ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 70, 2020-09-23 09:30

חיים כץ: בוקר טוב, היום, יום רביעי בשבוע, ה-23 לספטמבר 2020, ה' בתשרי התשפ"א.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: ממשיכים את הישיבה בנושא: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6).

חיים כץ: אתמול, עלו בוועדה לא מעט שאלות.

חיים כץ: אחת השאלות שעלתה - למה אנחנו בתקופה הזאת, בקטע של הקורונה, לא משלבים?

חיים כץ: אנחנו הגדרנו את מד"א.

חיים כץ: אחרים, אחר כך אמרו לי, חיים, תשמע, יש עוד גופים מגבילים למד"א – אז למה אנחנו לא משתפים?

חיים כץ: אני משנה את הסגנון ואומר – למה אנחנו לא משתפים את ארגוני התמיכה הרפואית, או התמיכה המהירה שאנחנו מקבלים ברפואה, לפני שאנחנו עוברים לבסיסים הקבועים של בתי החולים?

חיים כץ: בדרך, בתחנות בדרך, לפני שמגיעים לבית-חולים, אנחנו עוברים תחנות בדרך.

חיים כץ: לא כולם, בני המשפחה מסיעים אותם, מביאים אותם לבית-החולים.

חיים כץ: יש כאלה שנפגעים במד"א, יש כאלה שנפגעים באיחוד הצלה, יש כאלה, לצערנו, שנפגשים בזק"א – אז הפגישה לא כל כך חשובה.

חיים כץ: אני חשבתי, שבתקופה הזאת של הקורונה, של המגפה, כשאנחנו בכלל במצב של בלתי נודע.

חיים כץ: כולם מומחים, בייחוד, אם אתה חבר כנסת.

חיים כץ: רואה חבר כנסת חדש שנבחר, הוא בא לטלוויזיה, ונותן פרשנות שגדולי הפרופסורים לא יודעים.

חיים כץ: אבל הוא כבר פרשן.

חיים כץ: אני משתגע.

חיים כץ: אני משתגע מהרצון הזה של חבר כנסת לבוא לתקשורת, ולהגיד - בחיים, אני 20 שנה בכנסת לא הייתי שם.

חיים כץ: לא באתי ונתתי פרשנות על דברים שאני לא מבין, רק בגלל שאני חבר כנסת.

חיים כץ: פתאום אני מבין.

חיים כץ: פתאום אני מומחה.

חיים כץ: חשבתי שאנחנו צריכים בהזדמנות הזאת, לעשות את מה שאנחנו צריכים לעשות.

חיים כץ: ישבנו מול האוצר.

חיים כץ: דיברתי עם מנהלי בתי-החולים, וראיתי את המצוקה.

חיים כץ: ואפילו חלק מהם הזכיר לי את תחלואיי בעבר.

חיים כץ: פרקים בחיי - עשו לי חיים שכאלה.

חיים כץ: אני עשיתי זה וזה – הכול בסדר.

חיים כץ: אני הבנתי שבקטע של 101.5%, אין השתתפות אוצר.

חיים כץ: פניתי לאוצר, ואמרתי, אני מבקש, תקציבו כסף נפרד מעל 101.5%, אנחנו נלך לתהליך – אני לא יודע פיילוט, לא פיילוט, נלך לתהליך של בדיקה, של השפעה, של הכנסת מה שאמרנו – חיזוק הפעילות בקהילה, נעשה תוך חודשיים, עד סוף השנה הזאת - והגענו להסכמות.

אוסאמה סעדי: מי הגיע להסכמות?

חיים כץ: אני.

אוסאמה סעדי: אתה הגעת להסכמות.

חיים כץ: הגענו, כי זה היה עם האוצר.

אוסאמה סעדי: אתה והאוצר הגעתם להסכמות.

חיים כץ: אני בטוח שאתה מסכים להן.

אוסאמה סעדי: בוא נראה.

חיים כץ: אני מוכן להתערב איתך, אחד למאה, שאתה מסכים להן, כי אתה איש ציבור הגון.

חיים כץ: ההסכמות עם האוצר אומרים שהאוצר מעבר ל-101.5% הזה, יתנו 41 מיליון שקל, לחיזוק הפעילות בקהילה.

חיים כץ: זה מה שרציתי בגדול כשאמרתי 0.2%, 0.25%, מה-18 מיליארד – זה הסכומים.

חיים כץ: 41 מיליון – בשביל להסיר את האבק מן המספר, זה פעמיים ח"י וחמסה.

חיים כץ: אנחנו עובדים במספרים האלה.

חיים כץ: כששאלו בחוק של חברת הכנסת אתי, מאיפה הגיע ה-518?

חיים כץ: זה היה 100 חמסה וח"י, אז יהיה 41 מיליון שקל.

חיים כץ: יהיו פה דיונים בוועדה, עם קופות החולים, בתי החולים.

חיים כץ: האוצר יביא 41 מיליון למהלך הזה.

חיים כץ: למהלך שנבדוק שירותי בית בקהילה על ידי גופים תומכים, כמו מד"א, איחוד הצלה.

חיים כץ: נבדוק את הפעילות בקהילה.

אליהו חסיד: למה?

חיים כץ: האוצר יביא 41 מיליון שקל.

חיים כץ: אוסאמה – אם אתה לא רוצה את ה-41 מיליון, תגיד, אני לא רוצה בקהילה הערבית 41 מיליון, אנחנו ניתן לך, גם אם תתנגד.

חוה אתי עטייה: כל הכבוד על ההישג שלך.

אוסאמה סעדי: אבל מה עם בתי החולים בנצרת?

אוסאמה סעדי: הם היחידים שנותנים שם טיפול לחצי מיליון אזרחים.

חיים כץ: מה זה עוזר אחד לשני עכשיו?

חיים כץ: מה זה נוגע למה שאמרתי?

אוסאמה סעדי: אמרת עזרה לקהילה – לאן זה הולך?

חיים כץ: תגיד לי, מה נוגע אחד לשני מה שאמרתי עכשיו ומה שאתה אמרת?

אוסאמה סעדי: החוק מדבר על התייעלות.

חיים כץ: עזוב את החוק רגע.

חיים כץ: כל זה לא קשור לחוק.

חיים כץ: בעקבות החוק.

חיים כץ: בשביל שבית החולים בנצרת יקבל את מה שמגיע לו על הפעילות, ולא נגרע ממנו שקל אחד, זה רק בגלל בית החולים בנצרת.

חיים כץ: האוצר היה מוכן לתת תוספת של 41 מיליון, שלא יגרע מבית-החולים בנצרת, כי כאשר הסתכלנו על הנתונים, היינו צריכים להוציא מבית החולים בנצרת 17 מיליון מתוך ה-41 וללכת לקהילה.

חיים כץ: אמרנו לא רוצים.

חיים כץ: הבנת?

אוסאמה סעדי: לא כל כך.

חיים כץ: אני מסביר גרוע...

חיים כץ: אתה אחד מאלה שמבינים יותר טוב.

חיים כץ: מאחר ואנחנו נביא את ה-41 מיליון, ולכן, בשבוע הבא, הכנסת בפגרה.

חיים כץ: אבל, כל ועדה יכולה לבחור ישיבה אחת חשובה.

חיים כץ: יום כיפור, זה יום שני.

חיים כץ: ניקח יום מנוחה אחרי יום כיפור.

חיים כץ: ביום רביעי, בשעה עשר בבוקר, נעשה פה דיון ראשוני.

חיים כץ: אין לחץ של הכנסת.

חיים כץ: רביעי, נעשה פה דיון.

חיים כץ: אוצר, תרשמו ביומנים.

חיים כץ: נזמין את מנהלי בתי-החולים, מי שירצה יבוא.

חיים כץ: נזמין את מנהלי קופות.

חיים כץ: נזמין גופים שנותנים שירותי תגובה מהירה, לא את כולם, אבל את הגדולים שבהם.

חיים כץ: כשאת תזמיני את נטל"י – זה שרות מינויים.

חיים כץ: אני לא מחפש שירות מינויים.

חיים כץ: אני מחפש שרות שנותן לכולם.

חיים כץ: לא רוצה גוף שיש לו מנויים, והוא נותן שרות למינויים שלו – לא.

חיים כץ: לא, זה לא הולך לשם.

חיים כץ: אני הולך לגופים התנדבותיים שנותנים שירותים לכולם.

חיים כץ: את כולם תזמיני מבחינתי, חלק בזום, וחלק פה.

חיים כץ: את הגדולים, שיבואו לפה.

חיים כץ: תזמיני את רוני גמזו - הוא יבוא.

חיים כץ: לאור החשש מקריסה של מערכת הבריאות, אז אנחנו והנדיבות של האוצר - לא נדיבות גדולה מדיי, אבל 41 מיליון זה לא הרבה, אבל זה לא מעט.

חיים כץ: אני חושב, בשביל להתחיל מהלך – תמיד אמרתי, שסדק בקיר, ואם רואים שזה טוב, הסדק, המעשים, יפרצו את הקיר.

חיים כץ: אני חושב שהלכנו פה מהלך, הבאנו את הכסף.

חיים כץ: תוך חודש, חודשיים, לפני שהכנסת תתפזר – חשוב לי.

חיים כץ: אני לא רוצה שהכנסת תתפזר, למרות שאני חושב שהיא חייבת להתפזר, כי היא לא מתפקדת.

חיים כץ: לא ממשלה מתפקדת, ולא הכנסת מתפקדת.

חיים כץ: אני מסתכל – מה זה הכנסת לא מתפקדת?

חיים כץ: הם באים לעבודה, הם עובדים.

חיים כץ: אבל אם הוועדה הזאת לא מחוקקת, ואני אומר את זה ברגע של חקיקה.

חיים כץ: אם הוועדה לא מחוקקת חוקים פרטיים של אנשים, אלא רק נוגעת בחוקים ממשלתיים במאקרו, אז העסק לא עובד.

חיים כץ: ואם העסק לא עובד, אז אנחנו צריכים ללכת - - -

אופיר סופר: אין מסחר, הבורסה סגורה.

אופיר סופר: אין חקיקה, אין התנגדויות.

חיים כץ: אין חקיקה, העסק לא עובד.

חיים כץ: אי לכך, אנחנו נעביר את החוק הזה.

חיים כץ: ניתן מעט חמצן לבתי-החולים, גם פחות ממה שהם ראויים לקבל, ונתחיל בחקיקה לשיפור הפעילות בקהילה, והבאנו לזה כסף, ולא על חשבון בתי-החולים.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמובן, שאנחנו מברכים אותך על המאמצים שאתה עושה ועל ההישג.

חיים כץ: דבר, צעק עלינו.

חיים כץ: למה הוא לוחש?

חיים כץ: כי אוסאמה הוא בן אדם חכם, עם ניסיון חיים.

חיים כץ: פעם צעקתי, אז הוא אמר לי, למה אתה צועק?

חיים כץ: במאפיה לוחשים.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כמובן, שאנחנו מברכים אותך על המאמצים שאתה עשית בימים האחרונים, ועל ההישג שלך.

חיים כץ: שלנו כוועדה, לא שלי.

חיים כץ: אני בכוח שלכם הבאתי.

אוסאמה סעדי: אני מברך אותך על ההישג שלך, שהוא הישג שלנו, של הוועדה.

אוסאמה סעדי: ההישג הוא באמת של הוועדה ושלנו להשיג עוד תקציב של 41 מיליון שקל, שמיועד לשירותי רפואה בקהילה, וגם למנוע את קריסת בתי-החולים הפרטיים.

אוסאמה סעדי: כמובן, מטבע הדברים שאני וחברתי פה, היבה, שאנחנו מייצגים את החברה הערבית.

חיים כץ: אתה מייצג את כלל האזרחים במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: כנראה שאני אתחיל לדבר בערבית, אז אתה תבין אותי.

אוסאמה סעדי: (מדבר בערבית).....

אוסאמה סעדי: אנחנו לא רק מייצגים, בעיקר את הציבור - - - אנחנו הנציגים של הציבור ששלח אותנו.

אוסאמה סעדי: אבל, כמובן, אכפת לנו מכלל האזרחים במדינה, ומשרותי הרפואה במדינה כולה.

אוסאמה סעדי: לכן, אני העליתי גם את הנושא של בית-החולים הדסה, וגם שערי צדק, אני וחברי חבר הכנסת חסיד, שהעלינו את זה במליאה.

אוסאמה סעדי: כי אני מקבל טיפול רפואי בבית-חולים הדסה.

אוסאמה סעדי: אני עכשיו גר בירושלים, בבית צפאפה.

אוסאמה סעדי: אז אני מקבל בשערי צדק ובהדסה.

אוסאמה סעדי: גם בתי חולים בירושלים המזרחית.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר אנחנו מדברים על חצי מיליון אזרחים ערבים שמקבלים טיפול רפואי בשלושת בתי-החולים בנצרת, ובמיוחד עכשיו, שהם כורעים תחת הנטל של הקורונה, בין אם זה בית החולים האנגלי סקוטי, בין אם זה בית חולים צרפתי.

אוסאמה סעדי: היום דיבר אתי מנהל בית החולים נאיל אליאס, שיוסיפו 40 מיטות, 40 מיטות חדשות.

אוסאמה סעדי: בסוף, נותנים להם ארבעה מיליון שקל – תגיד, זה לא צחוק מהעבודה?

אוסאמה סעדי: איך אפשר להחזיק מחלקה, וכל הזמן מבקשים מהם, תוסיפו מיטות.

חיים כץ: 40 מיליון, זה לא בכסף הזה.

חיים כץ: 40 דומה ל-41.

חיים כץ: אבל 40 מיליון שנותנים להם, זה לא בכסף שאתה מקבל פה.

חיים כץ: זה לא ב-101.5%.

נועה היימן: גם המספרים שאמרת הם לא נכונים.

חיים הופרט: זה רק על הבינוי של המחלקות.

חיים הופרט: מעבר לזה, הם מקבלים - - -

אוסאמה סעדי: אני מדבר על מחלקה חדשה שהקים בית-חולים צרפתי.

חיים הופרט: זה רק על הבינוי.

חיים הופרט: מקבל גם על הכוח אדם - ספציפית הוא קיבל עוד שלושה מיליון שקלים.

אוסאמה סעדי: איפה?

אוסאמה סעדי: צרפתי, איפה שלושה מיליון שקלים?

אוסאמה סעדי: איפה?

אוסאמה סעדי: אתה אמרת אתמול שאתה תיתן לנו את המספרים.

אוסאמה סעדי: אני מתייחס למספרים האלה.

אוסאמה סעדי: ואומר לי, מנהל בית החולים, וגם בית-החולים האיטלקי, ד"ר חרבג'י.

אוסאמה סעדי: גם ד"ר פאיד חכים.

אוסאמה סעדי: אי אפשר להחזיק שלושה בתי חולים שנותנים טיפול, חלק מהחולים קשה של הקורונה מאושפזים בשלושת בתי-החולים האלה.

אוסאמה סעדי: לכן, אם לא ניתן היום מיד תזרים, הם יקרסו.

אוסאמה סעדי: אז אתה אומר, אנחנו לא ניתן להם לקרוס, אני מסכים איתך.

אוסאמה סעדי: 41 מיליון לקהילה, למד"א זה בסדר גמור.

אוסאמה סעדי: אני בירכתי פה, כשהיה אלי בין, על הפעילות שהם עושים היום ביישובים הערביים.

אוסאמה סעדי: גם לנו יש עמותות שמפעילות גם שירותי רפואה דחופה, לא רק מד"א ולא רק איחוד והצלה.

אוסאמה סעדי: יש גם עמותות שאנחנו נזמין אותם.

נועה היימן: אם החוק הזה לא עובר, הם לא ירוויחו 15 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: על החוק, אני, יש לי דרישה אחת.

אוסאמה סעדי: כל בית-חולים שהוציא הוצאות על טיפול בקורונה, שישלמו להם עבור השירותים האלה, ולא להיכנס לעניין הזה של קופות חולים.

חיים כץ: אוסאמה, הקורונה לא במשחק הזה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה שזה יהיה במשחק.

אוסאמה סעדי: בחוק הזה, לא ב-41.

אוסאמה סעדי: אני אומר החוק הזה - - -

חיים כץ: יש שני דברים.

חיים כץ: 41 מיליון, עזוב אותו – קיבלנו, איננו.

חיים כץ: לא מדברים.

חיים כץ: החוק הזה, זה לא הקורונה.

חיים כץ: הקורונה זה יהיה בנוסף.

חיים כץ: ודאי.

אוסאמה סעדי: עכשיו, אם יש לך עוד משפטים, תמשיך.

אוסאמה סעדי: אני, את כל העניינים האלה - התחשבנות בין קופות חולים, לבין בתי-חולים, בתי-חולים, לקופות חולים, האוצר מנסה להטיל את כל - - -

חיים כץ: החוק הזה בא לתת את התשלום הקבוע השנתי.

חיים כץ: השנתי, שהוא נותן בכל שנה.

חיים כץ: הגדיל אותו באחוז וחצי, או יותר, למרות שהוא מבין שבמרץ, אפריל - לא הייתה פעילות, בתי-החולים היו סגורים.

חיים כץ: יכול להיות גם בנובמבר, לא יהיה פעילות.

חיים כץ: אבל הוא אומר יחד עם זה, יש שתי מערכות שעובדות.

חיים כץ: יש מערכת אחת שאנחנו לא יודעים מה יקרה, שזו הקורונה.

חיים כץ: זה לא שסגרת פה – ואמרת, הקורונה - מטפלים בקורונה, זה הטיפול השוטף של בית החולים שלך - על הניתוחים האלקטיביים וכן הלאה.

חיים כץ: 41 מיליון שאני רציתי לעצור מתוך הכסף הזה, גם לא נוגע, כי באו מנהלי בתי-החולים, אמרו לי, תקשיב, אנחנו בקושי חיים עם ה-101.5%.

חיים כץ: באתי לאוצר, גילו נדיבות לב – הביאו 41 מיליון, לא על חשבון ה-101.5%, ולו גם אגורה אחת.

חיים כץ: כי גם הם חושבים, וגם מנהלי בתי-החולים חושבים שהשיפור בקהילה, יכול לתת תרומה גם לאוצר מבחינה כספית, וגם לאוכלוסייה במדינת ישראל, יכול לתת להם מענה לשפר את האיכות.

חיים כץ: היום, אנחנו ניתן לבתי-החולים.

חיים כץ: אני מקווה שלא ייצא בסוף שזו מקדמה.

חיים כץ: אבל את הכסף לשנת 20', לפי צמיחה של אחוז וחצי, עלייה של 1.5%, על בסיס 19, אני לא יודע אם זה מספיק, אני לא יודע אם זה לא מספיק.

חיים כץ: אבל הם אומרים שהם מחכים לכסף הזה, כי הם לא יכולים לחיות יותר.

חיים כץ: הם לא יודעים לשלם משכורות.

חיים כץ: הם לא יודעים - - - השאלה הייתה אם אנחנו נותנים להם לקרוס ולהביא את הכול שלא ישלמו, וכן ישלמו, ועלינו.

חיים כץ: פה אני עכשיו לוקח על עצמי - לא כל חברי הכנסת יודעים לעמוד מול התקשורת ולהגיד להם - תכתוב מה שאתה רוצה, אתה לא מעניין אותי, שמעת?

חיים כץ: תכתוב מה שאתה רוצה.

חיים כץ: תגיד מה שאתה רוצה.

חיים כץ: אני אחראי, אני לא עובד אצלך, ותעשה מה שאתה רוצה - לא כל חברי הכנסת.

חיים כץ: ראיתי כבר חברי כנסת, שבשביל כותרת, משנים את דעתם ומדברים לתקשורת, וכל השוכחים, בשביל מה הם באו לפה?

חיים כץ: יש גם כאלה.

חיים כץ: במקרה הזה, אני חושב שעשינו מהלך, בשביל לשפר, הבאנו תוצאה.

חיים כץ: יכול להיות שאנחנו צריכים יותר, אבל זו תחילתה של דרך.

חיים כץ: יצרנו את הסדק בקיר, בשביל אולי, להביא לשיפור הרפואה בקהילה.

חיים כץ: אולי.

חיים כץ: אם נראה שטעינו, נגיד טעינו.

חיים כץ: הסיכון או ההשקעה לא הייתה גדולה מדיי, וככה הייתי נוהג בחיים הפרטיים - משקיע.

חיים כץ: אתה רוצה סיפור מהחיים, אני אתן לך.

חיים כץ: הבן שלי, גמר עיצוב המוצר בשנקר.

חיים כץ: עבד בחברה, פיתח מוצרים, והיה נוסע לסין, מייצר אותם בסין עבור החברה שהוא עבד.

חיים כץ: יום אחד, הוא בא, אמר לי – אני יכול להיות מיליונר, סדר לי הלוואה 200 אלף שקל, ואני אהיה מיליונר.

חיים כץ: אני יודע שאני מייצר מוצרים, אני אביא אותם.

חיים כץ: אמרתי לו, למה?

חיים כץ: קח 200 אלף שקל.

חיים כץ: קח.

חיים כץ: אחרי שנתיים שמימנתי לו שכירות, ראה שהוא לא יכול להיות מיליונר מזה.

חיים כץ: אז שילמתי 200 אלף שקל.

חיים כץ: הילד יודע שלא לקחתי לו תקווה בחיים.

חיים כץ: יודע.

חיים כץ: רצה לנסות - נתתי לו מכיסי הפרטי.

חיים כץ: אני שלם עם זה, הוא שלם עם זה – הכול בסדר.

חיים כץ: אמר, הבנתי, תודה רבה.

חיים כץ: תאר לך, לא הייתי נותן לו?

חיים כץ: כל החיים הוא היה אומר – הייתי יכול, אתה מנעת.

חיים כץ: הנה, הוא יודע, אני שמח.

חיים כץ: פה אם טעינו, מבחינת תקציב מדינה של 450 מיליארד שקל, 0,1% למיסוי שאולי ישפר את איכות החיים של האזרחים במדינת ישראל מבחינה רפואית, זו השקעה שאנחנו צריכים לעשות אותה.

חיים כץ: האוצר הבין, הלך איתי, ונתן לי את זה, ואני מודה להם.

אוסאמה סעדי: אם זה סיפור מהחיים.

אוסאמה סעדי: אני אומר, היום קראנו שראש הממשלה רוצה לחייב בצו 8 את הרופאים הפרטיים לעבוד.

חיים כץ: לא אתן, עזוב, אל תיכנס לזה.

אוסאמה סעדי: אתמול, היו בלשכה שלי נציגים של בוגרי רפואה.

חיים כץ: הם פנו אליי, חייכתי.

חיים כץ: זהו.

אוסאמה סעדי: כאשר יש 1,500 נבחנים שניגשו למבחן - - -

חיים כץ: קיבלנו פטור מחובת הנחה.

חיים כץ: בוא, נעבור עכשיו לחוק.

אליהו חסיד: אני רק שואל את השאלות ששאלנו אתמול.

אליהו חסיד: שיממשו את החוק הזה, ובתי-החולים ימשיכו לבכות שהם קורסים, ופה יישבו מולנו אנשים ויגידו, כי הם קיבלו כסף לקורונה - - - חיים, אנחנו ניתן כסף - - -

חיים כץ: אני סומך עליך וסומך עליי.

חיים כץ: אנחנו, זה לא נגמר.

חיים כץ: הלוואי וזה היה נגמר.

אוסאמה סעדי: חיים, רשמנו את ההתחייבות שלך, גם לי וגם לאליהו, וגם להיבה - זה בשמה.

אוסאמה סעדי: אנחנו, כל ענייני הוצאות של בתי-החולים בעניין הקורונה, החוק הזה - - -

חיים כץ: זה לא נכנס ב-101.5%.

אליהו חסיד: ואני שואל, אז למה בתי החולים קורסים?

אליהו חסיד: אני לא מבין?

היבה יזבק: ועל זה גם היה אתמול - - -

חיים כץ: כי הסוס לא התרגל לא לאכול - - - כי אין עדכון לפי מדד עלייה תוחלת החיים, שזה הכי חשוב.

אליהו חסיד: חיים, אבל נשכח, שאלנו אתמול שאלות טובות, לא היה פעילות חודשיים.

אליהו חסיד: אתה מוסיף להם 1.5%.

אליהו חסיד: בקורונה – הם קיבלו כסף מהצד.

אליהו חסיד: בוא - אי אפשר לתת כסף, ושיבכה כל הזמן שהוא קורס.

חיים כץ: אתה יודע, אני אתן לך תשובה, כי אני אוהב את הראש שלך.

חיים כץ: אנחנו בחיים, לצערי, או בתקופה הזאת, נמצאים בתאונת דרכים גדולה.

חיים כץ: יש המון פצועים.

חיים כץ: אתה ואוסאמה ואני ואתי, ומשה אבוטבול, אנחנו פרמדיקים, ואנחנו צריכים לבדוק מי צריך חוסם עורקים ולטפל בו, ולא לטפל במי שצועק בגלל שהוא שבר את הרגל.

חיים כץ: מי ששבר את הרגל, הוא צועק.

חיים כץ: אז יכול להיות שמי שצריך חוסם עורקים - שותק.

חיים כץ: העברת החוק הזו, כנראה שזה אחד מהטיפולים שאנחנו נותנים עכשיו חוסם עורקים.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: כי אם לא - לא הייתי מעביר את זה.

חיים כץ: כי הם לא יכולים להגיד לי פוליטית, לא פוליטית.

חיים כץ: אני בא לפה, רואה עבור מה הגעתי לפה ועובד.

חיים כץ: אתה יודע, אני עובד פה לא פוליטי.

חיים כץ: אין פוליטי, אין.

חיים כץ: בעיניי, באתי לפה כשליח ציבור של כולם.

חיים כץ: של ערבים; של הדרוזים; של הצ'רקסים; של המוסלמים; של היהודים; של החרדים; של היהודים לייט – הכול.

חיים כץ: אני לא רואה פה הבדל, כמו שאני בא לבית-החולים, ואני רואה את המטפלים מכל הסוגים.

חיים כץ: אז אנחנו פה המזור שלהם.

חיים כץ: ולכן, אנחנו חייבים את האוצר שיביא את המצגת או אנחנו לא חייבים.

נועה בן שבת: סיכמנו אתו.

חיים כץ: בבקשה, נתחיל עם ההקראה.

נועה בן שבת: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס׳...), התשפ"א-2020

נועה בן שבת: התקציב 2017 ו-2018), התשע״ז 2016 (להלן - החוק העיקרי), בסעיף 54 -

המשוקלל״ יבוא: ״״סכום התשלום המזערי לשנת 2020״ - סכום שהוא 100% מסך התשלום

המשוקלל״ יבוא: כללי בשנת 2019, וחלות עליהם הוראות סימן זה.

המשוקלל״ יבוא: וכן, על אף האמור בסעיף

המשוקלל״ יבוא: ושירותי בריאות השן, בתוספת שיעור העדכון לשנת 2020;

חיים הופרט: כל פעילות שנמצאת בתוך - - - שזו פעילות ניתוחית שנמצאת בקודים דיפרנציאליים.

חיים הופרט: כל שירותי הפנימית, וכל השירות שמוגדר אחר – כל פעילות המיון שהייתה בשנה הקודמת.

חיים הופרט: כל פעילות שיניים שהייתה בשנה הקודמת, וכל פעילות שהייתה במסגרת התכנית הלאומית לקיצור תורים במערכת הציבורית – כל אלה נכללים במאה אחוז שהיה בשנה שעברה, שהקופה תצטרך לשלם אותו גם השנה בקידום מחירים.

נועה בן שבת: אז אתה מביא בחשבון גם את המיון וגם את השיניים, למרות שהם הוחרגו בשנת 2019.

נועה בן שבת: אתם אומרים ככה – שהסכום שנדרשה קופת חולים לשלם, זה הסכום שהיא נדרשה בפועל.

חיים הופרט: נכון.

חיים הופרט: זה לא התשלום בפועל, זה תשלום שיצא עבור השרות שניתן.

חיים הופרט: אם יש קופה שפיגרה בתשלומים או קופה שנמצאת באיזשהו תהליך כזה או אחר על ערעורים, זה לא התשלום שנכנס בבנק, אלא תשלום שמגיע לבית-החולים.

נועה בן שבת: מגיע, אחרי הנחות.

חיים הופרט: אחרי הנחות, בהתאם להסכמים.

נועה בן שבת: ״סכום התשלום המרבי לשנת 2020״ - סכום שהוא 101.5% מסך התשלום

נועה בן שבת: כללי בשנת 2019, וחלות עליהם הוראות סימן זה, וכן, על אף האמור בסעיף

נועה בן שבת: ושירותי בריאות השן, בתוספת שיעור העדכון לשנת 2020 ;״

פנימיות״ יבוא: ״״שירותי בריאות השף׳ - השירותים המוחרגים שנקבעו בצו ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (קביעת שירותים מוחרגים) (הוראת שעה), התשע״ט-2019;".

נועה בן שבת: שירותים שהוחרגו באותו צו ממרץ 2019, ובכל זאת, אמרנו שהם באים בחשבון בסכום המזערי והמירבי.

חיים הופרט: זה שירותים שגם בהם הייתה ירידה בפעילות.

חיים הופרט: אנחנו רוצים שבתי-החולים יקבלו עליהם את התוספת כמו ב-2019.

נועה בן שבת: זאת אומרת, שהם יובאו בחשבון - - - מה היה ב-2019.

חיים הופרט: נכון.

חיים הופרט: זה מאה אחוז כולל אותם.

נועה בן שבת: אני רוצה להעיר, שבהגדרה שירות דיפרנציאלי, יש אזכור של השנים, אבל אתם לא מתקנים.

חיים הופרט: לא.

חיים הופרט: לא מוסיפים עוד שירות מעבר לצווים שהיו וכבר עברו.

נועה בן שבת: ולכן, אתם לא מאפשרים משנת 2020 לעשות שם שינוי.

חיים הופרט: נכון.

נועה בן שבת: תיקון סעיף 55 2.

נועה בן שבת: בסעיף 55 לחוק העיקרי -

נועה בן שבת: ברישה, במקום ״עד 2019״ יבוא ״עד 2020״ ;

אחרי פסקה  יבוא: ״(3) בשנת 2020 - תקרת הצריכה ברוטו בשנת 2019, בתוספת שיעור העדכון לשנת 2020, תוספת ריאלית ושיעור הקידום הנוסף לשנת 2020 כמשמעותו בסעיף קטן (ד).״;

ינון גוטגליק: נכון.

ינון גוטגליק: שנת הבסיס הם שנים אחורה מ-2014, בעצם, אנחנו מעדכנים אותה בשלוש עדכונים שונים, זה גם תוספת ריאלית גם שיעור הקידום הנוסף שאנחנו נותנים לשנת 2020, תיכף נדבר עליו.

ינון גוטגליק: וגם שיעור העדכון שזה בעצם עליית המחירים של שירותי האשפוז, כפי שקובעת ועדת המחירים.

נועה בן שבת: איך אתם קבעתם את שיעור העדכון של הקידום הנוסף של שנת 2020, נגיע אליו.

קטן יבוא: ״(ד) שיעור הקידום הנוסף לשנת 2020 יהיה 0.667% (בסעיף קטן זה/ בפרק זח - שיעור הקידום הנוסף לשנת 2020) ; על אף האמור, רשאים השרים לחשב, לגבי קופת חולים ובית חולים ציבורי כללי מסוימים, שיעור קידום נוסף לשנת 2020 השונה מהשיעור האמור, בהתחשב, בין השאר, בשיקולים המפורטים בסעיף 60(ג)(1)(א) ו-(ב).

קטן יבוא: " דבר ראשון, אנחנו רואים פה את שיעור הקידום של 0.667%, אתם יכולים להסביר איך קבעתם אותו?

חיים הופרט: לפני זה הוא היה 1.4%, רק כשמגדילים את ה-1.4% בעוד 0.667%.

חיים הופרט: זו תוספת של 105 מיליון שקל לתקרות ברוטו.

חיים הופרט: זה מייצג את הפיצוי שאנחנו נותנים בעצם לבתי החולים עבור זה ששנות הבסיס שלהן מכילות פה שנים מאוד רחוקות.

חיים הופרט: ולכן, במקום לקדם את זה רק ב-1.4%, אנחנו נותנים תוספת על זה שבעצם שנות הבסיס מתרחקות, וזה נותן מענה מסוים להתרחקות הזאת.

חיים הופרט: זה פיצוי שאנחנו נותנים מעבר לקידום הרגיל.

נועה היימן: מעבר לקידום שהיה בשנת 17'-19'.

נועה בן שבת: כל מה שקובע הסעיף הזה, זה תקרות צריכה, שמעבר אליהם מתחילה הקופה לשלם סכומים מופחתים עבור כל שרות.

נועה בן שבת: אבל אנחנו נראה, וקראנו כבר את ההגדרות של תשלום מזערי ותשלום מירבי.

נועה בן שבת: אנחנו מבינים שהתשלום שקופת החולים תשלם - תמיד לא יפחת מהתשלום המזערי, ולא יעלה על הסכום המרבי.

נועה בן שבת: אז איפה בעצם יבואו לידי ביטוי אותן תיקרות שמעבר להן צריכים לשלם סכום מופחת.

חיים הופרט: זה תלוי באיפה נמצא כל בית-חולים.

חיים הופרט: זה תלוי בצריכה שהייתה לו בשנים הקודמות.

חיים הופרט: יכול להיות שיהיה בית-חולים שהתשלום המזערי יגן עליו אל מול הרצפות ויכול להיות ההיפך.

חיים הופרט: זו הגנה כפולה שנותנים לבית-החולים.

חיים הופרט: זה תלוי במה הייתה הצריכה בשנה הקודמת.

חיים הופרט: יכול להיות שהצריכה בשנה הקודמת הייתה נמוכה יותר, כי יש ירידה בהסטות פעילות ממקום למקום בחלק מבתי-החולים ובחלק מקופות החולים.

חיים הופרט: וגם לעניין התקרות.

חיים הופרט: יש מקומות שבהם זה בא לידי ביטוי בשינויים בצריכה.

חיים הופרט: זה תלוי איפה כל בית-חולים נמצא מול כל קופה.

חיים הופרט: אין הרבה אינטראקציות.

חיים הופרט: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 26 בתי חולים, כפול ארבעה קופות, זה כמעט 100 אינטראקציות.

חיים הופרט: אין הרבה אינטראקציות שבהן התקרות והרצפות האלה באות לידי ביטוי.

חיים הופרט: אבל הן באות לידי ביטוי בחלק מהאינטראקציות, והם שומרים על התמריצים הכלכליים שנמצאים במערכת שלנו חשוב להרגיל את המערכת עדיין לעבוד באותם תמריצים כלכליים שהיא עובדת בהם למרות כל החקיקה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, הם ישקיעו רק בטווח שבין התשלום המזערי לתשלום המירבי בשנה הזאת.

חיים הופרט: נכון.

נועה בן שבת: אתם אומרים שיכול להיות שתקבעו לבית חולים מסוים שילוב קידום אחר.

נועה בן שבת: השאלה אם לא צריך למסור דיווח לוועדה.

חיים הופרט: בעצם, בחקיקה הזאת, יש סמכות לשרים לשנות את החלוקה בהתאם לכל מיני צעדים.

חיים הופרט: הצעדים יכולים להיות מחלוקת מיטות.

חיים הופרט: יש תכנית יסוד שהמשרדים החליטו עליהם, והממשלה הצביעה עליהם.

חיים הופרט: לפעמים מוחלט לתת יותר מיטות בפריפריה, יותר מיטות במרכז.

חיים הופרט: לכן אנחנו מעדיפים לתת יותר קידום דמוגרפי למיטות שניתנו שם, כי זה בסופו של דבר, מייצג איזושהי פעילות, או דברים נוספים שיכולים להשפיע על החלוקה, זה יכול להיות גם אזור גיאוגרפי, גם מצב פיננסי.

חיים הופרט: כל הדברים האלו שמשפיעים בעצם על אופן החלוקה.

חיים הופרט: הכול מוזכר בחקיקה, התנאים.

ינון גוטגליק: לא מדובר ברשימה סגורה של תנאים, או שיקולים שהשרים יכולים לשקול.

ינון גוטגליק: יכולים להיות גם שיקולים אחרים.

ינון גוטגליק: אנחנו משאירים פה איזושהי שיקול דעת כדי שתהיה איזושהי גמישות לחלק את זה בהתאם לצורך.

אופיר סופר: לא הבנתי.

אופיר סופר: השיקול דעת יכול לשנות מהנטו או מהברוטו?

חיים הופרט: הוא יכול לקחת את סכום הקידום.

חיים הופרט: למשל, יש לך 400 מיליון שקל, או 350 מיליון שקל ברוטו שהם בעצם הקידום הדמוגרפי, אתה יכול לחלק אותם רוחבי – פלייט לפי גדלי בתי החולים.

חיים הופרט: אתה יכול לחלק אותם בשיקולים כאלו ואחרים.

חיים הופרט: למשל, מיטות, אם במקום מסוים ניתנו יותר מיטות ממקום אחר, אז המיטות מייצגות איזשהו סוג של גידול דמוגרפי שהמערכת צריכה לקבל, אז אתה נותן יותר איפה שהיו מיטות.

חיים הופרט: מכשירים, אתה נותן יותר איפה שהיו מכשירים.

חיים הופרט: זאת אומרת, הדבר הזה אמור להביא לידי ביטוי את הפעילות - - -

נועה בן שבת: תיקון סעיף 56 3.

נועה בן שבת: בסעיף 56 לחוק העיקרי, במקום ״עד 2019״ יבוא ״עד 2020״.

נועה בן שבת: תיקון סעיף 57 4.

נועה בן שבת: בסעיף 57(א) לחוק העיקרי

נועה בן שבת: (2) בפסקה (2) -

נועה בן שבת: בפסקאות משנה (א) עד (ג), בכל מקום, במקום ״לשנת 2018 או 2019״ יבוא ״לשנת 2019,2018 או 2020״.

נועה בן שבת: זה הסעיף שמדבר על הרצפות ברוטו.

נועה בן שבת: אותם סכומים שמובטחים לבית-חולים בהתחשב בצריכה קודמת.

נועה בן שבת: הסעיף הזה עוסק ברצפת הצריכה נטו, גם כן מופחתת באותו שיעור – 81.5% לעומת רצפת הצריכה ברוטו.

נועה בן שבת: גם סעיף 59, עוסק באפשרות של שינוי תקרת הצריכה ברוטו לפי החלטת ממשלה על הגדלת עלות הסל.

נועה בן שבת: זה שאתם לא מתכוונים לעשות בזה שימוש, לכן אתם לא מתקנים פה לשנת 2020.

נועה בן שבת: בכותרת השוליים, אחרי "ורצפות צריכה" יבוא "סכום התשלום המזערי לשנת 2020 וסכום התשלום המרבי לשנת 2020״ ;

נועה בן שבת: בסעיף קטן (א), האמור בו יסומן כפסקה ״(1)״ ואחריה יבוא:

חיים הופרט: אנחנו רוצים להאריך את זה ל-15 באוקטובר.

חיים הופרט: לעוד שבועיים, כי לקח פשוט זמן עד שהחוק - - -

נועה בן שבת: אתם צריכים לעשות בעצם את החישובים.

חיים הופרט: בסופו של דבר, גם להוציא את זה בהליך המינהלי.

חיים הופרט: צריך להוציא את זה לכל השחקנים, לשמוע את עמדתם, ואז להחליט.

חיים הופרט: אז יש פה תהליך מסוים שאנחנו רוצים שיקרה.

נועה בן שבת: ״(2) לעניין שנת 2020, יודיעו השרים לכל בית חולים ציבורי כללי ולכל קופת חולים, עד יום 15 באוקטובר 2020, מהי תקרת הצריכה ברוטו הכוללת ומהי תקרת הצריכה ברוטו לשירותי הבריאות, לאותה שנה, וכן מהן תקרת הצריכה נטו, רצפת הצריכה ברוטו ורצפת הצריכה נטו, לאותה שנה, ומהם סכום התשלום המזערי לשנת 2020 וסכום התשלום המרבי לשנת 2020.

נועה בן שבת: ״ ; אלה אותם סכומים חדשים שנכנסים למערכת השנה.

נועה בן שבת: אותו דבר לעניין ההודעה.

נועה בן שבת: ״לכל אחת מהשנים 2019,2018 ו-2020".

נועה בן שבת: הסעיף הזה עוסק ממש בשאלה כמה משלמים.

נועה בן שבת: אם תסתכלו בנוסח המשולב, תראו שאומרים לנו שאם קופת חולים רכש שירותי הבריאות, רצפת הצריכה נטו, אז היא משלמת כך וכך, משלמת איזשהו סכום מינימלי.

נועה בן שבת: על האף האמור בסעיף 71(א)(11), שהחריג את שירותי הקורונה מהתחשבנות.

נועה בן שבת: שירותי הקורונה לא נמצאים בהתחשבנות.

נועה בן שבת: אין עליהם הנחה, לא ניתנת עליהם הנחה מעבר לתקרה.

נועה בן שבת: אנחנו מבינים שהם לא בתוך המימון של מה שמשלמות קופות החולים.

נועה בן שבת: זה בעצם המדינה משלמת עבור השירותים האלה, מעבר למה שמשלמות קופות החולים.

נועה בן שבת: משהו עד ה-101.5% הקופות משלמות.

נועה בן שבת: אבל משלמות את שירותי הקורונה במחיר מלא.

נועה בן שבת: אבל עכשיו אנחנו מדברים פה על איזשהו מנגנון הפסקה.

חיים הופרט: ברמה העקרונית, המשמעות של הסעיף אומרת שאין כפל תשלומים ברצפות הצריכה עבור הקורונה.

חיים הופרט: מה הכוונה?

חיים הופרט: אתה לא מקבל גם את רצפת הצריכה וההגנה שלך, ואת הקורונה בנפרד, אלא זה נספר בפנים.

חיים הופרט: כי בסופו של יום, את הפעילות של הקורונה עשית על בסיס החלקה, על בסיס המשאבים הקיימים שנמצאים בכלל בבית החולים.

חיים הופרט: אם עברת את המאה אחוז, אתה מקבל תוספת.

חיים הופרט: אבל לעניין רצפות הצריכה, הקורונה נספר בפנים.

חיים הופרט: אני יכול לתת דוגמה מספרית כדי להסביר.

חיים הופרט: אם למשל הצריכה נטו שלך ברצפה היא 81.5% ויש לך 20 קורונה, והצריכה בפועל שהייתה 73.35%, אתה לא מקבל גם 81.5% וגם קורונה.

חיים הופרט: אתה מקבל את הצריכה שלך בפועל – 73.35% פלוס 20.

חיים הופרט: המשמעות היא שבעצם הקורונה נספר לך לתוך הרצפה אין אתו כפל תשלומים.

חיים הופרט: יש איזה היגיון כלכלי, שבסופו של יום, אני מזכיר, כוח אדם תוספתי שאנחנו הוספנו למערכת, אנחנו מתקצבים בנפרד.

חיים הופרט: אלפי תקנים שנוספו למערכת, אנחנו מתקצבים בנפרד.

חיים הופרט: חלק מהתרופות אנחנו משלמים בנפרד.

חיים הופרט: חלק מהתרופות אנחנו משלמים בנפרד.

חיים הופרט: ציוד מיגון בתי החולים, מקבלים בנפרד בהנפקה ישירה.

חיים הופרט: ספציפית לעניין פעילות שנעשתה מעבר לדבר הזה, וגם מתוקצבת בנפרד, אז היא נספרת לתוך רצפות הצריכה.

חיים הופרט: זה המשמעות.

נועה בן שבת: תשלומי קורונה, כן ישולמו אבל עד 101.5%, מעבר לזה, בעצם קופות החולים לא ישלמו.

חיים הופרט: העלות לא תהיה על קופות החולים.

חיים הופרט: אני מזכיר.

חיים הופרט: גם בטבלה שהפצתי לוועדה, לחברי הוועדה, אתם יכולים לראות יש עלויות תקינה אל"ף, עלויות תקינה בי"ת, ותקנים נוספים שהוספנו למערכת כדי לתת להם תקציב תקנים נוספים לקורונה.

חיים הופרט: כל זה מעבר, זה מאות מיליונים.

חיים הופרט: מעבר לזה, מה שבית החולים עשה על בסיס כוח האדם הקיים, המאה אחוז תכליתו היה להגיד – בית החולים יש לו כוח אדם, יש לו את כל המשאבים שהוא משלם עליהם, העלויות הקבועות שלו, ולכן, הוא מקבל את המאה אחוז.

חיים הופרט: לכן, אם הוא עשה את זה בקורונה על בסיס הפעילות הקבועה שלו, על בסיס המשאבים הקיימים שלו, זה נכלל.

חיים הופרט: מעבר לזה, יש תשלומים נוספים שהמדינה משפה.

חיים הופרט: אנחנו כמובן עוקבים אחרי כל בתי החולים כולם, אם זה בתי החולים בבעלות הממשלה, אם זה בתי החולים בבעלות קופת חולים כללית, אם זה בתי החולי העצמאיים – אנחנו נעקוב אחרי כל אחד ונראה מי שעובר את ה-101.5%, ונראה מה עושים מעבר לתקצוב הקבוע.

ינון גוטגליק: זו בעצם הגנה על בתי החולים.

ינון גוטגליק: בשנה של חוסר ודאות, מצד אחד, רוצה לתת ודאות לבתי החולים שיהיה להם תשלום מסוים.

ינון גוטגליק: מצד שני, יכול להיות שיהיה התפרצות גל שני הרבה יותר, אנחנו רוצים לתת גם לקופות החולים שיידעו מה התשלום המקסימלי שהם משלמים בשנה.

נועה היימן: אני אוסיף על מה שינון אמר מהות ההסדר הוא לייצר הגנה דו-צדדית גם על בתי חולים וגם על קופות החולים.

נועה היימן: בתי החולים מקבלים את ההגנה על-ידי קביעת התשלום המינימלי, שבמידה וקופות חולים מסוימות לא מגיעות באותו בית החולים התשלום, עדיין הקופות מעבירות – זו הגנה על בתי החולים.

נועה היימן: הסעיף הזה מהווה את ההגנה מהצד השני על קופות החולים.

נועה בן שבת: גם בסעיף 62(א) וגם בפיסקה 3 צריך לתקן - - - זה נוגע לחישוב של הקופות בין השירותים השונים שמקבלים אם יש תקרות שונות לשירותים.

נועה בן שבת: היום, הוראה הקיימת מדברת לפי הסכום הגבוה מבניהם - או הסכום שאינו שנוי במחלוקת, או שאתה מפחית מרצפת הצריכה נטו, או 67% מסכום הנטו הנדרש לפי הודעת החיוב לעניין שירותים מסוימים.

נועה בן שבת: עכשיו אומרים - או הגבוה מאלה, או הגבוה מאחד חלקי שתים עשרה מסכום התשלום המזערי לשנת 2020.

חיים הופרט: זה בעצם הסעיף שמדבר על התזרים שקופות החולים צריכות לשלם לבתי החולים, ואנחנו אומרים, אנחנו רוצים שבית החולים יוכל להשתמש בכסף הזה חודש בחודשו, אנחנו רוצים שהוא יקבל את הסכום הגבוה מבין כל האפשרויות שהיועצת המשפטית של הוועדה מנתה.

נועה בן שבת: סליחה, אני מבינה שיש הערה שאומרים שכנראה אני אמרתי, או אולי מישהו אחר אמר פה - זה מטעה את הוועדה.

נועה בן שבת: אני מבקשת שיתנו למי שאומר את הטענה הזאת, להגיד מה הוא אומר, ואז נוכל להתייחס.

נועה בן שבת: אני לא חושבת שצריך להמשיך את הדיון אם עולה כזאת טענה.

נועה בן שבת: אם משרד הבריאות שמע את הדברים האלה, שתעלה לזום ותגיד את הדברים.

נועה בן שבת: אין טעם שאנחנו נמשיך אם היא אומרת שאנחנו אמרנו משהו לא נכון.

חוה אתי עטייה: אנחנו נמשיך בהקראה.

חוה אתי עטייה: בהמשך נראה - - -

יוראי להב-הרצנו: מה זה בהמשך?

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לאפשר לנציגי בתי-החולים לדבר.

חוה אתי עטייה: בינתיים אנחנו מקריאים.

יוראי להב-הרצנו: אבל יש הערות מהותיות תוך כדי התהליך.

יוראי להב-הרצנו: יש הליך ראוי.

יוראי להב-הרצנו: את יודעת, הכנסת לא מוגבלת בסד זמנים כשיש מליאה אז נעצור הכול.

יוראי להב-הרצנו: יש דברים שצריכים ללבן.

חוה אתי עטייה: נחכה רגע.

יוראי להב-הרצנו: בזמן שאנחנו ממתינים, בואו נאפשר לנציגי בתי-החולים, שהדבר הזה עוסק בעניינם.

נועה בן שבת: יש כאן בעיה שאי אפשר לקיים דיוני ועדה בזמן מליאה.

חוה אתי עטייה: נאפשר לכולם.

חוה אתי עטייה: ברגע שאנחנו עושים דיון, אנחנו נכנסים לעניין של המליאה.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר, אז אפשר להתכנס אחרי המליאה.

נועה בן שבת: המשמעות של להתכנס אחרי המליאה, תהיה שלא יצביעו היום על זה, ואז זה אומר שההצבעה תתקיים אחרי.

נועה בן שבת: בסדר גמור.

חוה אתי עטייה: בבקשה, רק שנייה.

יוראי להב-הרצנו: מאחר ובתי החולים הם האישו, בואו ניתן להם להגיב.

אליהו חסיד: כן, אבל אם אתה תיתן להם להגיב, זה לא יעבור היום במליאה, הם נפגעים מזה.

נועה בן שבת: להגיב, אני חושבת שאפשר לתת להם, השאלה כמה זמן יתנו לנו.

יוראי להב-הרצנו: אני רק אומר שוב פה שיהיה לפרוטוקול.

יוראי להב-הרצנו: החוק הזה כבר מעוכב חודשים רבים, הוא בתהליך הכנה.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני אומר, עוד שבועיים, לא יקרה שום דבר.

חוה אתי עטייה: בסדר, לא צריך להילחץ.

חוה אתי עטייה: אנחנו נעלה את כל מי שצריך להיות בזום.

חוה אתי עטייה: פשוט יש לנו את המליאה.

חוה אתי עטייה: אנחנו רוצים להיות בסדר עם הזמנים של המליאה.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לשאול שאלות שיש לי לנציגי משרד האוצר?

חוה אתי עטייה: בינתיים ניקח את הזמן לטובת השאלות.

יוראי להב-הרצנו: יש לי שתי סוגיות שחשוב לי ללבן אותן, שכרגע בחוק הפתרון לתאגידים נשאר בשיקול דעתו של שר האוצר.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מוצא לכך סיבה עניינית, כי אי פתרון לתאגידים האלה, תאגידי הבריאות - המשמעות שלה היא פיטורין של אלפי עובדים.

נועה בן שבת: נגיע לזה בסעיף 11.

יוראי להב-הרצנו: הסוגיה השנייה שחשוב לי להעלות – שבחוק בתי החולים מקבלים את ביצוע 2019, הקופות קיבלו תוספת של 2% בשנה רגילה שהיו מגיעים לבתי החולים, ואין סיבה שהיום - להבנתי, בתי החולים לא מקבלים את התוספת של 2% האלה.

יוראי להב-הרצנו: האמירה שהם יקבלו 101.

יוראי להב-הרצנו: 5% היא לא נכונה, מאחר ואם ניקח לדוגמה את בית החולים רמב"ם בחיפה, לא יקבל שקל ממה שהוא קיבל ב-2019 למול גידול מאוד גדול בהוצאות שעליהן אין שיפוי.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח גם לגבי העניין הזה לקבל התייחסות, וגם לגבי העניין הראשון שהעליתי לגבי התאגידים.

ינון גוטגליק: לגבי התאגידים – נדבר כאשר נגיע לזה.

ינון גוטגליק: לגבי 101.5% - זה אמור לשקף פעילות.

ינון גוטגליק: אם רמב"ם הגיע למעל 100% והוא ברצועה של בין 100% ל-101.5%, הוא יקבל עד 101.5%.

ינון גוטגליק: אני מזכיר, שלבתי החולים הייתה ירידה בפעילות בחודשים מרץ, אפריל, ירידה מאוד גדולה, גם הייתה להם ירידה בהוצאות.

ינון גוטגליק: לכן, אנחנו חשבנו, ש-101.

ינון גוטגליק: 5% משקף – גם נותן להם יציבות בוודאות.

ינון גוטגליק: מצד שני, הוא לא מעמיס על הקופות, שגם לקופות היו השנה הוצאות אחרות בגלל הקורונה.

ינון גוטגליק: הרבה מהדברים היו בקהילה, לכן נקבע האחוז הזה של ה-101.5% כאחוז מקסימלי.

יוראי להב-הרצנו: תסביר לי מה ההיגיון המסדר בכך שבשנה רגילה 2% תוספת שהיו מגיעות לקופות החולים - - -

ינון גוטגליק: לא, זה לא נכון שבתי החולים הקידום שלהם הוא 2% בשנה.

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: הקופות היו מקבלות תוספת של 2% שהיו מתגלגלות הלאה ומגיעות לבתי החולים, מה שלא קורה השנה, למול שנה רגילה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא נמצאים בשנה רגילה.

יוראי להב-הרצנו: התוספת הזאת לבתי החולים נדרשת במיוחד, ביתר שאת.

ינון גוטגליק: דווקא השנה פחות נדרשת, כי הפעילות ירדה בבתי החולים.

ינון גוטגליק: בתי החולים מקבלים, כמו שדיברנו בתחילת כל הדיונים בוועדה, הם מקבלים את כל השיפוי על הקורונה בנפרד, לא קשור לחוק הזה.

ינון גוטגליק: הגידול בחוק הקבוע הוא לא 2% לגידול לבית חולים כל שנה.

יוראי להב-הרצנו: אבל הפעילות ירדה וההוצאות גדלו.

ינון גוטגליק: ההוצאות לא גדלות.

ינון גוטגליק: הפעילות ירדה, ההוצאות קטנו, אבל עדיין יש פגיעה בבתי החולים.

יוראי להב-הרצנו: על סמך מה אתה אומר שההוצאות קטנו?

ינון גוטגליק: על סמך מה שקורה בשטח – הנתונים שיש לנו.

ינון גוטגליק: ההוצאות גדלו על קורונה, ועל זה יש שיפוי נפרד.

ינון גוטגליק: ההוצאות השוטפות קטנו.

יוראי להב-הרצנו: אני מכיר נתונים אחרים.

טל אמתי נשרי: רק אם אפשר להזכיר, שלמעשה ההגנה של הרצפות של ה-100% היא נותנת לבתי החולים, היא מעבירה לבתי החולים כסף שלא בגין פעילות.

טל אמתי נשרי: ולכן, יכול לדרוש על גבי זה גידול של 2% זה לא כל כך מתאים.

יוראי להב-הרצנו: זה התהליך שהיה קורה כל שנה.

טל אמתי נשרי: לא, זה לא היה קורה בכל שנה.

טל אמתי נשרי: השנה, יש הגנה מיוחדת לבתי החולים שנותנת להם 100% מובטח מהפעילות שהם ביצעו ב-2019, למרות העובדה שבשנת 2020 הם ביצעו פחות פעילות.

טל אמתי נשרי: ולכן הגידול הזה של 2% הוא לא מתאים.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שנציגי בתי החולים לא דיברו היום.

חוה אתי עטייה: הם ידברו, אין בעיה.

חוה אתי עטייה: רק בגלל המליאה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין למה התהליך הראוי אומר שצריך להקריא לפני שיש התייחסויות של גורמי המקצוע, מדובר בבתי החולים.

יוראי להב-הרצנו: תנו לבתי החולים אפשרות לדבר, זאת הבקשה שלי.

יוראי להב-הרצנו: יש פה נציגים של בתי החולים, שזה עוסק בעניינם, אני אבקש לתת להם.

נועה היימן: גם נציגי קופות החולים לא דיברו, והחוק גם עוסק בעניינם.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: אני בעד לתת לכולם לדבר.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לתת לכולם לדבר, זה ההליך הראוי.

חיים כץ: איפה היינו נועה?

נועה בן שבת: אנחנו הגענו לסעיף 8(2), הסברנו איך קופת החולים מעבירה את התשלומים שמגיעים מכאן ואילך.

נועה בן שבת: עוד לא קראנו את הסעיף השני שמדבר על התשלומים עבור מה שיצא כבר בשנת 2020.

נועה בן שבת: הודעה – משהו שאמרנו דברים לא נכונים בוועדה, אז נשמח לשמוע מה אמרנו דברים לא נכונים.

חיים כץ: מי אמר?

חיים כץ: ערן הכהן, ממשרד הבריאות.

חיים כץ: נשמע אותו.

ערן הכהן: אני מבתי-החולים הממשלתיים.

ערן הכהן: חטיבת בתי החולים הממשלתיים מייצגת חצי ממערכת האשפוז.

ערן הכהן: נמצאים פה גם נציגים של שלושה בתי חולים.

ערן הכהן: אני לא אמרתי שהייתה טעות, אבל יש בלבול בין הקידום הדמוגרפי, הוא לא ניתן לקידום של הרצפה המובטחת – של ה-100% מ-2019.

חיים כץ: אתם סיכמתם את זה עם האוצר?

ערן הכהן: פקידי האוצר והבריאות, דיברו על האיזון במערכת.

ערן הכהן: הם דיברו על זה שהקופות מקבלות בעצם את הסכום שאמור - - -

חיים כץ: ערן, אתה לא במונולוג.

חיים כץ: אנחנו מנסים לעשות דיון.

ערן הכהן: אני אהיה קצר ולעניין.

ערן הכהן: ה-100% של 2019, לא מקודם, בעוד הקופות כן מקבלות את המקור הזה.

חיים כץ: אתה לא במונולוג.

חיים כץ: אבל תסתכל, כשאני מרים את היד, זאת אומרת, אני רוצה להעיר לך.

חיים כץ: אתה לא צריך להקריא מהדף, אתה מכיר את הנתונים.

ערן הכהן: אין לי דף.

חיים כץ: אני מרים את היד, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

חיים כץ: אני מבין מהצעת החוק הזאת, שהיו הסכמות עם מערכת הבריאות, עם בתי החולים, ניסיתם להוציא את מה שניסיתם להוציא.

חיים כץ: התיישרתם עם מה שהתיישרתם, לא קיבלתם את מלוא תאוותכם, אבל הסכמתם להצעת החוק.

חיים כץ: כי אם לא הסכמתם להצעת החוק, אני לא מעביר אותה.

חיים כץ: לא מעביר אותה - לא תקבלו כלום נכון לעכשיו עד שתגיעו להסכמות.

חיים כץ: אני הבנתי ממנהלי בתי חולים שדיברו אתי, שהגעתם להסכמות.

חיים כץ: הם אהבו את זה, הם לא אהבו את זה, אבל הם אמרו מאה אחוז.

חיים כץ: אנחנו בשלב הזה, חיים עם זה.

חיים כץ: עכשיו תגיד מה שאתה רוצה.

ערן הכהן: אני חוזר ואומר, יש שני סעיפים שלא הוסכמו, ותמיד היו בהתייחסות של בתי החולים.

ערן הכהן: האחד – זה שבתי החולים לא מקבלים את הקידום דמוגרפי של ה-2%, זה מקור שכן מגיע לקופות החולים, ולא עובר חזרה למערכת האשפוז.

ערן הכהן: התשומות של בתי החולים, בהחלט גדלות.

ערן הכהן: גם גדלות ישיר בגין הקורונה, וגם גדלות, כי זו מערכת שהיא גדלה באחוז מסוים בכל שנה, ואין מענה על הגידול הטבעי של המערכת הזאת בתשומות, לא בפעילות בכל שנה.

ערן הכהן: בנוסף, יש את נושא התאגידים שביקשתם כרגע לא להתייחס.

ערן הכהן: חוץ מזה, העברנו התייחסות כתובה.

חיים כץ: תתייחס למה שאתה רוצה.

ערן הכהן: אנחנו טוענים שנושא התאגידים, הוא עניין פנים ממשלתי, בין בתי החולים הממשלתיים לתאגידים שלצידם.

ערן הכהן: בדיוק כמו שדיברתם בתחילת החוק על זה שאין מקום לגופים אחרים, כמו למד"א, כמו לגופים אחרים.

ערן הכהן: גם אין מקום לתאגידים בחוק שנוגע להתחשבנות בין קופות החולים לבתי החולים - זה פשוט לא חשוב.

יוראי להב-הרצנו: אם אפשר את המנכ"ל של רמב"ם.

חיים כץ: היום, בתחילת הדיון לא היית.

חיים כץ: אמרנו, שביום רביעי, כשהכנסת בפגרה, אנחנו בהשראה שלך, הבאנו 41 מיליון שקל נוספים מהאוצר לשיפור איכות החיים בקהילה.

חיים כץ: נעשה פה דיון עם מנהלי בתי החולים, עם קופות החולים, ועם גופים שנותנים שירותים.

יוראי להב-הרצנו: רק שיהיה לפרוטוקול, אדוני, נרשמתי בשעה תשע וחצי, ונרשם עיכוב.

חיים כץ: אני אשמח לאפשר לנציגי בתי החולים.

יוראי להב-הרצנו: לא, כל נציג בית חולים רלבנטי.

חיים כץ: אנחנו רוצים לגמור את זה במליאה, שבתי החולים ישלמו את המשכורת.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים להיות אלה שמנעו מבתי החולים לקבל, כי בכל זאת הם מקבלים עכשיו את כל המחיר לכל השנה.

יוראי להב-הרצנו: לגמרי.

שלמה פשקוס: אני סמנכ"ל כספים מרכז רפואי רמב"ם.

שלמה פשקוס: תודה על ההזדמנות לדבר.

שלמה פשקוס: שתי התייחסויות ואני אשתדל להיות קצר.

שלמה פשקוס: התייחסות ראשונה, לגבי התשלום שאנחנו נקבל.

שלמה פשקוס: קיימת אמירה בחוק, ולכאורה, כך נדמה לי שחברי הכנסת הבינו, שאנחנו נקבל 101.5% מ-2019.

שלמה פשקוס: זה לא נכון.

שלמה פשקוס: רמב"ם הולך לקבל אך ורק את הסכום 2019, מאחר ואנחנו לא נגדל בפעילות ביחס ל-2019.

שלמה פשקוס: נקבל יותר ממאה אחוז 2019 נגמור בפעילות, אנחנו לא נגדל בפעילות ביחס ל-2019, הפעילות רק יורדת.

שלמה פשקוס: לגבי אמירה של נציג אוצר כאילו יורד לנו ההוצאות, זה לא נכון.

שלמה פשקוס: ההוצאות כולן גדלו באופן מטורף הייתה גם אמירה של אנשי האוצר שקיבלנו שיפוי מלא למלוא ההוצאות, גם זה לא נכון.

שלמה פשקוס: יש דברים שלא קיבלנו עליהם שיפוי.

שלמה פשקוס: או יש דברים שאנחנו עדיין בדיון על השיפוי ולא הובטח לנו שיפוי, ודאי לא קיבלנו אותו בפועל עדיין.

שלמה פשקוס: אז אם היה לנו קצת גרייס בכסף מהקופות, היינו יכולים להתנהל.

שלמה פשקוס: היום, יש לי הוצאות שאני מחכה כבר כמה שבועות לאישור, ולא קיבלתי אישור, אז אני לא יכול להוציא אותם.

שלמה פשקוס: נקודה שנייה זה כל נושא תאגידי הבריאות.

שלמה פשקוס: יש סעיף שמחריג ספציפית את תאגידי הבריאות מההסדר.

שלמה פשקוס: יש לי תזרים.

שלמה פשקוס: יש לי 3,000 עובדים על המשכורת של תאגיד הבריאות.

שלמה פשקוס: אם הקופות לא ישלמו לי לפי 2019, ישלמו בפועל חודש בחודשו, אני עוד שנייה כבר לא יכול לשלם משכורות.

שלמה פשקוס: חשבון הבנק שלי מתדלדל, אני מגיע כבר לקו האדום – לא יכול לשלם משכורות, מחריגים אותם.

שלמה פשקוס: משאירים את זה לשיקול דעת עתידי של שר הבריאות ושל שר האוצר, שאין לי מושג מאיזה שיקולים הם ישקלו ומתי.

שלמה פשקוס: זו מכת מוות על תאגידי הבריאות, שעוד שנייה לא יכולים לשלם משכורות.

חיים כץ: יש לך מזל גדול, שאלוקים עזר לך שיש לך את הרצנו, שידאג לך, והוא עושה עבודה טובה.

חיים כץ: בבקשה, פרופ' עופר מרין, מנהל בית החולים שערי צדק.

חיים כץ: בוקר טוב, אתה זוכר שאתה מדבר לאט, ואז אנחנו שומעים.

חיים כץ: בבקשה.

עופר מרין: תודה על ההזדמנות.

עופר מרין: שתי דקות אני אצטרך ולא יותר, אני מקווה שאצליח ברצף.

עופר מרין: שתי הערות מרכזיות יש לי.

עופר מרין: הערה ראשונה, נוגעת לשאלה האם צריך בתוך המאה אחוז להכליל את הטיפול במטופלי הקורונה?

עופר מרין: יש לי יתרון אחד על כל מי שנמצא פה.

עופר מרין: אני מסכים עם מה שמשרד האוצר ומשרד הבריאות אמרו – שקיבלנו שיפוי חלקי.

חיים כץ: רק רגע, פרופ' מרין.

עופר מרין: אבל להכניס את לתוך המאה אחוז, אין בזה שום היגיון, כי אמירה שלכם בעניין הזה אומרת, שבין אם שערי צדק או בתי חולים אחרים יפלו בקורונה – כן או לא, זה נכלל בתוך המאה אחוז.

עופר מרין: זאת אומרת, באופן ספציפי שערי צדק, שעומד בחזית – המספרים יותר גדולים מאשר בתי החולים אחרים, עומד ומטפל בהם או לא, אני לא מקבל שיפוי גם על העבר וגם על העתיד.

עופר מרין: אני ממש מבקש.

עופר מרין: יש פה משהו גם עקרוני ברמה הכלכלית, וגם עקרוני ברמה - - - חייבים להחריג - מאה אחוז כן, פרט לזה, קורונה צריך לשלם בנפרד.

עופר מרין: הערה שנייה, אני רוצה שתבינו את המספרים.

עופר מרין: שערי צדק, בשנת 2019, חמש שנים אחרי הקטע האחרון שהיה בשנת 2014, שילם קנס של קרוב ל-80 מיליון שקל קנס כי לא עדכנו את זה.

עופר מרין: גם בשנת 2020, זה שאתם אומרים שזה יהיה מאה אחוז, זה עדיין פחות מהקנס הזה של ה-80 מיליון שקל, כי לא עדכנו.

עופר מרין: אז גם מאה אחוז, משאיר אותנו בתוך הגרעון.

עופר מרין: דבר אחרון.

עופר מרין: אני כן רוצה להגיד מילה אישית.

עופר מרין: אני אולי אפתיע אתכם ואגיד, שהמגפה הזאת היא תסתיים, אני יודע שזו הפתעה כל המגפות בכל ההיסטוריה של האנושות הסתיימו מתישהו.

עופר מרין: מתי זה יקרה?

עופר מרין: - הפתרונות הם לא למי שיושב פה.

עופר מרין: אבל ביום הזה, כל אחד מאתנו הסתכל אחורה – אני מסתכל אחורה על המענה הרפואי.

עופר מרין: איך אני, כעופר מרין, נתתי מענה, מה אני הקרבתי, מה אני עשיתי, ואיך שערי צדק.

עופר מרין: ואני אגיד, לא חלילה וחס – אני אסתכל אחורה ואדע שעשינו הכי טוב.

עופר מרין: אני רוצה שגם אתם תסתכלו אחורה.

עופר מרין: לי יש אחריות רפואית.

עופר מרין: לכם יש אחריות כלכלית וחברתית.

עופר מרין: קחו את זה בתור הזדמנות.

עופר מרין: במקום להזחיל אותנו בחוקים, ובכל מיני דברים - להגיד, האחריות שלכם היא כלכלית.

עופר מרין: לתת לנו לשרוד את השנה הזאת, ושלא יקרה מצב שאנחנו פוגעים בטיפול בחולים, בגלל שהחוקים והקנסות שאנחנו מקבלים לא מחוברים למציאות כהוא זה.

עופר מרין: אנחנו חיים בגלל חוקים שלכם בגרעון כמה שלא נעשה הכי טוב – אנחנו חיים בגרעון.

עופר מרין: יש לכם הזדמנות לקחת חלק בתוך הדבר הזה.

עופר מרין: המאבק הוא לא שלי.

עופר מרין: המאבק שלי הוא רפואי.

עופר מרין: המאבק שלכם הוא כלכלי.

עופר מרין: תרימו את הכפפה הזאת, ותנו לזה פתרונות.

עופר מרין: כל הפתרונות שאמרתם פה, יצאו לכל בתי החולים העצמאיים, ציבוריים, גרעונות של מאות מיליונים גם בבתי החולים של הממשלה.

עופר מרין: הבעיה היא, שמאחורי החוקים, בדלת האחורית, אתם מעבירים להם מעל שלושה מיליארד שקל בכל שנה, ועד שתיים וחצי מיליארד שקל לבתי החולים של הקופות בכל שנה, ואתם משאירים אותנו כאן לבד.

עופר מרין: אז אני מבקש מכם – קחו קצת אחריות.

עופר מרין: וביום אחרי, תסתכלו על עצמכם באיזושהי בגאווה שגם אתם לקחתם חלק בזה.

עופר מרין: אני מודה לכם על הזמן.

עופר מרין: תודה רבה.

חיים כץ: אל מי דיברת כשאמרת תקציבים?

חיים כץ: לא דיברת על חברי הוועדה?

חיים כץ: דיברת אל האוצר.

עופר מרין: כל מי שיכול להשפיע בלקחת חלק באחריות הזאת במצב הכלכלי הלא הגיוני, בגלל חוקים שחוקקו על ידי המדינה שגורמים לזה שהכלכלה היא גרעונית, ובאותו זמן, אתם מעבירים שלושה מיליארד שקל לבתי החולים של הממשלה, ואתם מבינים שזה גרעוני.

עופר מרין: אבל החוקים האלה משאירים את בתי החולים העצמאיים, ציבוריים, כל שבעה בתי החולים של נצרת, מעייני ישועה, לניאדו וירושלים – אתם מצפים שבתוך הדבר הזה נפעל.

עופר מרין: ועכשיו אתם גם אומרים גם חולי הקורונה.

עופר מרין: אני לא מצליח להבין את ההיגיון בתוך העניין הזה.

עופר מרין: האם למישהו מחברי הוועדה, לאנשי האוצר לא ברור שהכלכלה היום היא גרעונית, ולא חשוב כמה אני אשקיע - 25 שעות ביום לנסות להיות יעיל ולשמור על הכלכלה.

עופר מרין: החוקים שחוקקתם גורמים לזה שאנחנו גרעוניים, זה חוקים שלכם.

עופר מרין: אז אל תתנו שלושה מיליארד שקל אל בתי החולים של הממשלה כדי לכסות את החוקים שלכם.

עופר מרין: תנו לנו בדיוק את אותו סכום.

עופר מרין: אם תעשו את הדבר הזה - גם פה יהיה לכם זכויות רבות.

עופר מרין: כל מה שאני אומר זו מלה אחת – של שוויון.

עופר מרין: את הדבר הזה אתם חייבים להבין.

חיים כץ: אני מנסה להעביר לך מסר, ואתה במונולוג, בלהט העניינים, כי אתה כל כולך בעניין, וזה טבעי.

חיים כץ: יחד עם זאת, אתה לא מדבר לחברי הוועדה.

חיים כץ: כשאתה מדבר שהוסיפו תקציבים – אתה צריך להגיד אני פונה לאוצר, כי הם יושבים.

חיים כץ: נוצר הרושם מדבריך, שיושבים פה אנשים שלא רוצים להעלות את התקציבים של הבריאות.

חיים כץ: לא רוצים להעלות את התקציבים של בתי החולים, וחלילה, גם פוגעים בשערי צדק.

חיים כץ: זה הרושם שנוצר.

חיים כץ: אדוני, בטוח שאתה לא מתכוון לזה.

חיים כץ: כשאתם יושבים עם בתי החולים.

חיים כץ: כשאתם יושבים עם האוצר.

חיים כץ: אם אתם לא מגיעים להסכמות, אל תגיעו להסכמות.

חיים כץ: אחרי שאתם מגיעים להסכמות, או נציגי בתי החולים, אתם צריכים לכבד את ההסכמות שאתם מגיעים – חייבים.

חיים כץ: כי אנחנו יכולים להביא תוספת בשוליים.

חיים כץ: אנחנו יכולים לא לקבל, להגיד, ולשפר, אבל אנחנו בתוך ספקטרום של הסכמות שהגעתם להסכמות.

חיים כץ: ברור לי שאתם חמש שנים לא מביאים שיפוי להעלאה הדמוגרפית.

חיים כץ: התארכות תוחלת החיים שאתם הגורמים, אתם אשמים.

חיים כץ: אתם אשמים שתוחלת החיים עולה.

חיים כץ: כשהעלו את קרנות הפנסיה בזמנו, כשבאו לדבר על הגרעונות, אמרתי – יש שתי פתרונות.

חיים כץ: פתרון אחד – להעלות את גיל הפרישה ל-80.

חיים כץ: הפתרון השני - להוריד את תוחלת החיים ל-60.

חיים כץ: אז הם לא הסכימו להוריד את תוחלת החיים ל-60.

חיים כץ: גם אתם לא מסכימים להתפשר על תוחלת החיים 81 לגבר, ו-84 לאשה, ואז אתם עושים לשמחתנו, ואנחנו מודים לכם את מיטב המאמצים שתוחלת החיים תגיע ל-90.

חיים כץ: במלחמות על התקציב, אתם צריכים לעשות הרבה מעבר שיכניסו את הפקטור של העלאת תוחלת החיים.

חיים כץ: תודה.

יוראי להב-הרצנו: לגבי שני הנושאים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא הבנתי מה בסוף הוחלט לגבי שני הנושאים האלה.

יוראי להב-הרצנו: ה-2% שאמורים להגיע.

חיים כץ: הם ישולמו מיד.

נועה בן שבת: 2% דמוגרפים אתה מתכוון.

יוראי להב-הרצנו: 100% שבשנה רגילה עוברים לקופות, ומשם, לבתי החולים – השנה זה לא קורה.

חיים כץ: קורה.

חיים כץ: לא של ה-1.5%.

נועה היימן: לא מדויק, אני יכולה להתייחס למה שאמרת.

חיים כץ: אתה יכול להגיש הסתייגויות חופשי.

יוראי להב-הרצנו: לא, אני רוצה להימנע מלהגיש הסתייגויות.

יוראי להב-הרצנו: אין לי מטרה לעכב את החקיקה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: אתה יודע, אני מדבר עם בתי החולים, הם אומרים לי - ההוצאות גדלו, הפעילות ירדה, ואין שיפוי על הדבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: דבר שני, שבעיניי, יותר אקוטי, זה הנושא של התאגידים.

יוראי להב-הרצנו: המשמעות של אי טיפול בדבר הזה, זה פיטורין של אלפי עובדים.

נועה היימן: נסביר רגע את כל הדברים, ניתן לך תשובות לכל מה ששאלת, ונעשה קצת סדר, כי לא כל מה שאמרת בעיניי מדויק.

נועה היימן: לעניין 2%, קופות החולים מקבלות – הם המבצע, סל שאותו הקופות משתמשות בין היתר כדי לרכוש שירותי אשפוז עבור הציבור, אכן, גדל ב-2% בשנה.

נועה היימן: תקציב בתי החולים גדל בהתאם לכל מיני מקדמים.

נועה היימן: הוא גדל בהתאם למקדם של 1.4%, שמעוגן בחקיקה בשנים האחרונות, ולא 2%.

נועה היימן: הוא גדל בהתאם לרקע שירותי הבריאות בפועל על-ידי קופות החולים בבתי החולים בשיעור של למעלה מ-2% בשנה.

נועה היימן: אם תבדוק בכמה גדל הוצאות בתי החולים והכנסות בתי החולים – הוא גדל למעלה מ-2% בשנה, כך שהמספר 2% זה נכון שהקופות מקבלות אותו, זה לא נכון שהוא מועבר אוטומטית באיזשהו מנגנון כזה או אחר שמעוגן בחקיקה לבתי החולים.

נועה היימן: בתי החולים יכולים לטעון שהם רוצים את ה-2% זה בסדר, הם רוצים להגדיל את התקציב שלהם – אם היינו מעלים נציג קופת חולים, היה אומר לך את זה גם.

נועה היימן: כאשר אתה מעלה השנה ואומר שבתי החולים מקבלים הבטחת הכנסה בדיוק את מה ששולם להם על-ידי קופות החולים בפועל, למרות שבחלק גדול מבתי החולים, הם בכלל לא ביצעו את הפעילות הזאת.

נועה היימן: קופת החולים, למרות שהיא לא קיבלה שירות, היא מעבירה את התקציב הזה לבית החולים למרות שהיא לא קיבלה שירות בגינו, וזה חריג מכל שנה רגילה.

נועה היימן: בכל שנה רגילה, בית חולים מספק שירות, מוציא הוצאה, וקופת החולים משלמת בגין השרות הזה.

נועה היימן: השנה, בגדול, אנחנו מנתקים את הקשר הזה – למה?

נועה היימן: בדיוק בגלל שבתי החולים כמו שאמרת, הוציאו הוצאות.

נועה היימן: הם החזיקו את המיון פתוח, הם חיכו לחולים שיגיעו, אבל הם לא יגיעו, כמו שהסברנו בפירוט אתמול בדיון.

נועה היימן: ולכן, אנחנו משפים אותם.

נועה היימן: הדרך שלנו לשפות אותם, זה להבטיח את אותה רצפת הכנסות כמו שהייתה להם שנה שעברה.

יוראי להב-הרצנו: של 101.5%.

נועה היימן: לא.

נועה היימן: של 100%.

נועה היימן: כל בית חולים מקבל 100% ממה שהוא עשה שנה שעברה.

נועה היימן: אבל, בית חולים שיבצע יותר פעילות יקבל יותר עד גבול של 101.5%.

נועה היימן: אנחנו חושבים שההסדר הזה מייצר איזון הוגן בין בתי חולים לקופות חולים.

נועה היימן: הוא מייצר איזון הוגן בין קופת חולים - - -

יוראי להב-הרצנו: הדברים האלה מקובלים עליי.

יוראי להב-הרצנו: הדבר האקוטי בעיניי ביותר, זה עניין התאגידי, כי באמת מדובר בפיטורים.

נועה היימן: כמו שהציג חברי, שלמה פאשקוס, עד לפני שנייה עובד במשרד הבריאות.

נועה היימן: הוא מכיר היטב את הפתרון ואת המתווה לתאגידים.

נועה היימן: אני אספר שהוא היה מאדריכלי הפתרון וההסכמה לעניין התאגידים.

נועה היימן: יש פתרון לתאגידים.

נועה היימן: הוא מוסכם בין משרדי האוצר והבריאות.

נועה היימן: צריך להבין שהתאגידים הם גופים שליד בתי החולים שמסייעים להם, וגם להם יש הסדר.

נועה היימן: רמב"ם מכיר את ההסדר הזה היטב, דנו בו עשרות שעות.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים להעביר את הצעת החוק היום, אני חושב שיש מצוקה.

חיים כץ: כי אם אנחנו לא נעביר את זה היום, אין מליאה, הם לא יקבלו את הכסף שלהם, ואולי לא ישלמו משכורות.

חיים כץ: אתה רוצה, תצא עם נועה החוצה, תסביר לך.

חיים כץ: יניח את דעתך הקטע בסדר.

חיים כץ: לא יניח, אתה תוכל להגיש הסתייגות באופן חופשי.

חיים כץ: קיבלנו מהמליאה – רק בזמן השאילתות.

חיים כץ: זאת אומרת, אנחנו צריכים לגמור את ההקראה.

חיים כץ: אז בבקשה.

נועה בן שבת: אנחנו נמצאים בסעיף 8 פיסקה 2, בתוך סעיף קטן 62(ב).

נועה בן שבת: זאת אומרת, לגבי תקופות העבר, התשלום הזה צריך להיות מבוצע בתוך שלושה ימים.

חיים כץ: יש להם כסף, אין להם בעיה תזרימית.

חיים כץ: דיברתי היום עם מנכ"לי קופות החולים, אין להם בעיה תזרימית.

חיים כץ: הכסף ישנו.

חיים כץ: גם דיברתי עם מנכ"ל הביטוח הלאומי שהיה פה, הוא מעביר להם עכשיו 54 מיליארד.

נועה בן שבת: גם בסעיף 23, יש אזכור של השנים.

נועה בן שבת: אבל גם בו אנחנו לא עושים תיקון, כי זה מדבר על הגדלת עלות הסל, כנגד הפחתת התקציב.

נועה בן שבת: הוא לא רלבנטי, לא עושים בו תיקון, למרות שיש בו אזכור של השנים.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על הסעיף שמדבר על צריכה במחלקות הפנימיות, מעבר לגידול מסוים, כבר מחלקים את הסכומים האלה בין הקופות.

נועה בן שבת: אני לא יודעת אם המנגנון הזה עובד או לא עובד.

נועה בן שבת: אבל זה המנגנון הקיים, אותו גם מאריכים לשנת 2020.

נועה בן שבת: עכשיו, השאלה היא כזאת.

נועה בן שבת: דיבר עכשיו פרופ' מרין על נושא תאגידי הבריאות.

נועה בן שבת: גם שלמה פאשקוס, דיבר על תאגידי הבריאות.

נועה בן שבת: האם אתם עדיין חושבים שההסדר הזה הנדרש פה הוא באמת הסדר נדרש מה שאתם מציגים פה?

חיים הופרט: זה הסיכום בין המשרדים, כמו שנועה דיברה קודם, יש פתרון לנושא התאגידים, הוא ייעשה דרך השרים באופן רוחבי.

נועה בן שבת: דרך אותם כללים אחידים אתם תעשו את התיקונים?

חיים הופרט: נכון.

נועה בן שבת: סעיף 70 מאפשר לבית חולים ציבורי כללי, וקופת חולים, להסכים ביניהם על כללים שסוטים, אנחנו נראה פה את ההגבלות.

נועה בן שבת: המשמעות היא שהסעיפים שאי אפשר להפנות אליהן בהסכמה בין קופת החולים לבתי החולים מורחבים, והם יחולו גם לגבי מועדי התשלום.

נועה בן שבת: אמרנו, אותן שלושה ימים, ולגבי העתיד – 60 ימים מועדי התשלום, ובעצם, גם גובה התשלום.

נועה בן שבת: 69(ב) לגבי התשלומים לתאגיד הבריאות שעליהם אי אפשר יהיה להפנות, כולל מה שייקבע באופן כללי.

נועה בן שבת: לגבי סעיף 71(א) שמחייב תשלום שהוא בין התשלום המזערי לבין התשלום המירבי, לא פחות מ-100%, ולא יותר מ-101.5%.

נועה בן שבת: סעיף 71 מדבר על אי תחולה, איזה סעיפים הם לא נכללים באותה מסגרת התחשבנות.

נועה בן שבת: מצד אחד, אנחנו אומרים מתי אנחנו פוקעים את הצו של החרגה.

נועה בן שבת: מאפשרים לשרים פה להחריג עוד שירותים בגלל ההתחשבנות, ואתם שומרים את האפשרות של השרים עד 1 בדצמבר 2020.

נועה בן שבת: אתם רוצים לאפשר להם עדיין החרגה של שירותים מסוימים עד להתחשבנות?

נועה בן שבת: רק להזכיר, ראינו שבמקומות מסוימים כן הבאתם בחשבון את שירות האשפוז במחלקת קורונה, וגם על זה העיר פרופ' מרין, הוא חשב שזה לא בסדר להביא את זה בחשבון בכלל בתוך ה-100%.

נועה בן שבת: אבל כרגע הצעת החוק מביאה את זה בחשבון.

חיים הופרט: אסביר את שתי ההחרגות.

חיים הופרט: שירותי בדיקת קורונה, הם מוחרגים, בגלל שבסופו של דבר, בקופת החולים יש אפשרות לבחור איפה היא עושה את הפעילות הזאת, ואין סיבה שזה ייכנס לכיף – אנחנו רוצים שיהיו בדיקות קורונה.

חיים הופרט: זה חשוב, ככל שיהיו יותר בדיקות קורונה, יהיה יותר טוב.

חיים הופרט: לא רוצים שבית החולים יגיד – זה לא משתלם לי, ולכן, אני לא עושה, לכן ביקשנו להחריג.

חיים הופרט: אשפוז קורונה, כפי שציינו קודם, זה מוחרג מההנחות.

חיים הופרט: זה מוחרג מההנחות של ה-18.5%.

חיים הופרט: זה מוחרג מההנחות הסטטוטוריות שמעל התקרות.

חיים הופרט: זה לא מוחרג מה-101.5%.

חיים הופרט: ציינתי שבתי החולים מקבלים תשלום נוסף עבור ציוד מיגון למחלקות קורונה.

חיים הופרט: הם קיבלו את כל תקציב הבינוי עבור אותן מחלקות.

חיים הופרט: הם קיבלו תקציב עבור התקנים של אותן מחלקות.

חיים כץ: הם לא מקבלים כסף על ימי אשפוז בגין קורונה בנפרד?

חיים הופרט: מקבלים מהקופות.

חיים הופרט: זה כלול בתוך ה-101.5%, מעבר לזה, אנחנו הקצנו אלפי תקנים למערכת האשפוז.

חיים כץ: עזוב, לא הוצאתם כלום, זה לא מיושם.

חיים כץ: הוצאתם בעיתון, לא הוצאתם בפועל.

חיים כץ: אז בעיתון לא סופרים.

חיים כץ: הכסף על ימי אשפוז בגין הקורונה, מי משלם?

חיים הופרט: הקופות.

חיים הופרט: קופות חולים משלמות לבתי החולים.

נועה בן שבת: עד 101.5%, מעבר לזה הן לא משלמות.

חיים הופרט: מעבר לזה, הן לא משלמות.

חיים הופרט: המדינה, נותנת כסף לתקנים.

חיים כץ: עזוב אותי תקנים.

חיים כץ: על האשפוז.

חיים כץ: תענה לי על מה שאני שואל אותך.

חיים הופרט: תקנים, זה חלק משירותי האשפוז.

חיים הופרט: אני נותן רופא ואחות ותקני מקצועות - - -

חיים כץ: אני עכשיו הלכתי לבית החולים, נשארתי לילה.

חיים כץ: מישהו משלם על זה 1,800 שקל?

חיים הופרט: נכון.

חיים כץ: בגלל הקורונה, יש עכשיו 100 ימי אשפוז נוספים, מי משלם את זה?

חיים כץ: זה מעל 101.5%.

חיים הופרט: עד ה-101.5% הקופות.

חיים הופרט: מעל ה-101.5% ששוב, לא - - -

חיים כץ: תענה מי משלם את זה, זה הכול.

חיים כץ: כשאתה מנסה למרוח, זה כל כך שקוף.

חיים הופרט: מעל ה-101.5% הקופות לא משלמות.

חיים כץ: מי משלם?

חיים הופרט: המדינה תצטרך לראות איך היא משלמת.

חיים כץ: תגיד לפרוטוקול – המדינה תשלם מעל ה-101.5% על האשפוז.

חיים כץ: כשאתה מנסה למרוח, זה כל כך שקוף.

חיים כץ: אתה כבן ישר, למה למרוח?

חיים הופרט: אני אקח את זה כמחמאה.

חיים כץ: אתה בן אדם ישר, ואתה לא יודע למרוח.

חיים כץ: יושבי פה חברי כנסת, שהם לא לגמרי אדיוטים.

חיים הופרט: אני לא חשבתי - - -

חיים כץ: תבוא, תענה לעניין, אל תספר לי סיפורים.

חיים הופרט: לא מנסה למרוח.

חיים כץ: לא מנסה, אבל אתה מורח.

חיים הופרט: אני אענה.

חיים כץ: תן לי תשובה – מי משלם?

חיים כץ: תן לי תשובה – אף אחד לא משלם.

חיים כץ: לא סיכמנו איך נשלם.

חיים הופרט: הם לא מקבלים תשלום במנגנון.

חיים הופרט: לא סיכמנו בדיוק איך הם יקבלו את התשלום, ובאיזה מבחן תמיכה, אבל הם מקבלים כסף עבור התקנים ועבור התוספות.

חיים כץ: לא מעניין אותי מה הם מקבלים.

חיים כץ: תקשיב, מה אתה אומר לי – נתתי לו פודינג, ולא שילמתי לו על תקנים, אני מרמה אותך, כי נתתי תקנים והם לא מיושמים.

חיים הופרט: לא נכון.

חיים כץ: לא נכון, אתה צודק, אבל אין תקנים.

חיים כץ: יש תקנים, הם לא מיושמים.

חיים כץ: הייתי שעה במערכת, זה בסדר.

חיים כץ: עכשיו אתה אומר לי – מי ישלם מעבר ל-101.5% זה מה שאני רוצה לדעת.

חיים כץ: ישלמו, לא ישלמו?

נועה היימן: לא ישלמו.

חיים כץ: לא ישלמו.

נועה היימן: הסברנו את זה כבר אתמול.

נועה היימן: המנגנון הזה מייצר הגנה דו-צדדית לבתי החולים ולקופות החולים.

חיים כץ: בתי החולים הגיעו אתכם להסכמה?

נועה היימן: אין לנו שום יכולת בחוק הזה אף פעם להגיע להסכמה עם כלל השחקנים.

נועה היימן: כי כל שחקן ינסה למשוך עוד לכיוון שלו.

נועה היימן: אנחנו הגענו למתווה שכל המערכת מכירה כבר לא מעט זמן, מכירה ויודעת מה הוא.

חיים כץ: נועה, אל תסבירי.

חיים כץ: תני לי תשובה.

חיים כץ: לא ישלמו, אז אנחנו לא מעבירים.

חיים כץ: החוק הזה זה חוק מטומטם - - -

חוה אתי עטייה: יש הרבה לאקונות.

חיים כץ: חשבתי התקדמנו.

חיים כץ: חשבתי שהקורונה היא מחוץ למשחק הזה.

חיים כץ: שאנחנו מדברים על חיים נורמליים.

חיים כץ: אם אנחנו הולכים לחודש שיהיו פה מאושפזים 5,000 איש במשך חודש ימים רצוף - מי ישלם על ימי האשפוז האלה?

חיים כץ: רק תגידי מי ישלם.

חיים כץ: לא צריך להסביר.

חיים כץ: תגידי לא ישלמו, אלה ישלמו.

חיים כץ: אל תסבירי לי.

נועה היימן: זה תלוי.

נועה היימן: זה חוק מורכב.

נועה היימן: אין בו תשובות פשוטות.

אופיר סופר: שאל על אישפוז קורונה.

אופיר סופר: אבל זו תשובה פשוטה, זה אל"ף, בי"ת או גימ"ל.

נועה היימן: לא, זה לא אל"ף, בי"ת, או גימ"ל.

נועה היימן: אם בית חולים, קופת חולים בבית חולים מסוים לא הגיע ל-101.5% קופת החולים משלמת עד ה-101.5%.

נועה היימן: אז, אם יש 5,000 מאושפזי קורונה בבית חולים מסוים, ככל שבבית החולים הזה לא עברו את ה-1010.5% - מי שמשלם קופת חולים.

חיים כץ: זה אמרת פעמיים.

נועה היימן: עברו את ה-101.5%, בית החולים לא מקבל הכנסה נוספת מהקופה.

נועה היימן: מה הוא כן קיבל.

חיים כץ: לא, מה הוא יקבל בגין האשפוז?

חיים כץ: קיבל בניין, קיבל חלוקים, קיבל הכול.

חיים כץ: מה הוא מקבל בגין האשפוז?

נועה היימן: כשבית חולים רגיל מקבל הכנסות על אישפוז, מה הוא עושה איתם?

נועה היימן: הוא מעסיק ובצדק, בשלב זה, בית החולים מקבל מאתנו שיפוי.

נועה היימן: אל"ף, הצגנו את זה אתמול, זה היה ברור גם אתמול, וזה הופיע גם במצגת שלנו.

נועה היימן: לא הסתרנו שום דבר.

נועה היימן: בי"ת – בית חולים שעובר את ה-101.5%, צריך לזכור שהוצאות בית החולים המרכזיות הן הוצאות - - -

חיים כץ: את שורפת זמן, כי אנחנו לא מטומטמים.

חיים כץ: את לא עונה לשאלות.

נועה היימן: אני עונה.

חיים כץ: אם אני הבוחן בשאלה שלך – עושה עליה איקס, כי אני שואל אותך שאלה, ואת מורחת אותי בסיפורים שאני לא אקנה, וחבל על הזמן.

חיים כץ: אני עכשיו שואל אותך שאלה אחרת - כי פה הבנתי שהם לא מקבלים.

חיים כץ: בית החולים צודק.

חיים כץ: מה קורה בפועל אם החוק הזה לא עובר היום.

חיים כץ: תעני לי שאלה ישירה, לא במשחקים.

חיים כץ: מה קורה בפועל במערכת אם החוק לא עובר, כי לשם זה הולך?

נועה היימן: תלוי עבור איזה בית חולים.

נועה היימן: נגיד בצורה ברורה – עבור בתי חולים קטנים ופריפריאליים, נצרתיים, כדוגמה, החוק הזה מייצר הרבה מאוד פתרונות תקציביים – הוא מזרים להם כסף.

נועה היימן: ולכן, החוק הזה חשוב, במיוחד לבתי החולים הקטנים והפריפריאליים.

נועה היימן: אם הוא לא עובר, חלק מההכנסות שאמורות להגיע אליהן, כי הם בפחות ממאה אחוז, והחוק הזה מחייב את קופות החולים להעביר להם תקציבים, בתי החולים האלה ייפגעו.

נועה היימן: בית חולים גדול וחזק שממילא ההכנסות שלו הן מעל אותן מאה אחוז אותו תשלום מינימלי שאנחנו מבקשים בחוק הזה לעגן - - -

אופיר סופר: לא, זה לא קשור.

אופיר סופר: את עושה מניפולציה עכשיו שהיא לא הוגנת עכשיו.

אופיר סופר: מה, את לוקחת את בתי החולים בפריפריה ומשתמשת בהם כבני ערובה?

אופיר סופר: זה לא הדיון.

נועה היימן: לא, זה לא נכון.

אליהו חסיד: אלה שלא היה להם פעילות, הולכים להציל אותם מהחוק הזה.

אליהו חסיד: ואלו שכבר היה פעילות מעל 100%, אז הם בין כה וכה קיבלו כסף מהקופות.

אליהו חסיד: אז החוק הזה לא אומר כלום.

אליהו חסיד: אני רוצה לחזור למה שאתה אמרת לי בבוקר, וענית לי תשובה עם זה שיושב ומדמם, וזה שנשבר לו רגל.

אליהו חסיד: החוק הזה הולך להציל ב-50%.

אליהו חסיד: זה נכון שבתי החולים שעברו את הפעילות מעל 100%, אנחנו לא מתקצבים אותם, והשאלה שלך עולה וטובה מאוד.

אליהו חסיד: מי הולך לשלם על המיטות האלה?

אליהו חסיד: אבל אם לא נאשר את זה, אז אנחנו לא נותנים אפילו את ה-50%, וה-50% במגזר הערבי, זה בתי החולים הקטנים.

אליהו חסיד: אני לא אומר שלא צריך להראות פה דיון, וצריך להבין את האוצר לשולחן.

אליהו חסיד: מה קורה עם המיטות?

אליהו חסיד: מי הולך לשלם על המיטות של הקורונה, כמו שאתה אומר, מי הולך לשלם על זה?

אליהו חסיד: אבל זה שלא נעביר את החוק הזה, אנחנו לא נותנים אפילו את ההנשמה הראשונה.

חיים כץ: אני רוצה להגיש הסתייגות על התשלום של 101.

חיים כץ: 5% על ימי אשפוז בפועל.

אוסאמה סעדי: גם אני מסתייג.

חיים כץ: אני מגיש הסתייגות, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.

חיים כץ: המדינה תממן את כל העלויות מעבר ל-101.5% שהם נותנים לבתי החולים על אשפוז בפועל.

נועה בן שבת: זאת אומרת, הם יכולים ברגע אחד, להגיד שהם מוציאים מתוך סכום התשלום המזערי שבתוך החשבון שלו, לא יובאו בחשבון שירותי המיון שניתנו בשנת 2019, ואז ממילא הסכום מאוד צומחים, הסכום המינימום של ה-100%.

נועה בן שבת: זה במקרים שהיה סירוב לתת את השירותים, אז לא ישולם אותו תשלום מזערי.

נועה בן שבת: זאת אומרת, גם לגבי בתי החולים הפסיכיאטריים אנחנו מפעילים את מנגנון התשלום המזערי.

נועה בן שבת: השאלה אם באמת זה נדרש בבתי החולים הפסיכיאטריים, האם גם המערכת הפסיכיאטרית סבלה מחוסר פעילות במהלך הקורונה.

נועה בן שבת: יש לנו שלוש הסתייגויות – הסתייגות שלך, ושתי הסתייגויות של חבר הכנסת אוסאמה.

חיים כץ: אחד הוא משך.

נועה בן שבת: מה נשאר?

יוראי להב-הרצנו: אז אני אומר.

יוראי להב-הרצנו: לגבי הנושא של התאגידים, מנגנון התמיכה שנועה הציגה בפניי, מקובל.

יוראי להב-הרצנו: הדבר היחיד שאני מבקש שיבוצע, כמו שאמרתי, שתהיה התחייבות ללוחות זמנים בעיניי, כדי למנוע את ה- - -

חיים כץ: את זה אנחנו נגמור.

נועה היימן: אנחנו מחכים למשרד הבריאות בנושא.

נועה היימן: ואנחנו מוכנים בהינתן הסכמות ממשרד הבריאות לסיים את האירוע.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, עד אוקטובר להערכתך יהיה אפשר מבחינתך?

נועה היימן: כן.

נועה בן שבת: אין לך עוד הסתייגות?

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: אין עוד.

חיים כץ: ההסתייגות שלי תקריאי אותה, שלי ושל חבר הכנסת אוסאמה.

נועה בן שבת: אתה אומר שהתשלום מעל 101.

נועה בן שבת: 5% - - -

חיים כץ: שבוצע בפועל על-ידי בתי חולים, ישולם על-ידי האוצר.

נועה בן שבת: תשלום בבית חולים שבוצע בפועל שירותים לקורונה מעל 101.5%, המדינה תישא בהוצאות מעבר לזה.

חיים כץ: המדינה תישא בהוצאות.

חיים כץ: מי בעד ההסתייגות הזאת ירים את ידו?

חיים כץ: בעד – 8

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: פה אחד.

חיים כץ: 8 חברי כנסת שנמצאים פה, וזה נכנס לחוק.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כהכנה לקריאה שנייה, שלישית ירים את ידו?

ינון גוטגליק: משרד האוצר מושך את ההצעה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה רבה.