש פה את ה-50%, 60%, של תפוסה בתוך הרכבת הקלה ובתוך הרכבות בכלל.

אוסנת הילה מארק: ואני חושבת, והמלצנו פה בפני מנכ"ל משרד התחבורה, שבפעם הבאה, כשהם יבואו לקבל ארכה על הרכבת הקלה הם יכניסו את זה לתוך התקנות.

אוסנת הילה מארק: זה הכול.

עידן רול: נכון, המלצנו, אבל הם מצידם לא חייבים לקבל את ההמלצה.

אוסנת הילה מארק: נכון.

אוסנת הילה מארק: אבל מה אתה יכול לעשות יותר מלהמליץ?

איתי עצמון: זו המסגרת של החוק המסמיך.

אוסנת הילה מארק: זה לא שיש לנו יותר סמכויות מזה, עידן.

עידן רול: אוקיי, לפי הייעוץ המשפטי, האם אנחנו יכולים לאשר לתקופה קצרה יותר, שזה יתוקן ונאשר את זה מחדש?

אוסנת הילה מארק: כשנגיע לזה נדבר על זה.

עידן רול: אפשר לאשר את זה פחות זמן?

איתי עצמון: כן, הוועדה רשאית לקצר את תקופת התוקף.

אוסנת הילה מארק: אל תשכח שהתקנות האלה – כמה ימים כבר עברו?

איתי עצמון: הן פורסמו ב-18.

אוסנת הילה מארק: ב-18.

אוסנת הילה מארק: מה נשאר?

אוסנת הילה מארק: אתה רוצה עוד שבוע עוד פעם לשבת פה?

אוסנת הילה מארק: אין בזה היגיון, עידן.

עידן רול: אני רוצה בדיוק מה שאת רוצה.

עידן רול: אני לא יכול להצביע בעד, אבל אני אומר את זה, ואתם צריכים להבין, כשלעסקים קטנים עושים באמת אין-ספור תנאים כדי להצליח לפתוח את העסק, לא יכול להיות שפה יגידו: יש ירידה במספר האנשים שעובדים כרגע, אז סביר שזה יהיה בסדר.

עידן רול: אף אחד לא אמר למסעדה: יש עכשיו רק 40% עובדים במשק, אז סביר להניח שאתה יכול לפתוח take-away בגלל שלא תהיה התקהלות.

עידן רול: אין איפה ואיפה.

עידן רול: למשרד ממשלתי יש כיסים עמוקים ומחלקה משפטית גדולה יותר מלכל בעל עסק במדינה, ולכן הוא צריך למצוא פתרונות, על אחת כמה וכמה ביחס לעסקים קטנים שצריכים לתת פתרונות כל היום בשביל להתקיים.

עידן רול: זה לא נראה טוב כלפי הציבור, ואני כמחוקק לא יכול לאשר דבר כזה.

עידן רול: אני לא אדרוש ממשרד ממשלתי פחות מאשר ממסעדה.

אוסנת הילה מארק: עידן, מה אתה מעדיף?

אוסנת הילה מארק: אתה מעדיף שעכשיו בבוקר אנחנו נגיד: אין רכבת קלה?

עידן רול: יש.

עידן רול: לא, אם אנחנו לא מאשרים את הסעיף יש רכבת קלה בלי מגבלות, בדיוק כמו שכרגע אין מגבלות.

עידן רול: אני אפילו לא משנה את הסיטואציה.

טל וינר שילה: אבל אז גם לא יהיו מגבלות על אף כלי תחבורה אחר.

איתי עצמון: יהיו מגבלות אחרות.

עידן רול: אז אולי הייתם צריכים להכניס את זה לפני זה.

אוסנת הילה מארק: אוקיי, אז בגלל זה אנחנו ממליצים עכשיו למשרד הבריאות, למשרד התחבורה, בפעם הבאה שהם באים לקבל ארכה של התקנות האלה, לעשות את התיקונים הנדרשים.

אוסנת הילה מארק: זה לא רק בסעיף 7, יש עוד סעיפים אחרים שדיברנו עליהם, שזה חסר, הרכבל חסר, כל מיני דברים שחסרים.

אוסנת הילה מארק: בפעם הבאה אני מקווה שדברים ייכנסו בצורה מסודרת.

עופר מלכה: אנחנו לגמרי מקבלים את הדברים, חברת הכנסת, את מה שאמרת.

עופר מלכה: ואנחנו לא יכולים להתעלם מדברי הוועדה, אנחנו נתייחס לזה.

אוסנת הילה מארק: תודה.

אוסנת הילה מארק: בבקשה, מי בעד?

אוסנת הילה מארק: טוב, נעשה הפסקה.

יבגני סובה: תעשו הפסקה.

יבגני סובה: אם לממשלה זה חשוב תעשו הפסקה.

יבגני סובה: שהממשלה תתכנס.

אוסנת הילה מארק: טוב, אנחנו יוצאים להפסקה של חמש דקות.

אוסנת הילה מארק: טוב, מי נגד?

אוסנת הילה מארק: לא אושרה.

שרן השכל: רוויזיה.

אוסנת הילה מארק: הסעיף לא אושר.

איתי עצמון: בעצם התקנה לא אושרה.

שרן השכל: ואני ביקשתי רוויזיה.

איתי עצמון: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: רוויזיה של שרן.

עידית חנוכה: אתה רוצה בינתיים להמשיך או אתם רוצים לעשות הפסקה להתייעצות?

אוסנת הילה מארק: אנחנו רוצים לעשות הפסקה להתייעצות ואז נחזור.

אוסנת הילה מארק: נחזור ב-12:30.

אוסנת הילה מארק: אני מחדשת את הדיון.

אוסנת הילה מארק: אנחנו יכולים להמשיך לקרוא בינתיים.

עופר לוי: ברשותכם, אני אבקש שנמשיך לקרוא.

עופר לוי: אני אקבל אישור של המנכ"ל למנגנון המוצע ואז אציג אותו לחברי הוועדה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לציין לפרוטוקול שתוך כדי ההפסקה קיבלתי תיעוד מלפני עשרה ימים מהרכבת הקלה של תפוסה של הרבה יותר מ-50%, של אנשים עומדים.

תמר זנדברג: אני מניחה שזו תפוסה ממוצעת ויש - - -

עופר לוי: ברכבת הקלה רק בערך 15 או 20% יושבים.

עופר לוי: כל השאר עומדים.

תמר זנדברג: אז מה זה נקרא תפוסה של 60%?

עופר לוי: זה אומר שאם קרון אמור להחיל 250 איש הוא מכיל 125 איש.

תמר זנדברג: אני אראה לך תיעוד.

עופר לוי: כולם עומדים, כי ככה נוסעים ברכבת.

תמר זנדברג: אנחנו יכולים לנסות לעבוד על עצמנו.

תמר זנדברג: בסופו של דבר קורונה זו מחלה שמתפשטת כתוצאה מקרבה והתקהלות.

תמר זנדברג: אם יש קרון צפוף – לא משנה אם עומדים או יושבים, בתפוסה רבה של צפיפות, ואנשים עומדים, כמו בתיעוד שאני ראיתי – אז תהיה הדבקה.

אוסנת הילה מארק: אבל מה שאומר לנו עופר – גם עופר היועץ המשפטי וגם עופר המנכ"ל, הם אומרים שיש להם נתונים של 60% - - -

תמר זנדברג: אז אני אומרת – אני מניחה שזו תפוסה ממוצעת.

תמר זנדברג: אני מניחה שהתיעוד שאני ראיתי שהוא משעת שיא, וכנראה יש שעות שזה יותר - - -

אוסנת הילה מארק: וגם יכול להיות שזה - - - בגלל הסגר זה בטוח ירד.

תמר זנדברג: יכול להיות, אבל אנחנו מאשרים תקנות שקובעות מה צריך לקרות, ולכן אני חושבת שפתרון כמו שהוצע כאן בהפסקה, שאולי יוצג כאן עוד מעט – של תפוסה מקסימלית של 50% או 60% - זה הפתרון, כי בסופו של דבר גם אם יש תפוסה ממוצעת של 60% אבל יש שעות עומס שזה יותר – אז חברים, תהיה הדבקה.

תמר זנדברג: חברים, אין מה לעשות.

תמר זנדברג: מזה אי אפשר לברוח.

אוסנת הילה מארק: תודה.

אוסנת הילה מארק: אפשר להמשיך לקרוא את הסעיף הבא, סעיף 8, ואחר כך נחזור עוד לסיפור של סעיף 7.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

טלי וינר שילה: זה בעצם סעיף שהוא אחרי תיקון.

טלי וינר שילה: היה נוסח אחר שהיה קשור לתשאול – שירד.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 8?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

תמר זנדברג: מי בודק את זה?

טלי וינר שילה: יש מודדי חום בכניסה לתחנה.

תמר זנדברג: ובכניסה לאוטובוסים?

אוסנת הילה מארק: בכניסה לתחנות המרכזיות עומד מישהו שבודק אותם.

טלי וינר שילה: הסעיף נוגע לתחנות מרכזיות.

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: כתוב "תחנת תחבורה" ו – "לכלי תחבורה".

טלי וינר שילה: נכון.

טלי וינר שילה: אבל קודם כל צריך לזכור שהכניסה העיקרית לכלי תחבורה שבאמת אפשר לפקח עליה – היא כניסה לתחבורה הציבורית.

אוסנת הילה מארק: תחנת רכבת והתחנות המרכזיות.

טלי וינר שילה: זה המקום שחלות עליו - - - למדידת חום.

עופר מלכה: בכל התחנות – חלק מהתחנות המרכזיות ממוקמות בתוך סוג של קניונים, ולכן בתוך הכניסה לתחנות המרכזיות הללו יש מדידת חום.

עופר מלכה: לגבי 65 תחנות של רכבת יש מדידת חום ויש מדידה גם עם אמצעי טרמי כדי שנראה מרחוק אם יש מישהו עם חום שצריך לבודד אותו.

עופר מלכה: לגבי תחנות אוטובוס לאורך הציר – הרי זה תחנות פתוחות.

עופר מלכה: אין לנו יכולת למדוד על כל עשרות אלפי התחנות שפזורות.

עופר מלכה: לכן הנושא של מדידות חום זה בתחנות המרכזיות.

תמר זנדברג: כמה מהנוסעים בכלל התחבורה הציבורית נבדקים לחום כל יום, ולכמה מהם נמצא שיש חום?

עופר מלכה: זה נתון שאני אשמח לחזור אתו אליך, אין לי אותו כרגע כאן.

תמר זנדברג: אתם יודעים כמה נבדקים, מכלל הנסועה?

עופר לוי: למיטב ידיעתי, מהיום שבו הרכבת שבה לפעילות והתחילה לעבוד לפי הקו הסגול, נמצא רק אזרח אחד שחום גופו עלה על 38 מעלות, כך בשיחת רעים עם אחד מהיועצים המשפטיים ברכבת.

תמר זנדברג: אתה יודע כמה מכלל הנוסעים ביום בכלל נבדקים?

קריאות: - - -

עופר לוי: חברת הכנסת, בכניסה לרכבת כל נוסע נבדק.

תמר זנדברג: זה הבנתי.

תמר זנדברג: הוצג כאן שיש מקומות שכן בודקים – שזה בכניסה לרכבת ובתחנות המרכזיות, ויש מקומות שלא בודקים – שזה בתחנות הפתוחות ברחוב.

תמר זנדברג: אני שואלת: מכלל הנוסעים בתחבורה הציבורית ביום = כמה מהם הם ברכבת ובמקומות שכן בודקים, וכמה בחוץ?

תמר זנדברג: יכול להיות שאנחנו בודקים רק פרומיל, יכול להיות שלא.

תמר זנדברג: אני לא יודעת.

תמר זנדברג: אם אפשר להשיג את הנתונים האלה תוך כדי הדיון - - -

קריאות: - - -

טלי וינר שילה: אני רק אזכיר שעל פי צו בריאות העם – בידוד בית, אדם עם חום זה אדם שחלה עליו חובת בידוד.

טלי וינר שילה: בוודאי שאם הוא חייב להיות בבידוד אסור לו להיות בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: אז בואי נבטל את בדיקת החום בכל מקום, כי אדם עם חום צריך להיות בבית.

תמר זנדברג: כל הרעיון של בדיקת חום הוא שאדם יצא מהבית והוא לא ידע שיש לו חום, או שהוא לא בדק.

תמר זנדברג: הוא מגיע, ויש עוד אמצעי סינון איפה שהוא הולך לפגוש אנשים אחרים.

תמר זנדברג: אני לא מבינה.

תמר זנדברג: אני לא אפידמיולוגית, אני מסבירה לכם מושכלות יסוד שמאז חודש מרץ זה ככה.

תמר זנדברג: זה לא משהו חדש.

אליאס מטר: לגבי הבדיקות – פחות מ-5% נבדקים.

תמר זנדברג: פחות מ-5% נבדקים.

תמר זנדברג: כל השאר – עולים בתחנות הפתוחות.

עידן רול: אפשר רק לשאול – מי אוכף את זה בתחנות?

עידן רול: כי אני יכול להגיד שאחד מהצוות שלי עלה הבוקר ברכבת ולא מדדו.

עידן רול: מי הגורם שאחראי למדוד?

אוסנת הילה מארק: עידן, מאיפה אתה מביא לנו את כל זה?

עידן רול: מהשטח.

עידן רול: תחנת סבידור.

עידן רול: האם מישהו ממשרד התחבורה עובר בתחנות ובודק שבודקים, מדגמית?

אליאס מטר: על התחנות המרכזיות – בוודאי שכן.

אליאס מטר: על תחנות הפיקוח לאורך הדרך – עם הסדרנים של החברות של המפעילים.

אליאס מטר: אנחנו בודקים כי יש גם מפקחים שלנו שבודקים את כל העמידה בהנחיות הללו, ולגבי התחנות המרכזיות – בוודאי שכן.

תמר זנדברג: אני יכולה לאור הדברים להציע הצעת ייעול?

תמר זנדברג: תראו, מצד אחד אנחנו רואים שמדידת החום והדברים האלה – היא לא אמיתית, היא לא אפקטיבית.

תמר זנדברג: פשוט היא לא קורית.

עופר מלכה: חברת הכנסת זנדברג, זה ממש לא בסדר לומר את זה מכיוון שהשקענו, באמת, המון משאבים כדי שמדידת החום לא רק שתהיה אמיתית, גם תהיה אפקטיבית וגם תוכל להתריע מראש.

תמר זנדברג: בסדר גמור, אני איתך, אני רק אומרת דבר אחר: יש פה נתון שפחות מ-5% מכלל הנוסעים ביום נבדקים בכלל בחום, כי כל השאר עולים בתחנות פתוחות שבהן לא בודקים.

תמר זנדברג: זה לא נגדכם.

תמר זנדברג: זה טוב מאוד שבכניסה למקומות סגורים ובכניסה לתחנות ימדדו.

תמר זנדברג: אני רוצה להציע שתוסיפו באוטובוסים, גם בתחנות העומדות – אני מניחה שזה מבצע שייקח זמן, אבל הקורונה הולכת להישאר פה קצת זמן – ובתוך האוטובוסים ובתחנות שלטים: אם אתה מרגיש לא טוב, אל תעלה - - -

עופר לוי: חברת הכנסת זנדברג, סליחה שאני קוטע אותך: על כל אוטובוס בכניסה לצד הדלתות יש מדבקה שמדגישה את חובת עטיית המסכות, איסור עלייה עם חום.

עופר לוי: בכל אוטובוס יש מדבקות כאלה.

עופר לוי: כל נוסע, טרם עלייתו לאוטובוס יודע שאם יש לו חום אסור לו לעלות.

תמר זנדברג: קודם כל – זה מצוין.

תמר זנדברג: דבר שני, אני מציעה להוסיף את זה גם לתחנות.

עופר לוי: תחנות האוטובוס, לצערי הרב, הן באחריות של הרשות המקומית.

תמר זנדברג: הלוואי שהן היו באחריות הרשות המקומית.

תמר זנדברג: הן באחריות חברות פרטיות - - -

עופר לוי: כמי שבא מהרשות המקומית, את יודעת - - -

עופר מלכה: עופר, זה לא משנה.

עופר מלכה: כיוון שמדובר במדבקה נעשה כל מאמץ להדביק את זה, כמו על האוטובוסים – גם על התחנות.

תמר זנדברג: אני גם מציעה עוד משהו: במקום חובת עטיית מסיכה – איסור עלייה, באמת, אני אומרת את זה באופן כללי.

תמר זנדברג: אנחנו כאן במקרה בדיון על התחבורה הציבורית, אבל הגיוס של הציבור כאן הוא מאוד מאוד חשוב.

תמר זנדברג: אמירה שאומרת – למען בריאותך ולמען בריאות הסביבה, אם אתה מרגיש לא טוב, אם יש לך חום – אל תעלה.

טלי וינר שילה: זה - - - השלישית בכניסה לכל תחנה מרכזית.

תמר זנדברג: מצוין.

תמר זנדברג: שם מודדים חום, אבל הבעיה שלנו בגיוס הציבור זה מקומות שלא מודדים.

תמר זנדברג: אדם עומד בתחנת אוטובוס, עולה לאוטובוס – הוא רוצה להגיע, באמת אני אומרת: יש לנו פה עוד תקופה ארוכה עם הדבר הזה.

תמר זנדברג: ההבנה של הציבור, ואנחנו רואים את זה גם כאן, אפילו, עם הדיון – כולם רוצים לעלות, כולם רוצים להגיע, כולם רוצים הקלות, הכול בסדר.

תמר זנדברג: בסופו של דבר זו מגפה מסוכנת שמתפשטת ומתפשטת על ידי הדבקה מאדם לאדם.

קריאה: הערה אחת – קיבלתי עכשיו, תוך כדי, שיש תחנות רכבת שבכניסה לא בודקים.

קריאה: וזה צריך להיות כמו בכל קניון.

עופר לוי: אם לא בודקים – זה כפי הנראה תקלה.

עופר לוי: אין כזה דבר.

עופר לוי: הרכבת פועלת בכפוף לתו הסגול מיום שהיא נפתחה.

עופר לוי: כל נוסע שנכנס לתחומי הרכבת – יש חובה של מדידת חום.

עופר לוי: אם השמיטו או טעו או דילגו על נוסע – זה לא בסדר.

אליאס מטר: עופר, השיטה בתחנות הרכבת היא מדידה באמצעות מצלמות טכנולוגיות טרמיות כדי למנוע את ההצטופפות בכניסות לתחנות.

אליאס מטר: הציוד הזה הוא ציוד מתוחכם שנרכש כדי לאתר אנשים שחום גופם עולה על 38 מעלות, וכדי למנוע את ההצטופפות בכניסות.

עופר מלכה: יחד עם זאת, אם יש תקלה במי מהמכונות האלה – השומרים בכניסה מצוידים במדי חום כמו בכל קניון, כמו בכל מקום, ומודדים את זה.

עופר מלכה: לכן, אמריה שבתחנת רכבת לא מדדו חום זו משהו מאוד מוזר.

קריאה: לא, התשובה ברורה.

קריאה: אם זו מצלמה טרמית – הנוסע לא ראה, זה הכול.

קריאה: הכול בסדר.

תמר זנדברג: יש לי שאלה – כשעושים חקירה אפידמיולוגית, באיזה אמצעים משתמשים כדי לגלות הדבקות בתחבורה הציבורית?

תמר זנדברג: זה תשאול?

תמר זנדברג: עושים שימוש ברב-קו?

תמר זנדברג: באפליקציית המגן?

טלי וינר שילה: זה הסעיפים שנגיע אליהם בהמשך, בעיקר לגבי תחבורה ציבורית בה יש הזמנה מראש.

תמר זנדברג: אבל עד היום?

תמר זנדברג: נגיד שיש חולה שבחקירה אפידמיולוגית עולה שהוא נסע באוטובוס.

טלי וינר שילה: אז קודם כל – גם יש פרסום, ואם צריך אני אבקש מפרופ' גרוטו שירחיב על זה, אבל גם נעשים שימושים במאגרי מידע שאפשר לגשת אליהם, דוגמת מאגר הרב-קו שהוא קצת בעייתי בשימוש, כי אין לו לינק בסוף למספר טלפון, אבל כן אפשר לדעת פחות או יותר מי היה באותו זמן על אותו כלי תחבורה.

טלי וינר שילה: אבל אני אשמח שאם צריך - - -

תמר זנדברג: ועושים את זה?

תמר זנדברג: יש לכם נתונים כמה עלו בחקירות האלה?

תמר זנדברג: כמה מהאנשים מחייבי הבידוד של משרד הבריאות עלו בחקירה אפידמיולוגית בתחבורה הציבורית?

טלי וינר שילה: אני חושבת שיש נתונים, אני יכולה לבקש לעלות, אם צריך.

טלי וינר שילה: נחזור לזה בהמשך.

אוסנת הילה מארק: אוקיי, תקנה 9.

טלי וינר שילה: בעצם, התקנה הזו עד עכשיו הייתה בתקנת מסילות הברזל כהוראת שעה שבעצם אפשרה את כל המנגנון הזה של הנפקת שוברים, כדי לפקח גם על התפוסה ברכבת וגם כדי לדעת מי נמצא, לצורך החקירות האפידמיולוגיות, והיא בעצם הובאה לתוך התקנות האלה כמו שהיא, למעט איזה שהוא שינוי, כמו שהציעה חברת הכנסת זנדברג, לעניין החקירות האפידמיולוגית.

טלי וינר שילה: בעצם, כל מי שנוסע ברכבת היום חייב לבוא עם שובר שתקף לזמן מסוים.

טלי וינר שילה: יש מנגנון שמוודא שהאדם מזמין רק שובר אחד.

נעמה דניאל: היו לנו הערות לתקנה הזו, נעבור לפי הסעיפים.

נעמה דניאל: תקנת משנה (א) בעצם קובעת שנוסע לא ייסע ברכבת ארצית אם אין לו שובר תקף.

נעמה דניאל: בעצם, לא קבעו כאן האם יש גם חובה על המפעיל של הרכבת לא לאפשר עלייה של נוסע ללא שובר לרכבת.

נעמה דניאל: זו הערה אחת.

עופר מלכה: בלי שובר הוא לא יכול להיכנס לתחנה, לכן הוא לא יכול לעלות על הרכבת.

נעמה דניאל: אבל החובה כאן מוטלת על הנוסע.

נעמה דניאל: היא לא מוטלת על מי שמפעיל את הרכבת, לא לאפשר את הכניסה הזאת.

עופר מלכה: כשאדם מגיע לתחנת רכבת צריך להציג שובר.

עופר מלכה: מי שאין לו שובר – לא יכול להיכנס לתחנה.

עופר מלכה: מי שלא יכול להיכנס לתחנה בטח לא יכול לעלות על הרכבת.

עופר לוי: אני בהחלט מסכים עם המנכ"ל.

עופר לוי: ההוראה היא הוראה כללית, מעין דקלרטיבית, לנוסע ולמפעיל.

עופר לוי: היא אומרת: דע לך, הנוסע, אתה לא תיסע אם אין לך שובר, ודע לך, המפעיל – אסור לך להסיע נוסע ללא שובר.

עופר לוי: לטעמי התקנה היא מאוד ברורה.

עופר לוי: אם אתם עומדים על זה אני חושב שמבחינת נוסח אפשר לשפר אותו בתיקון הבא, למרות שאני חושב שהנוסח הוא בהחלט ברור, גם למפעיל וגם לציבור.

טלי וינר שילה: ודאי שנוסע לא יכול לנסוע בלי שובר.

טלי וינר שילה: המפעיל חייב להנפיק לו - - -

עופר מלכה: כל הרעיון בשובר נועד כדי לשלוט על כמות הנכנסים לתחנות.

עופר מלכה: לכן, מי שאין לו שובר לא יכול להיכנס.

עופר מלכה: עשינו את זה אך ורק כדי – 1.

עופר מלכה: לפקח על כמות הנכנסים, לכן גם הגבלנו את זה במשך הזמן לפני הנסיעה.

עופר מלכה: זאת אומרת שלא יכול נוסע להיכנס פרק זמן ארוך מדי לפני הרכבת אליה הוא הזמין, ולהסתובב בתחנה.

עופר מלכה: עשינו את זה גם כדי לפקח על כמות הנמצאים ברציפים וגם על העולים לקרונות.

נעמה דניאל: הרציונל ודאי ברור לנו, אנחנו פשוט מעירים לגבי החובה ולגבי על מי היא מוטלת.

נעמה דניאל: התקנה עוסקת בנוסע.

נעמה דניאל: לגבי הכניסה לתחנה ומתי אפשר להשתמש בשובר – זו באמת ההערה הבאה שלנו.

נעמה דניאל: בעצם, בתקנת משנה (ד) קבוע שמפעיל מסילת ברזל יאפשר עלייה לרכבת במשך שעה מהשעה הנקובה בשובר האמור.

נעמה דניאל: אנחנו שאלנו האם מדובר בשעה לפני השעה הנקובה או שעה אחרי, או גם וגם.

עופר לוי: שעה אחרי.

עופר לוי: אני מזמין שובר לנסיעה ב- 09:00 ואני מקבל שובר כניסה לשעה עשרה ל-09:00 או חמישה ל- 09:00 ואז אני נכנס, והשהות שלי ברכבת יכולה להיות למשך השעה הקרובה, ברציפים.

עופר לוי: זאת אומרת שאם אני החמצתי חס וחלילה את הנסיעה הזאת אוכל לתפוס את הנסיעה ההבאה.

נעמה דניאל: זה קשור, האמת, לשאלה אחרת ששאלנו.

נעמה דניאל: תקנת משנה (ד) אומרת שאפשר לעלות לרכבת שעה אחרי השעה שנקובה בשובר, אבל אנחנו גם שאלנו האם יש מגבלה על זמן ההגעה לרציף ומה שאני מבינה עכשיו מדברי המנכ"ל, וגם מדבריך – בעצם אמורה להיות מגבלה כזו, אבל זה לא כתוב בתקנה.

עופר לוי: כן.

קריאה: אתה צריך להזמין באינטרנט?

קריאה: אתה לא יכול לקנות שובר במקום?

עופר לוי: אפשר להגיע ולקבל שובר במקום.

עופר לוי: השובר הוא לא כרטיס.

עופר לוי: אל השובר צריך להצטרף כרטיס תקף.

עופר לוי: אני מזמין שובר כדי שיאפשר לי להיכנס בשערי הרכבת, אבל כדי לעלות על הרכבת אני חייב להצטייד בכרטיס, ללא קשר לשובר.

נעמה דניאל: זה משהו שאנחנו חושבים שצריך להבהיר אותו.

עופר לוי: למה?

עופר לוי: כתוב: במשך השעה מהשעה הנקובה.

עופר לוי: אם יש לי שעה נקובה, אז אני רשאי לעלות לרכבת במשך שעה.

איתי עצמון: יש אי בהירות בנוסח.

איתי עצמון: תבחנו את זה לפעם הבאה שהתקנות יוארכו.

עופר מלכה: אני מציע לא לשנות את זה מכיוון שאנחנו לא רוצים להאריך ולא רוצים להקדים מדי את שהות הנוסעים ברציפים.

עופר מלכה: לכן שעה זה כמו שעופר הסביר, זה נותן פרק זמן סביר לפני הגעת הרכבת, ולאחר מכן, אם חס וחלילה פספסו רכבת – זה לא משאיר את הנוסע יותר מדי זמן אחרי שהוא עולה לרכבת הבאה.

עופר מלכה: אני חושב שלא צריך לעשות פה שינוי, צריך לקבל את זה כמו שזה, על מנת שלא ניתן פתח לשהות יותר מדי זמן ברציפים.

נעמה דניאל: אנחנו באמת מציעים שהנוסח ייבחן לפעם הבאה, אנחנו לא מציעים כרגע תיקונים בנוסח הספציפי הזה.

נעמה דניאל: ההערה הבאה שלנו היא לגבי תקנת משנה (ו).

נעמה דניאל: תקנה זו מיישמת הוראות שנקבעו בחוק סמכויות מיוחדות, בחוק הקורונה הגדול, כמו שזה נקרא, והיא עוסקת בשמירת מידע שהנוסע צריך להעביר בשביל לקבל את השובר.

נעמה דניאל: התקנה אומרת שבעצם מפעיל הרכבת ישמור את המידע באופן מאובטח, לא יעשה בו כל שימוש ולא יעביר אותו לאחר, למעט לשם הנפקת שובר עלייה לרכבת וכן לשם העברתו למשרד הבריאות ולצורך חקירה אפידמיולוגית.

נעמה דניאל: אני חושבת שזה גם עלה פה קודם.

נעמה דניאל: אנחנו רק רוצים להסב את תשומת הלב לאי התאמה, בעינינו, שיש בין התקנה הזו ובין החוק.

נעמה דניאל: סעיף 48(ב) לחוק הקורונה הגדול – חוק סמכויות מיוחדות, עוסק בשמירת מידע ופסקה (1) בעצם עוסקת במידע שנאסף לפי תקנה זו, והכללים שחלים על המידע הזה לפי חוק שהוא שהמידע בעצם יישמר על ידי הגורם האחראי על המקום והמפעיל, שכאן זה בעצם המפעיל את הרכבת.

נעמה דניאל: כתוב שהמפעיל ישמור אותו באופן מאובטח, וכתוב שלא ייעשה בהן כל שימוש ולא יעבירו אותן לאחר, למעט למשרד הבריאות לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית.

נעמה דניאל: בעינינו יש סתירה בין הסעיף הזה שהוא מאוד בורר ואומר שהגורם היחיד שניתן להעביר אליו את המידע הוא משרד הבריאות לצורך חקירה אפידמיולוגית, לבין הנוסח של התקנה שאומר שאפשר להעביר את המידע בעצם לשם הנפקת שובר עלייה לרכבת או לשם העברתו למשרד הבריאות לצורך חקירה אפידמיולוגית.

עופר לוי: אם יורשה לי, אז ככה: הסעיף הזה נידון במקביל גם עם הרשות להגנת הפרטיות.

עופר לוי: ה "לאחר" פה הוא לא צד ג', הוא אותו אדם שהזמין את השובר.

עופר לוי: לכן אין פה שום סתירה.

עופר לוי: כשאני מזמין שובר ואני מזמין מידע אז אני מוסר את המידע כדי שאני אקבל את השובר.

עופר לוי: וזה בדיוק מה שנאמר פה בסעיף.

עופר לוי: זו הוראה ספציפית של מפעיל הרכבת, ואין פה שום סתירה לסעיף 48, כי אחרת, לכאורה, אני לא יכול כרכבת לקחת את המידע ולהנפיק שובר לאדם שנתן לי את המידע.

עופר לוי: לכן הוטמעה פה במסגרת התקנות, שהן גם תקנות תחבורתיות וגם תקנות בעניין הקורונה, הוטמעה פה גם האפשרות להשתמש במידע כדי להנפיק לאותו אדם שנתן לי את המידע את השובר שלו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לשאול לגבי השובר – יש הגבלה כמה שוברים הוא יכול לבקש תוך שלוש שעות.

אימאן ח'טיב יאסין: בוא נגיד – אם השובר הזה הוא הלוך ושוב, הבן אדם יוצא וצריך לחזור - - -

עופר לוי: לא.

עופר לוי: הנוסע מזמין שובר אחד לנסיעה הלוך, ושובר שני לנסיעה חזור.

עופר לוי: הוא מתכנן את הנסיעה שלו מראש.

אוסנת הילה מארק: טוב, אנחנו מבקשים את ההבהרה שלך לעניין סעיף 7.

עופר לוי: ברשותך, המנכ"ל ביקש להציג את מנגנון ויסות הנוסעים ברכבת הקלה, אז כמובן שאכבד אותו.

עופר מלכה: את מדברת על איך אנחנו מפקחים על הרכבת הקלה?

אוסנת הילה מארק: חבר הכנסת עידן רול העלה פה סוגיה של הוויסות – של ה 50%, של ה-60%.

אוסנת הילה מארק: אני אשמח אם תיתן לו הבהרה כדי שזה יניח את דעתו והוא יצביע.

עופר מלכה: אז כמו שאמרתי קודם, אנחנו בנושא הרכבת הקלה, להבדיל מהרכבת הכבדה – ששם יש תחנות סגורות, הרכבת הקלה זה תחנות לאורך ציר תנועה באוויר הפתוח.

עופר מלכה: אין לנו תחנות סגורות שבהן אנחנו יכולים לשלוט ולווסת, להבדיל מאוטובוסים ששם אנחנו יכולים לבקש מהנוסעים לרדת או לעטות מסכות, או לבקש בקשות מבקשות שונות, כאן, מבחינה תפעולית הנהג מבודד מהנוסעים, גם מבחינה תפעולית וגם מבחינה בטיחותית.

עופר מלכה: מה שאנחנו עושים בכדי לשלוט בוויסות הנוסעים זה – אחד, על ידי הסברה, גם באתרים, גם במדבקות על הרכבת, גם עם סדרנים שעולים על הרכבת ומבקשים לווסת את התנועה.

עופר מלכה: בנוסף, אנחנו בוחנים גם שיטות תפעוליות וגם שיטות נוספות של ויתור על תחנות ואולי מעבר לאוטובוסים בחלק מהתחנות, אנחנו כל הזמן עובדים בשביל למצוא את הפתרונות ואנחנו נמצאים עם יד על הדופק, כדי לראות איך אנחנו שולטים על כמות הנוסעים ברכבת הקלה.

עופר מלכה: אנחנו חושבים שכרגע אנחנו עומדים בהנחיות ובתו הסגול ולגבי ההמשך, כמו שאמרתי – אנחנו עם יד על הדופק, וברגע שנראה שיש עלייה, עד אז נמצא פתרונות נוספים, ואנחנו נטפל בהם כדי שלא נחרוג מתנאי התו הסגול.

אוסנת הילה מארק: עידן, אז זה מה שהוא אמר.

אוסנת הילה מארק: הוא אמר שבפעם הבאה שהם יביאו את התקנות לאישור הם יבואו עם - - -

תמר זנדברג: אבל קודם נאמר שכבר עכשיו - - -הוויסות הה, שהם יסתכלו על הקרונות, ואם יש יותר מ-50 - - -

קריאות: - - -

עידן רול: - - -

אוסנת הילה מארק: אז בואו נשמע את ההבהרה.

עופר לוי: אני דיברתי על מנגנון ויסות נוסעים והמנכ"ל דיבר על מנגנון ויסות נוסעים, ושנינו דיברנו על אותו מנגנון וככל שנדע שיש איזשהו מקום שחלה בו חריגה, נדע ביום שלמחרת לתפעל את הרכבת כך שאותו מקום לא תיגרם בו שוב אותה חריגה או עלייה ממצבת הנוסעים הכללית של 50%.

עידן רול: המנכ"ל, לזה התכוונת?

עופר מלכה: כן, גם לזה התכוונתי וגם אמרתי שנבחן יכולת תפעולית, שברגע שיש לנו אינדיקציה שיש יותר מכמות הנוסעים המותרת על הרכבת, בתחנה הבאה לא לפתוח דלתות או לא לעצור.

עופר מלכה: כמו שנאמר – יש פה בעיה תפעולית, אנחנו נבחן איך אנחנו יכולים כן לעשות את זה ולתת פתרון.

עופר מלכה: המשפט הכי חשוב שאני רוצה לומר: אנחנו נעשה הכול לעמוד במה שמשרד הבריאות מתיר לנו כי המשמעות של חריגה מכך היא שהרכבת הקלה לא תוכל לפעול, ולזה אסור לנו להגיע.

עידן רול: בכל הכבוד, כי אני באמת מבין שאתם מנסים.

עידן רול: אתה אומר – אנחנו נבחן, ואדוני פה אומר: אנחנו נעשה.

עידן רול: יש הבדל גדול מאוד.

עידן רול: ברשותך, אני אחדד כדי שנהיה בטוחים שכולנו מדברים על אותו הדבר.

עידן רול: האם החל מהיום תיישמו את המודל שעלה פה בוועדה שבמידה וראיתם חריגה ביום נתון, אז למחרת תשנו את מספר העצירות כך שלא תחרגו מהמכסה המותרת?

עידן רול: זה מה שנאמר פה.

עידן רול: לא תשתדלו, לא תחפשו, אלא – תעשו.

עידן רול: זו התחייבות.

עופר מלכה: בוודאי שנעשה זאת, אני אומר מעבר לזה - - -

עידן רול: זה בעצם שיקול של המערכת שאפשר לבצע כבר עכשיו.

עופר מלכה: אז אני אומר עוד פעם:

עופר מלכה: אנחנו נעשה את זה, ואנחנו נכניס למערכת את כל מה שצריך כדי לדעת שאנחנו עומדים בתקנות.

אוסנת הילה מארק: מה אתה רוצה, שהוא יגיד לך – יש לי מכשירים עכשיו להתחיל למדוד?

אוסנת הילה מארק: נו, באמת.

עידן רול: זה מה שנאמר פה.

אוסנת הילה מארק: מה, אתה רוצה שהמנכ"ל יגיד לך דברים שהם לא קיימים?

עופר לוי: חבר הכנסת רול, כדי להפיס את דעתך, מה שנאמר כאן זה שני דברים.

עופר לוי: הדבר הראשון – שכבר עכשיו למנהל המסילות יש סמכות לקבוע לרכבת שבמקום לעצור בתחנה Y היא יכולה לא לעצור בתחנה Y. מה שנאמר כאן בהמשך הדרך – שהמשרד בראשות המנכ"ל פועל למצוא מנגנוני ויסות כאלה או אחרים ותקוותנו היא שכשאנחנו נבוא בפעם הבא לתקן את התקנות אנחנו נכניס - - -

עידן רול: - - -

עופר לוי: תקשיב, אנא ממך.

עופר לוי: כשאנחנו נבוא בפעם הבאה לתקן את התקנות האלה אנחנו נוסיף לסעיף 7 מנגנון לוויסות נוסעים ברכבת הקלה.

עידן רול: אבל זה לא מה שאמרת לפני חמש דקות, זה לא.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: הם חזרו בהם.

עופר מלכה: חבר הכנסת רול, אנחנו לא חוזרים בכלום.

עופר מלכה: אנחנו נעשה את מה שהתחייבנו.

עופר מלכה: לא חוזרים בכלום.

קריאות: - - -

עידן רול: אני מקבל תשובות שונות כל הזמן.

עופר לוי: אני מתנצל, אני כבד שמיעה באוזן אחת אז אנא ממך: הסמכות למנגנון הוויסות הספציפי הזה של דילוג על - - - קיימת כבר היום ואנחנו יכולים ליישם אותה כבר היום, ולטעמי היא כבר בוצעה בסגר הקודם, ואנחנו נעשה אותה ככל שהמנכ"ל יחליט אם הוא יאשר את זה.

עידן רול: - - -

עופר לוי: אמרתי, ובהמשך למה שאמרתי – אנחנו נכלול את זה בתקנות.

עידן רול: וזה שוב לא ענה על מה ששאלתי.

עידן רול: אני מנסה להיות ממש ממש ספציפי.

עידן רול: אני עורך דין, אני יודע הבנת הנקרא.

עידן רול: אתם לא עונים לשאלה.

עידן רול: הבנתי שהיכולת קיימת.

עידן רול: אתם לא אומרים האם אתם מתחייבים להפעיל אותה.

עידן רול: אתם לא עונים לשאלה, נו, באמת.

עופר מלכה: אז אמרנו שאנחנו מתחייבים.

עידן רול: לא אמרתם, וגם הוא עכשיו לא אמר.

עידן רול: אתם לא עונים לשאלה.

קריאות: - - -

עידן רול: נו, באמת.

עידן רול: אתם עושים צחוק?

עידן רול: אני יודע הבנת הנקרא ואתם לא עונים לשאלה.

עידן רול: הפשרה הייתה - - -

אוסנת הילה מארק: רגע, רגע.

אוסנת הילה מארק: הבנו שאתה עכשיו על הגל.

עידן רול: לא, חברת הכנסת.

עידן רול: אל תעשי - - - כשאנחנו סגרנו פה פשרה מסודרת, אל תגחיכי אותה.

אוסנת הילה מארק: בסדר, אבל הם לא חוזרים בהם מהפשרה.

עידן רול: - - -

עופר מלכה: חבר הכנסת רול, אנחנו מתחייבים לעבוד לפי הפשרה ולקיים אותה, ואנחנו נעשה את זה.

אוסנת הילה מארק: בבקשה.

אוסנת הילה מארק: מה יש לך יותר מזה, ברור?

עידן רול: הפשרה, אני אחזור עליה שוב: הפשרה כוללת שני רכיבים: 1.

עידן רול: בחידוש התקנות בפעם הבאה אתם תכניסו התייחסות לרכבת הקלה ולתפוסה מקסימלית.

עידן רול: נכון?

עופר מלכה: מעולה, מקובל.

עידן רול: והרכיב השני הוא – שהחל מהיום אתם תפעילו את אותה יכולת שיש לכם לבחון האם עמדתם במספר האנשים המותר ובעצם תפעילו את המערכת למחרת כדי לשמור על זה במידה ויש חריגה.

עידן רול: מקובל?

עופר מלכה: את זה נעשה.

עופר מלכה: כן.

אוסנת הילה מארק: נו, בסדר.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אתה יכול גם להצביע בעד, ולא רק להימנע.

יצחק פינדרוס: - - - אני רוצה רק לבקש דבר אחד ממשרד התחבורה.

יצחק פינדרוס: צריך לייעל את המנגנון שמודיע לאזרחים על כל השינויים האלה.

יצחק פינדרוס: יש לנו יותר מדי שינויים, יותר מדי - - -שיהיו מחויבים לפרסם, הדבר הזה צריך למצוא לו פתרון אד הוק.

יצחק פינדרוס: מודיעים לאנשים על השינויים התכופים האלה, שקורים הרבה.

קריאות: - - -

עידן רול: רציתי רק לדעת שהפשרה שסוכמה כאן, בהפסקה, באמת תהיה כלשונה.

עידן רול: הפרוטוקול הוא תחליף לזה שזה לא כתוב בתקנות, ולכן חשוב שיהיה ברור מה נדרש ומה הוסכם.

אוסנת הילה מארק: אז בואו נעלה להצבעה את הבקשה לדיון מחדש בתקנה 7.

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הבקשה לדיון מחדש התקבלה.

אוסנת הילה מארק: הבקשה לדיון מחדש בתקנה 7 אושרה.

אוסנת הילה מארק: בעד – 5

אוסנת הילה מארק: נמנעים – אין תקנה 7 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 7 אושרה.

אוסנת הילה מארק: אתם רוצים שנצביע על תקנה 8?

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: תקנה 8 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 8 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 2 – מי בעד?

איתי עצמון: אני אזכיר למה שמנו את תקנה 2 בצד – מכיוון שמדובר כאן על סמכות של המפקח על התעבורה והמנהל לעניין מסילות ברזל, הסמכות שלהם לתת הוראות בעצם כדי למנוע הדבקה או למנוע התפשטות של הנגיף – התקנה הזו מנוסחת שההוראות האלה יינתנו "בשים לב למניעת הדבקה".

איתי עצמון: לא מדובר על הוראות שיינתנו ב "שים לב..." אלא על הוראות למניעת הדבקה.

איתי עצמון: אני מציע שנציגי הממשלה יתקנו בסבב הבא את הנוסח של התקנה הזו.

עידן רול: אני גם מציע שיהיה מעקב על מה שדיברנו לגבי הרכבת הקלה.

אוסנת הילה מארק: יהיה, כי הם יבואו להארכה של התקנות ומן הסתם אנחנו, כחברי הוועדה אנחנו נשאל את השאלות הרלבנטיות.

אוסנת הילה מארק: סעיף 2 – מי בעד התקנה?

אוסנת הילה מארק: תקנה 2 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 2 אושרה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו נעבור לתקנה 9.

אוסנת הילה מארק: קראנו את התקנה.

איתי עצמון: קראנו ונשמעו הערות.

איתי עצמון: אני מציע לנציגי הממשלה לבחון את ההערות לקראת הארכת התוקף של התקנות.

אוסנת הילה מארק: אז נעלה להצבעה.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 9?

אוסנת הילה מארק: תקנה 9 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 9 עברה.

אוסנת הילה מארק: נעבור לתקנה 10.

אימאן ח'טיב יאסין: ואיך הוא יוכיח שזה דרוש?

אוסנת הילה מארק: אם אין הערות אנחנו יכולים להצביע.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 10?

אוסנת הילה מארק: תקנה 10 אושרה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 10 אושרה.

אוסנת הילה מארק: נעבור לתקנה 11.

איתי עצמון: איך אפשר לשמור על מרחק של 2 מ' באוטובוס?

טלי וינר שילה: בגלל זה התקנה מנוסחת "ככל האפשר".

טלי וינר שילה: יש מגבלה גם של תפוסה, באוטובוסים.

איתי עצמון: אבל בדקתם, מבחינת התפוסה המרבית המותרת, שקודם הוועדה אישרה – בדקתם שזה בכלל אפשרי?

אימאן ח'טיב יאסין: רוחב אפשר, 2 מ', אבל לאורך אי אפשר.

אימאן ח'טיב יאסין: בכל זאת מדברים על 50% - - -

איתי עצמון: זו השאלה.

איתי עצמון: השאלה האם התקנה הזו נוסחה - ברור שכתוב "ככל האפשר", בכל זאת, זו ההוראה.

איתי עצמון: האם ניסחתם את ההוראה בהתחשב בגודל של כלי התחבורה ובתפוסה המרבית שקבעתם?

טלי וינר שילה: התקנה מנוסחת באופן הזה כיוון שיש הבנה שיש מקרים – נגיד ניקח אוטובוס בין-עירוני, אז גם יש מנגנונים שקצת מצמצמים, כמו – המושב, שכולם יושבים הרי בכיוון אחד, ויותר קשה, אז כן – אנחנו מכוונים את הציבור לשמור ככל האפשר.

טלי וינר שילה: יש גם את כל החובות המשלימות שתמיד נמצאות, כמו חובתם של כולם לעטות מסיכות, שגם מצמצמות.

איתי עצמון: לא שאלתי על המסכות, שאלתי על המרחק.

איתי עצמון: השאלה אם יש מקרים שבהם כן אפשר להחיל את ההוראה הזו בהתחשב בתפוסה המרבית המותרת?

איתי עצמון: הוועדה אישרה עכשיו את תקנה 7 שעניינה תפוסה מרבית מותרת, דהיינו – מספר אנשים מקסימלי שניתן להסיע באותו כלי תחבורה.

איתי עצמון: עכשיו הוועדה מתבקשת לאשר ש – "חובה על הנוסע לשמור ככל האפשר מרחק של 2 מ' לפחות בינו לבין נוסע אחר".

איתי עצמון: ניתן ליישם בכלל את ההוראה הזו, או שבמקרים חריגים רק, ניתן יהיה להפעיל אותה?

קריאה: כן.

קריאה: כן.

יצחק פינדרוס: הכי קל ליישם אותה ברכבת הקלה אם יגידו שיורדים ל-20% תפוסה.

קריאה: איך באוטובוס אתה יכול לשבת במרחק 2 מ' מבן אדם?

יצחק פינדרוס: זה נראה, באמת - - - או שתתייחסו ל "בעת העלייה לכלי התחבורה" כלומר, לא השוהה אלא העולה לכלי תחבורה.

אוסנת הילה מארק: אבל יש גם מגבלה באוטובוסים של כמה.

אוסנת הילה מארק: אז בכל מקרה אתה לא יכול - - -

תמרה לב: זה נכון שאם האוטובוס נמצא בתפוסה של 30 איש אז אין אפשרות לעמוד בזה, אבל באוטובוס שבו עולים רק חמישה אנשים, למרות שהתפוסה המרבית היא 30 – אפשר לשמור על 2 מ'.

תמרה לב: לכן יש פה כל מיני הוראות שנועדו למקסם את מה שאפשר לעשות.

תמרה לב: זו אחת מהן.

תמרה לב: יש מצבים שבהם זה יהיה אפשרי, ויש מצבים שלא.

אוסנת הילה מארק: לא שמעתי התייחסות של משרד התחבורה.

אוסנת הילה מארק: זה משרד המשפטים.

אוסנת הילה מארק: מה יש למשרד התחבורה להגיד?

עופר מלכה: לגבי השמירה על מרחק באוטובוסים, אז 1.

עופר מלכה: אנחנו שומרים על שני מושבים, כמו שנאמר בתקנות הקודמות, מאחורי ולצדי הנהג.

עופר מלכה: אנחנו שומרים וזה מסומן בדרך כלל בסרט סימון כדי שלא יישבו אחריו ולשמור על בידוד של הנהג.

עופר מלכה: ב-50% מוודא שלא עומדים.

עופר מלכה: ברגע שלא עומדים אנחנו שומרים על מרחק בין הנוסעים, וב-50% זה בעיקרון נוסע במושב, כך שאנחנו כן שומרים על ריחוק בין אנשים.

אוסנת הילה מארק: אדוני המנכ"ל, אני חושבת שבסעיף 11 נכון יותר לכתוב את זה – לסמן מושבים, זאת אומרת – שתהיה הפרדה בין מושבים, ולא לכתוב 2 מ' כי באמת, בתוך אוטובוס אתה לא יכול לשמור על 2 מ'.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שיותר נכון יהיה לסמן את המושבים.

אוסנת הילה מארק: זה הרבה יותר הגיוני וגם יותר מתקבל על הדעת.

עופר מלכה: אני מקבל את ההערה שלך.

אוסנת הילה מארק: אז אולי בפעם הבאה כשאתם מביאים את התקנות כדאי לסדר את זה.

אוסנת הילה מארק: נכון שבמרחב הציבורי צריך לשמור על מרחק של 2 מ', אבל באוטובוס זה לא הגיוני, אין שום הגיון בזה.

עופר מלכה: ולכן אנחנו רוצים שיישב נוסע אחד על מושב כפול.

אוסנת הילה מארק: אז את המרחק של 2 מ' באוטובוס – צריך לתקן את התקנה הזו.

יצחק פינדרוס: אולי בעת העלייה?

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: אני חושב שהמנכ"ל אפילו שכנע אותנו – ברגע שקבעת מושב – עשית משהו ברור.

יצחק פינדרוס: זה כלל ערטילאי כזה, שלא תופס מים.

יצחק פינדרוס: אני לא עורך דין אבל זה נשמע לי מוזר.

יצחק פינדרוס: אתה מגדיר דברים – אתה אומר – מושב לבן אדם.

אוסנת הילה מארק: לפעם הבאה אני חושב שכדאי לקחת את ההערה של חבר הכנסת פינדרוס לעניין של סימוני המושבים.

יצחק פינדרוס: זו הערה של היועץ המשפטי של הוועדה.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שזה גם נכון, ככה הציבור לא מתבלבל ולא מתחיל לחפש את ההיגיון של 2 מ' בתוך האוטובוס.

אוסנת הילה מארק: בינתיים נעביר את זה כפי שזה.

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 11 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תודה, תקנה 11 עברה.

אוסנת הילה מארק: נעבור לתקנה 12.

טלי וינר שילה: חובת יידוע של הנוסעים

טלי וינר שילה: גם פה היה תיקון.

טלי וינר שילה: נמחקה הסיפה: "...או כי יש לו תסמינים".

יצחק פינדרוס: ההערה שלי קודם תופסת פה מאוד חזק.

יצחק פינדרוס: בגלל שיש פה הרבה שינויים.

יצחק פינדרוס: הנושא של הפרסום של לוחות הזמנים של השינויים הוא קריטי, קריטי מאוד.

יצחק פינדרוס: למצוא דרך איך לתגבר את מוקדי המידע.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע איך, אבל תנו את דעתכם לנושא של יידוע האנשים על השינויים.

עופר לוי: אנחנו בהחלט נותנים את דעתנו לעניין.

עופר לוי: מיד כשיוצא שינוי - - -

אוסנת הילה מארק: אולי לא רק באמצעות האינטרנט?

אוסנת הילה מארק: אני חושבת אולי על גבי כלי התחבורה עצמו, אפשר לשים איזו מדבקה קטנה כדי שיידעו.

יצחק פינדרוס: יש חוסר ידע מטורף אצל אנשים.

יצחק פינדרוס: היו קווים שבסוף כן עבדו, למרות שהם היו אמורים להסיע רק אנשים לעבודה.

יצחק פינדרוס: אני לא נגד, אבל אנשים לא יודעים.

יצחק פינדרוס: אנשים לא יודעים מתי מתחיל, מתי מסתיים, בפרט אם ההצעה של חבר הכנסת רול תתקבל ובסוף יהיו 3-2 תחנות שמדלגים עליהן יום למחרת.

יצחק פינדרוס: צריך לתת את הדעת ליידע או במוקדי מידע או באתרים, אבל שתהיה איזושהי חובה די מידית על יידוע של כל שינוי.

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שכדאי לשים גם על כלי התחבורה איזו מדבקה.

אוסנת הילה מארק: הם עולים פעם ראשונה ורואים את המידע, אז בפעם הבאה הם כבר יודעים, אז אני חושבת שזה חשוב.

עופר לוי: אנחנו נבדוק את האפשרויות.

אוסנת הילה מארק: קחו לתשומת לבכם, כי האינטרנט לא תמיד נגיש לכולם, יש אוכלוסיות שאין להן אינטרנט.

עופר לוי: לכן אנחנו מוציאים הודעת דובר לעיתונות, בכל אמצעי התקשורת, מייד, ככל שיש שינויים.

עופר לוי: זה עבד יפה במרץ.

אוסנת הילה מארק: אני דווקא חושבת שהמידע לנוסע הזה הוא חשוב, הוא טוב.

אוסנת הילה מארק: הציבור בסוף עולה מהאוטובוס, יורד מהאוטובוס, רואה את ההוראות.

אוסנת הילה מארק: זה משהו שהוא חשוב.

טלי וינר שילה: אני ממשיכה בקריאה: גם פה הייתה מחיקה של המילים "או שיש לו תסמינים".

טלי וינר שילה: את בעצם החובה, במקומות שבהם יש תיאום מראש – בעיקר מפעילים פרטיים, נסיעות לאילת, רכבת, שתהיה חובת יידוע כבר בעת התיאום מראש, ההזמנה.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 12?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 12 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 12 עברה.

איתמר גרוטו: אני מבין שהיו אלי שאלות.

תמר זנדברג: הייתה לנו שאלה לגבי נתוני ההדבקה בתחבורה הציבורית, כי נמסר פה שמדידת חום זה מאוד מעט, אנחנו לא יודעים כמה באמת בפועל יש הגבלה על התפוסה, ונשאלת השאלה מבחינת חקירות אפידמיולוגיות איך מתבצעת החקירה בתחבורה הציבורית?

תמר זנדברג: איך יודעים אם היה נוסע ואיך עוקבים אחרי כל מי שהיו אתו במגע בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: האם יש לכם איזה נתונים כמה אנשים בבידוד בגלל תחבורה ציבורית, איך מתבצעת שם החקירה?

תמר זנדברג: וכו'?

תמר זנדברג: האם זה רק תשאול?

תמר זנדברג: האם זה נתונים אחרים?

איתמר גרוטו: אז אני אנסה להסביר.

איתמר גרוטו: מה שקורה הוא שאין לי כרגע את הנתונים האלה בשלוף, אני מתנצל, לא הכנתי אותם, אבל אני אתאר את שיטת החקירה.

איתמר גרוטו: בעצם, כשבן אדם נמצא מאומת יש שתי דרכים למצוא איפה הוא היה.

איתמר גרוטו: אחת היא מערכת האיכונים של השב"כ, ואז זה יכול להיות הרבה יותר מדויק, אבל זה בדרך כלל מורכב, בדרך כלל הם לא מזהים את זה.

איתמר גרוטו: הדרך השנייה היא לתשאל אותו איפה בדיוק הוא היה.

איתמר גרוטו: בנקודה הזאת אנחנו בעצם מתשאלים ומשחזרים לאחור את כל התנועות שלו בארבעת הימים האחרונים או בשבוע האחרון, תלוי אם זה מרגע הבדיקה או רגע תחילת הסימפטומים.

איתמר גרוטו: זה התהליך שקורה.

איתמר גרוטו: ואז, אם האדם אומר שהוא נסע בכמה קווי אוטובוס, אז לצערנו אנחנו לא יכולים תמיד לדעת מתי הוא היה מדבק, והרבה פעמים קורה שמכניסים אוטובוסים שלמים לבידוד שאולי לא לצורך.

איתמר גרוטו: אבל פה זו נקודה שאין לנו כרגע כלי יותר מדויק להגיד בדיוק איפה הוא נדבק.

תמר זנדברג: אבל איך אתם מגיעים לכל האוטובוסים האלה?

איתמר גרוטו: אנחנו הולכים ארבעה ימים אחורה.

איתמר גרוטו: פעם היינו הולכים 14.

איתמר גרוטו: ברגע שצמצמנו את זה זה הרבה יותר מצומצם.

תמר זנדברג: אבל איך אתם מוצאים את האנשים עצמם?

איתמר גרוטו: רק על בסיס הודעות לנוסע, וכמובן – מפרסמים את זה גם באתר האינטרנט, וכו' וכו'.

איתמר גרוטו: זה התהליך.

איתמר גרוטו: כמובן שברכבת זה הרבה יותר מסודר, כי ברכבת יש לנו שובר, ואנחנו יודעים בדיוק, ואז אפשר הרבה יותר בקלות לאתר את האנשים.

איתמר גרוטו: בגלל זה הסכמנו יותר מהר לפתוח את הרכבת לעומת הרכבת הקלה, לעומת הפעם הקודמת שממש סגרנו אותה לגמרי.

איתמר גרוטו: בינתיים פיתחנו שיטה טובה לעניין הזה, אבל לגבי שאר המקומות – אפשר רק להתבסס על התחקור של האדם עצמו, שזה באמת מאוד מורכב.

איתמר גרוטו: תודה לכם על ההתכנסות בפגרה, אני מקווה שיאושרו התקנות ללא בעיות.

איתמר גרוטו: אני לא יודע מה סיכמתם לגבי הרכבת הקלה, אבל לגבי שאר הדברים – הם מאוד חשובים לנו.

אוסנת הילה מארק: פרופ' גרוטו, לא היית ברגעים הדרמטיים אבל זה הסתדר.

נתי ביאליסטוק כהן: סליחה, ביקשתי זכות דיבור ודילגתם, ועברתם על סעיף שהוא מאוד מאוד עקרוני, עבורי.

נתי ביאליסטוק כהן: אני מתנצל שקשה לי להשתמש במדיום הזה, כאדם שלא רואה, אבל אני עושה כמיטב יכולתי.

נתי ביאליסטוק כהן: בסעיף 11 – מעבר למה שאמר חבר הכנסת פינדרוס בצדק רב, שהופך את התקנה הזו למיותרת – היא מאוד מקשה משום שהחובה להישמר 2 מ', עבור אדם עם עיוורון בקרב הנוסעים כשהוא מלווה במלווה שאינו גר אתו בבית ואינו עומד בכל הכללים האחרים שיש בתקנה, פשוט לא מאפשרת לו לנסוע באוטובוס.

נתי ביאליסטוק כהן: תקנה זאת – לא צריך להסביר לכם עד כמה ציבור האנשים - - -

קריאה: צריך להוסיף גם מלווה.

קריאה: הוא צודק.

עופר לוי: סליחה, רבותיי.

עופר לוי: ההגדרה של אנשים הגרים באותו מקום וכן אדם עם מוגבלות ומלווה הדרוש לו מחמת מוגבלותו.

עופר לוי: לכן אין - - -

נתי ביאליסטוק כהן: זה לא בתקנה 11.

נתי ביאליסטוק כהן: זה בהגדרה.

נתי ביאליסטוק כהן: בתקנה 11 זה משליך להגדרה הזו – "נוסע השוהה בכלי תחבורה.

נתי ביאליסטוק כהן: ...

נתי ביאליסטוק כהן: למעט אם מתקיימת ביניהם קרבה מותרת, לעניין זה – "קרבה מותרת" - הם אנשים הגרים באותו מקום" - - -

טלי וינר שילה: ההגדרה קובעת שאנשים הגרים באותו מקום זה "לרבות אדם עם מוגבלות ומלווה".

עופר לוי: מר ביאליסטוק, אין בעיה עם מלווה של עיוור מהבחינה הזאת.

עופר לוי: בדקנו את זה גם עם שניר, גם עם הנציבות – טרם התקנת התקנות.

עופר לוי: זה עבר תחת שבט הביקורת גם של הנציבות וגם של משרד המשפטים, הרפרנטים של חוק השוויון.

נתי ביאליסטוק כהן: אם אתם אומרים באופן כל-כך חד משמעי, שאני לא קורא אותו מתוך התקנה, אבל – בסדר, אוקיי, אנחנו נדע איך לתפקד במקום הזה.

עופר לוי: ברור לנו שעיוור ומלווה של עיוור לא יכולים להיפרד 2 מ'.

עופר לוי: ברור לנו, וכך זה מיושם גם בתקנה, אדוני.

אוסנת הילה מארק: יש הערות?

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 13?

אוסנת הילה מארק: תקנה 13 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 13 עברה.

טלי וינר שילה: בעצם, התקנה הזו נועדה לאפשר למקרים החריגים שזוכים להנחות מכל מיני סיבות לממש את ההנחות בתשלום בתחבורה הציבורית, שלא מתאפשר באמצעות - - -

תמר זנדברג: אבל אם הנהג חסום עם הספסל הזה ועם ה - - -

עופר לוי: הנהגים יודעים שאפשר לשלם אצלם ואם זה חסום אז הוא מסיר את החסימה.

עופר לוי: היה לנו הליך מאוד ארוך בבית הדין לעבודה, וגם המנכ"ל היה מאוד מעורב בתהליך הזה.

עופר לוי: המטרה של התקנה הזו היא בראש וראשונה לשמור על בריאותם של הנהגים שבאמת עובדים מול כל הציבור, אבל מאחר ושמנו לב לאורך הדרך אחרי שנתנו את ההנחיה, שהנהג לא מקבל מזומן – שיש ציבור, לפחות שלוש קבוצות בו, שנפגעות מהמהלך הזה – אלה הם האזרחים הוותיקים שבתקופת הקורונה מאוד מתקשים לטעון את כרטיסי הרב-קו שלהם, אם דיברנו קודם עם מר ביאליסטוק –אז גם מלווים לעיוורים וגם הנוסעים באוטובוסים הממוגנים בשומרון.

עופר לוי: שתי האוכלוסיות האחרונות זכאיות להנחה על פי דין, והן לא יכולות לממש את ההנחה הזו ברב-קו ולכן החרגנו אותם, וככל שיש חסימה או מניעה מהם לשלם לנהג – החסימה הזו תוסר.

עופר לוי: הם משלמים את המזומן בקעריות שנמצאות ליד הנהג, בקערית אחרת הנהג מחזיר את העודף, אותו נוסע עולה לאוטובוס, ותקוותנו שיגיע בבטחה וללא קורונה.

איתי עצמון: מה לגבי אנשים עם מוגבלויות אחרות?

עופר לוי: כל האנשים עם מוגבלויות אחרות זכאים – לפחות חלקם הגדול – להנחות בכרטיסי רב-קו פרסונלי, ולכן כולם מחזיקים רב-קו פרסונלי ויכולים לתקף בכל אחת ממכונות התיקוף שיש באוטובוס.

איתי עצמון: כלומר, אדם עם מוגבלות שכלית, למשל, שאדם אחר מלווה אותו – איך הוא יוכל להתנהל?

עופר לוי: קודם כל גם האנשים שיש להם מוגבלות שכלית ויש להם נכות של הביטוח הלאומי – יש להם רב-קו פרסונלי, והם מתקפים כדרך שגרה – גם לפני הקורונה וגם במהלך הקורונה.

עופר לוי: אין שום שוני.

עופר לוי: הקורונה לא שינתה את מהלך הדברים בקשר לכך.

תום פרומוביץ: אני ראש ענף תחבורה בארגון כוח לעובדים.

תום פרומוביץ: אני מייצג את נהגי האוטובוסים בחברות סופרבוס, אגד תעבורה ודן בדרום.

תום פרומוביץ: בדיוק בסעיף הזה רציתי להתייחס קודם בעניין 2 המטרים, אבל הסעיף הזה הוא הרבה יותר רלוונטי, משום שלמשל – חברת אגד תעבורה מפעילה קווים מעבר לקו הירוק שבעצם הנוסעים זכאים להנחה הזאת בדיוק כמו שהוסבר עכשיו, והם חזרו לשלם במזומן.

תום פרומוביץ: בערך 2/3 מהחברה מופעלים מעבר לקו הירוק בקווים האלה.

תום פרומוביץ: אצל מתוך 800 נהגים, אצל סדר גודל של 500 נהגים חזרו לשלם במזומן.

תום פרומוביץ: זה אומר שהנהגים צריכים להיות בקשר הרבה יותר ישיר עם הנוסעים מאשר עניין תיקוף הרב-קו שהיה מבורך, כי באמת זה פטר את הנהגים מחובת התשלום.

תום פרומוביץ: חשוב להגיד שהתשלום במזומן זה לא רק עניין של קורונה.

תום פרומוביץ: הקורונה הייתה תירוץ טוב להפריד את התשלום מנהגים.

תום פרומוביץ: סביב התשלום יש המון סוגיות של אלימות, של גזענות, כל מיני דברים שהנהגים מתמודדים אתם עוד לפני הקורונה, ועכשיו עם ההפרדה זה היה בעצם פתרון זמני.

תום פרומוביץ: משחזר המזומן חזרו הבעיות האלה, ואני מדבר מהשטח.

תום פרומוביץ: זה נחמד להגיד שיש הפרדה אבל ההפרדה היא באמת במספרים מאוד מאוד מצומצמים.

תום פרומוביץ: כרגע תיאר המנכ"ל את צוואר הבקבוק ואת התהליך שנעשה מאוד באיטיות, תהליך המיגון של הנהגים.

תום פרומוביץ: בעצם, הלכה למעשה חזר המזומן להרבה מאוד נהגים.

תום פרומוביץ: כמויות מאוד גדולות של נהגים.

תום פרומוביץ: זאת אומרת, זה לא נוסע פה ונוסע שם.

תום פרומוביץ: ישנן ערים שלמות או יישובים שלמים שחזרו לשלם במזומן.

עופר לוי: אבל הגענו לפשרה בבית הדין לעבודה, הגענו להסכם פשרה שקיבל תוקף של פסק דין.

עופר לוי: אז למה אתה מעלה את זה עכשיו?

עופר לוי: למה זה המקום?

עופר לוי: הרי התקנה הזו נועדה דווקא לחזק את מעמד הנהגים, וכרגע אתה - - -

אוסנת הילה מארק: תן לו להשלים את הדברים, שיגיד מה שהוא רוצה.

תום פרומוביץ: זה לא מחזק את מעמד הנהגים כי הנהגים חוזרים לטפל במזומן והממשק שלהם עם הנוסעים הוארך.

תום פרומוביץ: הוועדה יכולה לשאול את נציגי משרד התחבורה למה הדבר הזה - - -מדובר הרי בעניין טכני, לא קשור לפסיקה.

תום פרומוביץ: מדובר בעניין טכני של השיוך של הרב-קו, וכו'.

תום פרומוביץ: ואין אף אחד באומת ההייטק שמסוגל לעשות שהרב-קו יכיל גם את ההנחה שמוקנית על פי חוק וגם את ההנחה של הרב-קו?

תום פרומוביץ: כי זה נשמע בלית נתפס.

תום פרומוביץ: מה שמעכב כרגע זה כי התושבים לא רוצים להשיג את ההנחה שמוקנית להם על פי חוק בזה שהם טוענים את כרטיסי הרב-קו שלהם.

תום פרומוביץ: לכן הייתה תרעומת ולכן החזירו את המזומן.

תמר זנדברג: איזה היקף מהנהגים חזרו לגבות מזומן?

תום פרומוביץ: בחברת אגד תעבורה שאנחנו מייצגים אותה – מתוך 812 נהגים, סדר גודל של 530-500 נהגים חזרו עכשיו לקבל מזומן.

יצחק פינדרוס: לא כולם משלמים במזומן – רק מי שמגיעות לו שתי הנחות, נכון?

עופר לוי: רק מי שמקבל את ההנחות, באוטובוסים הממוגנים, ואגד תעבורה היא המפעילה את הקווים הממוגנים בשומרון ולכן - - -

תמר זנדברג: ולמה אי אפשר לטעון להם את שתי ההנחות על הכרטיס?

עופר לוי: משום שכרטיס הרב-קו עובד תחת תקן קליפסו – תקן בין לאומי, וזה בלתי אפשרי.

עופר לוי: הנושא נבדק ואכן, אנחנו - - -

תמר זנדברג: ומה קרה לפני הקורונה?

עופר לוי: לפני הקורונה שילמו במזומן ולא הייתה בעיה.

תמר זנדברג: ומה קרה בתחילת הקורונה?

עופר לוי: בתחילת הקורונה אנחנו אסרנו, כי משרד התחבורה כדי להגן על הנהגים אסר על תשלום במזומן, ואז הסתבר לנו שטעינו, שגינו, ויש את שלושת האוכלוסיות הספציפיות האלה – אחת, האזרחים הוותיקים שנפגעים בגלל מצב הקורונה, שניים – מלווי העיוורים, ואוכלוסיית הנוסעים באוטובוסים הממוגנים בשומרון שלא יכולים ליהנות מההנחה שהדין מקנה להם.

עופר לוי: לכן, דווקא לאוכלוסיות האלה ביקשנו לאפשר להחזיר את התשלום במזומן.

עופר לוי: אין פתרון טכנולוגי לעניין הזה.

עופר לוי: בדקנו.

עופר לוי: אין לנו שום כוונה - - - מבחינתנו, התשלום במזומן מפריע לניהול התחבורה הציבורית.

עופר לוי: זה גוזל זמן לנהג.

עופר לוי: זה שיבושים שאנחנו לא מעוניינים, לנהג.

עופר לוי: אנחנו מעוניינים שהנהג רק ינהג ולא יעסוק בפעילות מסחרית.

תמר זנדברג: ובטווח הארוך אין לכם פתרון טכנולוגי?

עופר לוי: אין לזה פתרון טכנולוגי כרגע.

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 14?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

אוסנת הילה מארק: תקנה 13 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 14 אושרה.

אוסנת הילה מארק: שאלה קטנה למשרד התחבורה: היום יש סדרנים שלובשים את המדים האלה?

עופר לוי: משרד התחבורה בשיתוף משרד האוצר מימן למפעילי התחבורה הציבורית תוספת של סדרנים בסדר גודל של כ-400 סדרנים נוספים.

עופר לוי: הם לא לובשים - - -

אוסנת הילה מארק: באוטובוסים, או רק ברכבת?

עופר לוי: רק באוטובוסים.

עופר לוי: הם לא לובשים את המדים של הפקחים, הם לובשים את החולצה והמכנסיים הרגילים של מפעיל התחבורה הציבורית, הם עונדים תג שם, ותפקידם מסתכם בלסייע לאזרחים, לציבור, לשמור על ההנחיות.

איתי עצמון: יש לי כמה הערות לתקנה הזו, ולצערי היא מעוררת קשיים משפטיים משמעותיים.

איתי עצמון: קודם כל, אין כאן שום תנאי כשירות-הכשרה לאותם אנשים.

איתי עצמון: התיבה הזו שחזרת עליה "יסייעו בשמירה על הוראות תקנות אלה" היא תיבה מאוד עמומה.

איתי עצמון: אני לא מבין בדיוק מה היא אומרת – האם מדובר, למשל, רק לכוון או להכווין נוסעים?

איתי עצמון: לתת להם מידע?

איתי עצמון: או מדובר על להגיד לאנשים לרדת, לצורך העניין, אם בתוך כלי התחבורה יש מעל התפוסה המרבית המותרת?

איתי עצמון: כל אופן הפעלת הסמכויות מאוד בעייתי, מעלה קשיים.

איתי עצמון: אני מספר כרגע לוועדה מה היה בקדנציות קודמות כאשר הוועדה דנה בסמכויות פקחים של הרכבת הקלה, "פקידי הרכבת", בלשון הפקודה.

איתי עצמון: כל סמכות שניתנה להם נמדדה פה ונבדקה בקפדנות, והוועדה וידאה שבאמת יש להם גם הכשרה וגם שהם עומדים בתנאי כשירות מינימליים.

איתי עצמון: אני חושב שלהעביר כרגע את התקנה הזו בנוסח העמום הזה – עלול ליצור בעיות קשות ביישום ההוראה הזו.

איתי עצמון: אני מזכיר גם שלגבי פקידי הרכבת יש חובה שלהם ללבוש מדים, ואסור להם לפעול, למעשה, ללא מדים.

איתי עצמון: כאן אתם כתבתם שהסדרנים צריכים ללבוש בגדים - - -

אוסנת הילה מארק: איפה הקושי שלך?

איתי עצמון: בעצם, הקושי העיקרי הוא, מעבר לתיבה העמומה הזאת של "יסייעו בשמירה", שאני לא יודע מה בדיוק נכנס כאן – מדובר על נציגים של חברות פרטיות, צריך לזכור את זה.

איתי עצמון: מדובר על חברות האוטובוסים, מדובר על רכבת הקלה, רכבת ישראל – אמנם היא חברה ממשלתית, אבל המסה הגדולה היא חברות פרטיות.

איתי עצמון: נותנים כאן איזה שהן סמכויות לא מוגדרות לנציגי חברות פרטיות.

איתי עצמון: הדבר הזה עומד, להבנתי, בניגוד למושכלות יסוד במתן סמכויות פיקוח שבדרך כלל ניתנות מאוד במשורה, לעובדי מדינה, מוגדרות.

איתי עצמון: אני מבין שהכוונה הייתה אחרת והתקנה הזו נכתבה – אני לא יודע - - -

אוסנת הילה מארק: הם אמורים רק לדאוג לסדר, או שיש להם סמכויות אחרות?

עופר לוי: לסדרנים האלה אין שום סמכות מוקנית בדין, לכן הם מובחנים מבחינת הלבוש שלהם, כדי שלא ייחזו כבעלי סמכות ולכן כתוב כאן במפורש שהם לא אוכפים.

אוסנת הילה מארק: מה, הם לובשים תלבושת של סדרן?

עופר לוי: הם לובשים מכנסיים של מפעיל התחבורה הציבורית – לכל מפעיל של תחבורה ציבורית יש כמו מדים.

איתי עצמון: כלומר, כמו בסיטיפס?

עופר לוי: לא.

עופר לוי: אני יודע איך זה קורה באוטובוסים – הם לובשים מדים מובחנים מהמדים של הפקחים של המפעילים שאמורים לשמור על חובת התיקוף.

עופר לוי: הם לובשים חולצה ומכנסיים של מפעיל ולכן התקנות אומרות - - -לכן גם לא צריך איזושהי הכשרה או אכשרה של הסדרנים האלה, כי הם כמו סדרן באולם קולנוע, למעשה.

איתי עצמון: האם יש הוראה בדין שאוסרת על המפעילים להעסיק אנשים כאלה שמכוונים את תנועת הנוסעים?

איתי עצמון: אין הוראה כזו.

עופר לוי: לא.

איתי עצמון: אז מה מונע, בעצם, ממפעילי התחבורה הציבורית להפעיל את אותם אנשים שיכוונו את הנוסעים ויענו על שאלות, במידת הצורך, בלי לכתוב את הסעיף הזה בצורה הזו?

עופר לוי: באופן עקרוני, עד עכשיו עשינו את זה.

עופר לוי: כמו שאני אומר- עשינו את זה כבר.

עופר לוי: אבל אני חושב שהנוסח של התקנה הוא נוסח נכון והוא גם נוסח שבאיזשהו מקום יהווה לנו, כמשרד התחבורה, גם בסיס לקבל אולי תקציבים נוספים, ייעודיים, לעניין הזה, ממשרד האוצר.

עופר לוי: בסופו של דבר האמירה בתקנה היא אמירה - - "יסייעו בשמירה".

עופר לוי: לא "יאכפו", "ישמרו" לא "יורו".

איתי עצמון: תן לנו דוגמה למה זה לסייע בשמירה.

עופר לוי: זאת אומרת שכשעולה סדרן לאוטובוס ורואה שני אנשים שיושבים יחדיו באותו מושב, וזה לא מלווה של עיוור או אנשים שגרים באותו בית – הוא יכול לבקש מהם לשמור על מרחק 2 מ'.

איתי עצמון: אז הוא ביקש, והם אומרים – מי אתה?

איתי עצמון: אני לא מוכן לציית לך.

איתי עצמון: מה קורה אז?

עופר לוי: שום דבר לא קורה.

עופר לוי: האופציה היחידה שחוק הסמכויות מאפשר זה לפנות לשוטר כשזה קורה.

תמר זנדברג: מה קורה במצב רגיל כשעולה כרטיסן ומוצא אדם בלי כרטיס מתוקף?

עופר לוי: אז להבדיל, האנשים האלה יש להם איזושהי סמכות מסוימת בדין, בפקודת התעבורה יש למפעילים מפקחים מטעמם שהתפקיד שלהם מוגדר ספציפית, אך ורק לוודא שאנשים שילמו ותיקפו את כרטיסי הרב-קו.

עופר לוי: מעבר לזה אין להם שום סמכת.

תמר זנדברג: הוא לא יכול להוריד אותו בכוח מהאוטובוס.

עופר לוי: לא, ודאי שלא.

עופר לוי: הוא לא יכול להוריד אותו מהאוטובוס.

עופר לוי: הוא יכול לבקש ממנו להזדהות, בלבד.

עופר לוי: מקום שהנוסע הזדהה הוא יכול לרשום לו תעריף מוגדל - - -

תמר זנדברג: ואם הוא לא הזדהה?

עופר לוי: אפשר לפנות לשוטר.

תמר זנדברג: אז זה אותו הדבר.

תמר זנדברג: זה דומה מאוד לכרטיסן.

תמר זנדברג: גם לכרטיסן אין סמכות הפעלת כוח על נוסע.

איתי עצמון: לגבי סיטיפס – יש, לצערי.

עופר לוי: רק לסיטיפס יש סמכות עיכוב.

איתי עצמון: נכון, כי משרד התחבורה ביקש בכנסת ה-20 להעביר הצעת חוק שתיתן סמכויות גם לפקחים של נציגי מפעילי האוטובוסים.

תמר זנדברג: אני גם מתנגדת שיהיה.

תמר זנדברג: סמכות הפעלת הכוח היא סמכות מאוד מאוד - - - אני חושבת שדווקא בתקופת הקורונה זה בסדר גמור.

תמר זנדברג: הציבור צריך לראות - - -

איתי עצמון: הבעיה היא שאנחנו לא יודעים איך זה יתפרש.

איתי עצמון: הבעיה היא שבגלל שזה כתוב בצורה עמומה, אנחנו לא יודעים איך זה יתפרש.

איתי עצמון: כולנו מכירים את המציאות של מה קורה בתחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: יש סדרן - - -אני חייבת לומר שהייתי בסניף דואר והזדעזעתי.

תמר זנדברג: אם היה שם מישהו שאומר – סליחה, יש כאן יותר מדי אנשים, גם אם לא היה - - -

אוסנת הילה מארק: אני חושבת שזו אחריות של מנהל הסניף.

תמר זנדברג: אז לא היה.

עידן רול: אני חושב שעיקר האכיפה צריכה להתבצע בתוך בתי עסק ולא אחרי מסיכות של אנשים - - -

קריאות: - - -

עופר מלכה: הייתי חסום קודם.

עופר מלכה: אז בנוגע לתשלום במזומן, אני מבין שעברנו את הסוגיה.

עופר מלכה: לגבי הסדרנים – התלבושת זה רק כדי לבדל אותם וכדי לתת להם איזושהי יכולת להעיר לאנשים לעטות מסיכות, ושיתייחסו אליהם, כי אחרת אפילו לא מתייחסים אליהם.

עופר מלכה: אין להם סמכויות מעבר לזה ואין להם - -

תמרה לב: רק להשלים לעניין הסדרנים – אל"ף, ברורה לנו הדאגה שהיועץ המשפטי של הוועדה וגם חלק מחברי הכנסת העלו ביחס לחיכוך בין הסדרנים ובין הציבור.

תמרה לב: לכן היה לנו מאוד חשוב קודם כל להדגיש שהם סדרנים ולא פקחים.

תמרה לב: לכן קוראים גם לסעיף הזה ככה, שהם סדרנים ולא פקחים.

תמרה לב: היה לנו חשוב שהם ילבשו מדים שהם לא מדי הפקחים, אלא מדים של סדרנים.

איתי עצמון: זה לא כתוב.

איתי עצמון: כתוב שהם ילבשו בגדים של - - -

תמרה לב: הכותרת של הסעיף היא "סדרנים", להבדיל מ "פקידי רכבת" או "פקחים".

תמרה לב: מה שהם לובשים – כתוב שאלה בגדים המזוהים עם החברה המפעילה שאינם נחזים להיות מדים.

תמרה לב: והמילה "סיוע", שאני מבינה שזו מילה כללית ולא ברור, ולכן עופר וחבריי פה הסבירו למה הכוונה – באמת, הכוונה היא להפעיל סמכות - - -

אוסנת הילה מארק: לפעם הבאה, לדעתי כדאי לחדד את זה.

תמר לב: אז יכול להיות שיהיה אפשר לשקול, באמת, עם משרד התחבורה והבריאות, כמובן, להסביר בתיקון למה הכוונה בסיוע.

אוסנת הילה מארק: אוקיי, תודה.

אוסנת הילה מארק: סעיף 15 – מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 15 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 15 עברה.

טלי וינר שילה: 16.

טלי וינר שילה: ניקוי וחיטוי בעקבות חולה מאומת נודע למפעיל כלי תחבורה יבשתית כי נוסע בכלי התחבורה היבשתית או עובד בכלי התחבורה היבשתית הוא חולה מאומת, אחראי מפעיל כלי התחבורה היבשתית לכך שכלי התחבורה היבשתית שבו שהה הנוסע או העובד ינוקה ויחוטא בהקדם האפשרי.

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 16 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 16 התקבלה.

טלי וינר שילה: 17.

טלי וינר שילה: עונשין העושה אחת מאלה, דינו – קנס לפי סעיף 61(א)(1) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 – (1) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלא שמסר הצהרה כאמור בתקנה 4(1); (2) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב מחיצה למניעת העברת רסס, בדלפק שירות, אם ישנו בתחנה, כאמור בתקנה 4(3); (3) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, שהכניס לתחנה אדם שאינו עוטה מסכה או נתן שירות לאדם שאינו עוטה מסכה, כאמור בתקנה 4(5)(א); (4) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב שלט לעניין חובת עטיית מסכה, כאמור בתקנה 4(5)(ב); (5) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שסימן בתחנה, באזור עמידה בתורים, מקומות לעמידה כאמור בתקנה .4(7); (6) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שהציב שלט לעניין שמירת מרחק כאמור בתקנה 4(7); (7) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית בדרך של פתיחתה לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שתלה שלט בכניסה למעלית, אם יש מעלית בתחנה לעניין מספר הנוסעים המותר, כאמור בתקנה 4(8); (8) מפעיל תחנת תחבורה יבשתית, בעצמו או באמצעות אחר, שהציב שולחנות וכיסאות לאכילה בשטח התחנה, או שלא מנע גישה לשולחנות אכילה המקובעים לרצפה, אם קיימים בתחנה, ובלי שתלה שלטים לעניין איסור אכילה בתחנה, והכול למעט בשטח בית אוכל המצוי בתחנה ובניגוד לאמור בתקנה 5(א)(2) ו-(3).

אוסנת הילה מארק: מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 17 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 17 עברה.

קריאה: רק תתקנו בפעם הבאה שאתם מתקנים את זה שגם פקח מקומי שאושר לאחר מכן, מרשות מקומית, יכול גם אחרי - - -

טלי וינר שילה: כשהכול יאושר נבחן, כמובן, גם את זה.

טלי וינר שילה: 18.

טלי וינר שילה: עבירה מנהלית עבירה על הוראה מההוראות המפורטות בטור א' שבתוספת השנייה, היא עבירה מינהלית.

איתי עצמון: את רוצה לקרוא גם את התוספת השנייה, או לפחות להסביר לגבי סכומי הקנסות?

איתי עצמון: הוועדה צריכה גם לאשר גם את התוספת השנייה.

אוסנת הילה מארק: לא צריך לקרוא, היא יכולה להגיד לנו כמה מילים על זה.

טלי וינר שילה: אז בעצם התוספת השנייה מראה לגבי סעיף 17 מה סכום הקנס לגבי כל אחד מתתי הסעיפים מ-1 עד 80, רוב הקנסות הם מ-1,000 שקלים או 2,000 שקלים, ולגבי סעיף 8 – 5,000 שקלים.

טלי וינר שילה: 19.

טלי וינר שילה: קנס מינהלי קצוב לעבירה מינהלית כאמור בתקנה 18 יהיה קנס מינהלי קצוב, כקבוע לצדה בטור ב' בתוספת השנייה.

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 18 ו-19, והתוספת?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנות 18 ו-19 והתוספת התקבלו.

אוסנת הילה מארק: תקנות 18 ו-19 והתוספת אושרו.

טלי וינר שילה: 20.

טלי וינר שילה: עבירה מינהלית חוזרת הקנס המינהלי הקצוב לעבירה מינהלית חוזרת כמשמעותה בסעיף 2(ג) לחוק העבירות המינהליות, התשמ"ו-1985 (להלן – חוק העבירות המינהליות), יהיה כפל הקנס המינהלי האמור בתקנה 19, לפי העניין.

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 20?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 20 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 20 עברה.

טלי וינר שילה: 21.

טלי וינר שילה: עבירה מינהלית נמשכת הקנס המינהלי הקצוב לעבירה מינהלית נמשכת יהיה בשיעור חמישית מהקנס הקבוע בתקנה 19, לפי העניין, לכל יום שבו נמשכת העבירה לאחר המועד שנקבע בהתראה כאמור בסעיף 8(ב1) לחוק העבירות המינהליות.

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 21?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 21 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: סעיף 21 אושר.

טלי וינר שילה: 22.

טלי וינר שילה: הגורם המוסמך להטלת קנס מינהלי הגורם המוסמך להטיל קנס מינהלי לפי תקנות אלה (להלן – הגורם המוסמך), הוא כל אחד מאלה: (1) שוטר; (2) מפקח שהוא עובד המדינה שנתונות לו סמכויות פיקוח לפי כל דין, וכן פקח שמינה מנהל רשות הטבע והגנים הלאומיים לפי סעיף 58 לחוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה, התשנ"ח-1998;

אוסנת הילה מארק: זה משהו שקצת לא הבנתי – מה קשור רשות טבע והגנים לתוך הפיקוח הזה?

טלי וינר שילה: ניתנו להם סמכויות.

טלי וינר שילה: נירית להב קניזו ממשרד המשפטים אתנו והיא תסביר.

אוסנת הילה מארק: נירית, למה זה רלבנטי פה?

נירית להב קניזו: קודם כל, חוק המסגרת מאפשר להסמיך גם - - -.

נירית להב קניזו: מפקחים שהם עובדי רשות הטבע והגנים מנויים בחוק הסמכויות הכללי כגורמים שאפשר להסמיך אותם לאכוף את ההוראות הקבועות בחוק הסמכויות ובתקנות שלפיו.

נירית להב קניזו: הסיבה שהם נכתבו מפורשות היא שמצד אחד הם לא עובדי מדינה ולכן לא נכנסים לתוך הרישה של הסעיף, ומצד שני מדובר בכוח אדם מאוד מיומן בהפעלת סמכויות שעושים בהם שימוש לצורך אכיפת דיני הקורונה, ובתקופת הגל הראשון נעזרנו בהם מאוד בשביל להגדיל את כוח האדם שאוכף את הכללים.

נירית להב קניזו: מאחר והיה סגר ושמורות הטבע נסגרו והם היו פנויים – אפשר היה להסתייע בהם לצורך אכיפה.

נירית להב קניזו: זה פשוט מגדיל את כוח האדם.

נירית להב קניזו: מדובר באוכלוסייה שעוסקת באכיפה, דבר יום ביומו, יש לה סמכויות מהסוג הזה, יש לה ניסיון רב בעבודה עם אזרחים, ואנחנו מסתייעים בהם כרגע למיטב ידיעתי.

איתי עצמון: רציתי לשאול לגבי ההכשרה של אותם מפקחים.

איתי עצמון: בעצם, המפקחים כאן, לאחר שהתקנות נכנסו לתוקף – כל מפקח שהוא עובד מדינה ניתן לתת לו סמכויות פיקוח לגבי התקנות הספציפיות האלה.

איתי עצמון: איפה עומד הליך ההכשרה של אותם מפקחים?

נירית להב קניזו: גם חוק הסמכויות, וגם מהותית – לא צריך הכשרה לכל אחת מהתקנות בעצם, כשאנחנו מדברים על הכשרות בהקשר של סמכויות אנחנו מדברים על הכשרה להשתמש בסמכויות השונות, למשל – בסמכות לדרוש הזדהות, בסמכות להטיל את הקנס.

נירית להב קניזו: בזה עוסקת עיקר ההכשרה.

נירית להב קניזו: לא נדרשת הכשרה מיוחדת על פי רוב לעניין העבירות הספציפיות.

נירית להב קניזו: אפשר לראות גם בחוק המסגרת בסעיף 28ב' – שלא נדרשת הכשרה בכל תקנה, אלא מתפקידה של המנהלת בין היתר לשקול האם נדרשת הכשרה מיוחדת לתחום אכיפה מיוחד, ולקבוע מה ההכשרה הנדרשת באותם מקרים שהיא קבעה שיש בהם צורך.

אוסנת הילה מארק: תודה.

אוסנת הילה מארק: נמשיך לקרוא.

טלי וינר שילה: (3) עובד רשות מקומית שהוסמך עד יום ט"ו בסיוון התש"ף (7 ביוני 2020) לפי סעיף 5(ב) לחוק העבירות המינהליות; (4) פקח עירוני, לרבות פקח מסייע, שהוסמך לפי חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה), התשע"א- 2001; (5) עובד רשות מקומית שהוסמך לפי סעיף 28(א)(2) או (ב)(1) לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח-1968; (6) עובד רשות מקומית שהוסמך לפי סעיף 3(א) לחוק הרשויות המקומיות (אכיפה סביבתית – סמכויות פקחים), התשס"ח-2008.

טלי וינר שילה: זו בעצם רשימת הגורמים המוסמכים לתת את הקנסות המינהלתיות.

איתי עצמון: למעשה זה כל הגורמים המנויים בחוק, נכון?

איתי עצמון: כלומר, זו הסמכה מאוד רחבה.

טלי וינר שילה: כן.

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: מי בעד סעיף 22?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 22 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 22 עברה.

טלי וינר שילה: 23.

טלי וינר שילה: סמכויות שוטר לשם אכיפת ההוראות לפי תקנות אלה, יהיו לשוטר סמכויות אלה: (1) להורות לכל אדם לפעול בהתאם לתקנות או להפסיק פעילות בניגוד להן; (2) למנוע כניסת אדם למקום אם יש בכך הפרה של התקנות; (3) להורות על פיזור התקהלות הנעשית בניגוד להוראות תקנה 4, לתקנות הגבלת פעילות כפי שהוחלה בתקנה 3, ויחולו לעניין זה הוראות סעיף 27(א)(3) לחוק.

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנה 23?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 23 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 23 עברה.

טלי וינר שילה: 24.

טלי וינר שילה: תחולת תקנות להגבלת פעילות על מקום פתוח לציבור או על בית עסק המצוי בתוך תחנת תחבורה יבשתית יחולו ההוראות הנוגעות לו בתקנות הגבלת פעילות.

איתי עצמון: הן לא חלות בכל מקרה?

איתי עצמון: למה צריך להגיד את זה?

טלי וינר שילה: זה בעצם נועד להבהיר כאן שבכל מקום שיש ספק – שלא יהיה ספק, שתקנות הגבלת פעילות חלות בתוך התחנה.

איתי עצמון: אני מציע שתבדקו את זה גם כן לקראת הארכת התוקף של התקנות, כי היחס בין תקנות הגבלת פעילות לתקנות הספציפיות האלה – לא כל כך ברור לי, אני מוכרח להגיד.

איתי עצמון: כשהוועדה דנה בתקנות שנוגעות להגבלות על ענף התעופה נאמר לנו, וזה גם מעוגן בתקנות, ששדה תעופה זה מקום פתוח לציבור, וראו את תקנות הגבלת פעילות כאילו הן חלות עליו, וכאן בעצם אתם קובעים את זה באופן מפורש, אני לא כל כך מבין למה.

איתי עצמון: אז יכול להיות שצריך לבדוק את זה לקראת הסבב הבא.

עופר לוי: אנחנו פשוט רצינו להבחין בין בתי העסק שפועלים במתחמים התחבורתיים לבין המתחמים התחבורתיים עצמם, שם אופן הפעילות הוא שונה מהמתחמים המסחריים שיש בתחנות המרכזיות וגם בתחנות הרכבת.

עופר לוי: לכן האבחנה הזאת היא אבחנה נכונה, אני חושב.

עופר לוי: לעניין רשות שדות התעופה אני לא יודע.

איתי עצמון: אני מציע שתבדקו את זה, כי זה לא כל כך מתיישב עם מה ש - - -

אוסנת הילה מארק: אוקיי.

אוסנת הילה מארק: מי בעד 24?

אוסנת הילה מארק: מי נגד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנה 24 התקבלה.

אוסנת הילה מארק: תקנה 24 עברה.

טלי וינר שילה: 25.

טלי וינר שילה: תחילה תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ט באלול התש"ף (18 בספטמבר 2020).

טלי וינר שילה: 26.

טלי וינר שילה: תוקף תוקפן של תקנות אלה עד יום כ"ז בתשרי התשפ"א (15 באוקטובר 2020) 27.

טלי וינר שילה: הוראות מעבר על אף האמור בתקנה 4(1) , מפעיל תחנת תחבורה יבשתית יגיש הצהרה כמפורט בתקנה האמורה, עד יום י"ג בתשרי התשפ"א (1 באוקטובר 2020).

אוסנת הילה מארק: מי בעד תקנות 25, 26, 27?

אוסנת הילה מארק: הצבעה תקנות 25, 26 ו-27 התקבלו.

אוסנת הילה מארק: תודה, תקנות 25, 26 ו-27 אושרו.

איתי עצמון: עכשיו יש כאן את התוספת הראשונה ואת התוספת השלישית, הן פתוחות לעיון של חברי הכנסת.

איתי עצמון: אני מציע שתגידי כמה מילים לגביהן.

טלי וינר שילה: אוקיי.

טלי וינר שילה: התוספת הראשונה זאת הצהרה שאותה צריך מפעיל תחנת תחבורה יבשתית להגיש, שבו הוא מעדכן שהוא מודע לחובות שלו שנועדו לשמירה על בריאות הציבור, שהוא האחראי על קיום התקנות.

איתי עצמון: זו ההצהרה שצריך למסור עד 1 באוקטובר.

טלי וינר שילה: נכון.

טלי וינר שילה: אוקיי.

טלי וינר שילה: התוספת השלישית היא בעצם השלט אותו צריך להציב בכניסה לתחנת תחבורה יבשתית, שמפרט מתי אסורה הכניסה לתחבורה הציבורית, וזה מנוסח בצורת שאלות לציבור, שהם יידעו מה החובות שלהם, מתי אסור להם להיכנס ומתי אנחנו מבקשים מהם להימנע מכניסה לתחנת תחבורה.

איתי עצמון: הוועדה צריכה להצביע על התוספות.

איתי עצמון: תוספת ראשונה ותוספת שלישית.

אוסנת הילה מארק: תוספת ראשונה ושלישית – מי בעד?

אוסנת הילה מארק: הצבעה התוספת הראשונה והתוספת השלישית התקבלו.

אוסנת הילה מארק: תודה.

אוסנת הילה מארק: התקנות עברו.

אוסנת הילה מארק: תודה רבה, הישיבה נעולה.