ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 107, 2020-09-08 17:00

יעקב אשר: אני מחדש את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב אשר: זאת ישיבת המשך שהתחילה ביום ראשון, המשיכה ביום שני, המשיכה היום, יום שלישי, ואני מקווה שנצא עם מסקנות וגם הצבעות.

יעקב אשר: על סדר היום הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות) (תיקון מס' 4), התש"ף

יעקב אשר: -2020 והצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות ) (תיקון מספר 4) (תיקון), התש"ף-2020.

יעקב אשר: אנחנו נעלה עוד כמה דברים שלא הספקנו לדבר עליהם ולאחר מכן נחזור לנקודות בהן אנחנו מצפים ממשרדי הממשלה לתיקון שלהם.

יעקב אשר: בחלק היו הסכמות.

יעקב אשר: יהיו דברים שיבואו בתיקון, לא עכשיו כי אין לנו סמכות לתקן, כאשר יגיעו התקנות הבאות.

יעקב אשר: נדבר גם על התאריך, מתי התקנות הבאות יגיעו ועד מתי נאשר את הסעיפים השונים.

יעקב אשר: בין היתר, אני מזכיר לכם שאחד הנושאים שהעלינו, זה גם הנושא של הקריטריונים של כל תוכנית הרמזור, איך זה עובד, האם זה כן צריך להיות בחוק או בדברי ההסבר לחוק.

יעקב אשר: דיברנו על כך בישיבות הקודמות, אבל אנחנו נעלה שישה, שבעה, שמונה נושאים אבל נעשה את זה בסוף.

יעקב אשר: כרגע בואו נתקדם ונקריא את מה שעוד לא קראנו.

יעקב אשר: אני מבקש, באמת, בקצירת העומר, להיות תכליתיים.

יעקב אשר: אני מזכיר לכם שוב ששיטת העבודה שלי בעניין הזה, אני יכול להשתולל, אני יכול לומר שאני לא מאשר כלום ושהכול ילך לטייל, הכול אפשר, אבל אני לא שם.

יעקב אשר: אני רוצה לטייב את התקנות ולעבוד צעד אחרי צעד.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים במקומות אחרים, אנחנו נתקדם עוד ונטייב את זה עד למקסימום האפשרי.

יעקב אשר: בבקשה, גור.

יעקב אשר: אני מבקש, ממש מבקש, דנו הרבה בעניין ולא מיהרנו.

יעקב אשר: אחרי שנעבור על עוד כמה נקודות שצריך להקריא אותן ולדבר עליהן, נקריא את הנקודות עליהן דיברנו והיו לנו השגות, ניתן שיעורי בית לאנשי הממשלה ואז גם נקבע את תאריך תוקפן של התקנות הלל.

אוסאמה סעדי: נצביע היום?

יעקב אשר: מאוד יכול להיות שנצביע.

יעקב אשר: הודענו לחברים שיכול להיות שנצביע.

יעקב אשר: הם יודעים.

יעקב אשר: בואו נתמקד ולא נקיים דיונים פילוסופיים.

אוסאמה סעדי: באיזה עמוד אנחנו?

גור בליי: עמוד 16.

גור בליי: יש כאן את הנושא של הפעלת גן אירועים שנדון באריכות וכבר הקראנו אותו.

גור בליי: אני לא צריך להקריא אותו כי הוא כבר הוקרא אתמול ונדון באריכות.

גור בליי: אני עובר הלאה לסעיף 12א.

גור בליי: 12א.

גור בליי: פרטי שוהים במקום

גור בליי: מחזיק או מפעיל של מקום כאמור בתקנת משנה (א), ישמור רשימה של מספרי הטלפון שנמסרו לו (להלן – רשימה טלפונית) לשם העברתם למשרד הבריאות לצורך ביצוע חקירה אפידמיולוגית, ובנוסף על הרשימה הטלפונית ישמור את הפרטים האלה:

גור בליי: זמן הכניסה או היציאה מהמקום, אם יש בידי המחזיק או המפעיל פרטים אלה.

גור בליי: לבקשת משרד הבריאות, לשם ביצוע חקירה אפידמיולוגית, ולמטרה זו בלבד – ימסור המחזיק או המפעיל את הרשימה הטלפונית ואת הפרטים הנוספים לפי תקנת משנה (ב), אם יש בידו.

נינא כהן קרן: התוספת של התקנה הזאת, בהמשך לתיקון האחרון בחוק המסגרת בו התווספה אפשרות הסמכות להתקין תקנות שנוגעות למסירת פרטים.

נינא כהן קרן: מדובר לא בעוד איזשהו תנאי להפעלת עסק אלא בעצם באיזשהו תנאי כדי לאפשר קיום של אירועים גדולים, כדי לאפשר הפעלה של עסקים.

נינא כהן קרן: היכולת באמת לנטר את התחלואה אם בסופו של דבר התגלה חולה, לאתר מגעים, לקטוע שרשרות הדקה שכמובן מבחינתנו זה חשוב מאוד.

גור בליי: כמו שנאמר בזמן התיקון של חוק המסגרת, בעצם הנתון הבסיסי שנאסף, אלה פשוט מספרי טלפון.

גור בליי: כל הנתונים הנוספים, זה רק אם ממילא נמסרים או ממילא יש אותם.

יעקב אשר: זה היה בחוק הגדול.

גור בליי: נכון.

גור בליי: עכשיו זה היישום של זה בתקנות.

גור בליי: הדבר היחיד שהיינו מבקשים כאן שיתוקן בהקשר הזה, זה המגבלה של ה-20 ימים שהייתה גם בחוק הסמכויות וצריך להוסיף אותה כאן לתקנות.

נינא כהן קרן: 20 ימים מבחינתנו זה מספיק.

יעקב אשר: שמירת הפרטים?

גור בליי: כן.

גור בליי: זה מה שנקבע כבר בחוק הסמכויות.

נינא כהן קרן: כן.

גור בליי: צריך לתקן את זה כאן.

גור בליי: להוסיף את זה.

יעקב אשר: את זוכרת הכול, נכון?

נינא כהן קרן: אני רושמת הכול.

גור בליי: אם כך, נעבור לסעיף 13, סגירת מקום לשם מניעת הדבקה או לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית.

יעקב אשר: אתה לא צריך להקריא את הכול.

גור בליי: לא אקריא את הכול אלא כמה תיקונים.

גור בליי: כאשר ראש השירות או רופא מחוזי מורים בהודעה בכתב למפעיל של מקום ציבורי או עסקי לסגור את המקום, כולו או חלקו, נוספו המילים "בהיקף שאינו עולה על הנדרש" וכל השאר נשאר כפי שהיה.

גור בליי: בנוסף, הוא צריך לעשות זאת בשים לב בין השאר להשלכות של סגירת המקום על בעל המקום, וכאן זה שונה ל"המפעיל של המקום".

יעקב אשר: לעניין הזה מה ההבדל בין בעל המקום למפעיל המקום?

יעקב אשר: אנחנו השתמשנו בדברים האלה כדי לא להפיל על איזה עובד מקרי שנמצא שם וכרגע הוא מפעיל את המקום.

גור בליי: לא.

גור בליי: הכוונה למפעיל, הגורם שמפעיל.

יעקב אשר: אתה הרי רוצה שיחשבו את ההשלכה כהשלכה כלכלית.

יעקב אשר: נכון?

יעקב אשר: על זה בעצם אתה מדבר.

יעקב אשר: זה תיקון שלהם או שלנו?

גור בליי: זה הכול שלהם.

גור בליי: לדעתי זה נעשה בעקבות הדיון בסיבוב הקודם.

נינא כהן קרן: בעקבות הדיון ולבקשת הוועדה.

גור בליי: בעקבות הדיון בוועדה הגענו למסקנה שהמפעיל של המקום, זה מדייק את זה יותר.

גור בליי: עד כמה שאני זוכר, זה היה הדיון.

נינא כהן קרן: נכון.

גור בליי: זה לא המפעיל במובן של הנער שהוא מנהל המשמרת.

נינא כהן קרן: זכיין לצורך העניין.

גור בליי: למשל זכיין.

גור בליי: הגורם שהוא בעל הבית במקום, בפרקטיקה.

יעקב אשר: אבל שהוא בעל הבית?

גור בליי: כן, אבל בפרקטיקה.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: תמשיך.

גור בליי: נוספה האמירה שההחלטה בהשגה תינתן בהקדם ככל האפשר.

יעקב אשר: בסדר.

גור בליי: כאן יש שאלה בעניין הזה.

גור בליי: הרי זו יכולה להיות תקופה מאוד קצרה ועד שיכריעו בהשגה, כבר תיגמר הסגירה.

גור בליי: במקומות עבודה דובר על 24 שעות ולמה כאן זה נשאר 48 שעות?

גור בליי: האם אי אפשר להתאים את זה?

שי סומך: בדיון הקודם הייתה מיכל גולדברג ושאלתי אותה למה התקופה לא קוצרה ל-24.

גור בליי: בהתאמה לשם.

שי סומך: כן.

שי סומך: אני מספר מה שהיא אמרה לי.

שי סומך: היא אמרה לי שהיא ביררה וזה בלתי אפשרי.

שי סומך: זאת אומרת, התקופה היא 24 שעות.

גור בליי: למה שם זה כן אפשרי?

גור בליי: מה ההבדל?

שי סומך: אלה תקנות של משרד האוצר.

גור בליי: משרד האוצר יותר נדיב?

שי סומך: כנראה.

שי סומך: כן.

יעקב אשר: אתה מתעקש על זה.

יעקב אשר: אני שולח את זה שוב לשיעורי בית.

יעקב אשר: יכול להיות שכאן התהליך הוא יותר מסובך מתהליך של סגירה, אם אני מבין נכון את כוונתה של מיכל.

גור בליי: אני לא כל כך רואה את ההבדל בין מקומות העבודה לבין זה.

יעקב אשר: אתה מפרשן את מיכל וזה בסדר.

נינא כהן קרן: בכל זאת זה מצב חירום.

גור בליי: הכול בסדר, אבל אני פשוט לא מבין את הדיס-הרמוניה.

גור בליי: למה שם זה אפשרי וכאן לא? זו השאלה.

שי סומך: אני מתאר לעצמי שיותר בתי עסק ייסגרו מאשר מקומות עבודה.

שי סומך: הנטל מבחינת בתי העסק יהיה יותר גדול.

שי סומך: אני מתאר לעצמי שיהיו יותר סגירות של בתי עסק מאשר מקומות עבודה כי הפיקוח הוא בדרך כלל בבתי עסק.

שי סומך: לכן מספר ההשגות הצפוי לגבי בתי עסק, כנראה יהיה גדול יותר.

שי סומך: זה ההסבר שאני יכול לתת.

שי סומך: אני מציע להיות בקשר עם מיכל.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: תרשמי את זה כנקודה שהועלתה.

גור בליי: יש כאן עניין נוסחי, להוסיף את ההגדרות ולא להפנות לצו בידוד בית.

נינא כהן קרן: בסדר.

גור בליי: להפנות לצו בהקשר הזה, נראה לנו פחות מתאים.

גור בליי: נעבור לסעיף 14, איסור הפעלה.

גור בליי: כאן נעשו שני תיקונים.

גור בליי: בתיקון הראשון, נמחק האיסור על הפעלה של בר או פאב.

גור בליי: בתיקון השני, כתוב שיש איסור על אולם או גן לשמחות ולאירועים "למעט גן אירועים הפועל לפי תקנה 11ב".

יעקב אשר: היום, עכשיו, לפי החוק בר ופאב אפשר לפתוח?

נינא כהן קרן: לפי המתווה האזורי.

נינא כהן קרן: כן.

נינא כהן קרן: כמו שאפשר לפתוח בתי אוכל כמתווה אזורי, גם פאב ובר.

יעקב אשר: כמו מסעדה או כמו מה?

נינא כהן קרן: כן.

נינא כהן קרן: עם ההיקף המספרי והתפוסה.

נינא כהן קרן: לפי התפוסה של המקום.

גור בליי: התיקון השני הוא שיש עדיין איסור על אולם או גן שמחות ולאירועים "למעט גן אירועים הפועל לפי תקנה 11ב".

גור בליי: כל הסיפור עם ה-100, הושבה ובלי ריקודים.

יעקב אשר: אני לא מבין דבר אחד.

יעקב אשר: אם בר ופאב זה בסדר, למה אולמות לא בסדר?

יעקב אשר: מדובר על מבנים סגורים.

נינא כהן קרן: אירוע באולם הוא אירוע, סוג של מטינגלינג מאוד גדול בין הרבה אנשים.

יעקב אשר: בבר ובפאב אין מינגלינג?

יעקב אשר: כולם יושבים לבד ומתפללים.

נינא כהן קרן: אנחנו הבחנו בין בר ופאב לבין בתי אוכל.

נינא כהן קרן: אני מסכימה.

נינא כהן קרן: יש הבדל.

יעקב אשר: זה מה ששאלתי.

יעקב אשר: יש הבדל בין מסעדה לבר ופאב?

נינא כהן קרן: יש הבדל.

נינא כהן קרן: אם יש איזשהו מדרג של סיכונים, באמת בית אוכל הוא אולי מתחת לבר ופאב אבל מבחינתנו גן ואולם אירועים - - -

יעקב אשר: עזבי את המדרג המשפטי.

נינא כהן קרן: לא, לא משפטי.

יעקב אשר: אני שואל מעשית.

יעקב אשר: המטרים הם אותם מטרים כמו במסעדה או לא?

נינא כהן קרן: המטרים, כן.

יעקב אשר: אז מה המדרג?

איתן גינזבורג: אני חושב שההבחנה בין מקומות, זה לא העניין.

איתן גינזבורג: נניח אולם או גן לשמחות ואירועים, אין מניעה שתהיה נניח חתונה אבל ברגע שהולכים לרקוד בתוך החתונה, אין ספק שאי אפשר לרקוד כשמפרידים שני מטרים בין האחד לשני, וזו הבעיה.

איתן גינזבורג: אירוע בתוך גן אירועים או אולם אירועים, מתנהג כמו מסעדה או מתנהג במובן הזה שיושבים שם, אסור להתקהל בו, כולם בישיבה, כמו באולם תרבות, כמו בבית כנסת, כמו במסעדה, יושבים סביב שולחנות ויש אירוע.

איתן גינזבורג: ברגע שיש את האירוע שכולם רוקדים – היו כתבות על זה, קיבלתי סרטי וידאו – שם מתחילה הבעיה.

יעקב אשר: ובפאב או בבר לא רוקדים?

נינא כהן קרן: לא.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שהבעיה היא המקום שמפעילים אלא ההתנהגות בתוך אותו מקום.

איתן גינזבורג: זה גם לשאלת היושב ראש, לגבי פאב ובר.

איתן גינזבורג: אגב, אדוני, יש ברים ופאבים שיושבים שם סביב שולחנות וזה כמו בית אוכל לכל דבר ועניין.

איתן גינזבורג: הדבר היחידי הוא שמגישים שם משקאות אלכוהוליים ופיצוחים או פיצות.

איתן גינזבורג: אם עשיו מתחילה ממש התקהלות, יש צפיפות ואין מקום לשבת, זו הבעיה.

איתן גינזבורג: לכן אני חושב שזו צריכה להיות ההבחנה שלכם, אם תשאלו אותנו כנבחרי ציבור.

יעקב אשר: לא יודע.

יעקב אשר: מתווכחים אתי על חצי מטר לפה ולשם במקומות שהם מקומות תרבות או בתי כנסת.

איתן גינזבורג: חשובה ההתנהגות.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: ההתנהגות.

יעקב אשר: הנורמטיביות של בית תרבות ושל בית כנסת או הרצאות או דברים כאלה, אדם יושב, שומע או מתפלל במקרה הטוב.

יעקב אשר: מקומות כאלה, כך פוטרים אותם?

יעקב אשר: זה לא פחות מאולם שמחות.

איתן גינזבורג: אם היו אומרים למנהלי האולמות שהם יכולים להפעיל אולמות ושמחות בלי מגבלה, המגבלה היחידה היא שאסור לרקוד.

יעקב אשר: נכון.

איתן גינזבורג: אין רחבת ריקודים.

איתן גינזבורג: ראיתי אתמול כתבה על עידן חביב.

איתן גינזבורג: מסכן, הוא היה על הבמה בתוך איזה אירוע.

איתן גינזבורג: תהיה הופעה ואנשים ישבו ויצפו בה.

איתן גינזבורג: אבל ברגע שבו כולם מתקבצים על הבמה ורוקדים לצלילי ההופעה, שם מתחילה הבעיה.

יעקב אשר: נכון.

איתן גינזבורג: לכן כללי ההתנהגות, הם החשובים.

איתן גינזבורג: השמירה על הריחוק ועטיית המסכה.

איתן גינזבורג: אלה הדברים החשובים.

מירה סלומון: ביקשתי להסב את תשומת לב הוועדה שדיסקוטק הוא פריט רישוי אחר.

מירה סלומון: זה לא בר ופאב.

מירה סלומון: במסגרת הרפורמה ברישוי עסקים שנערכה בוועדת הפנים והגנת הסביבה לפני שנתיים, תיקון מספר 34, היה ממש דיון שלם על ההבחנה בין בר ופאב לבין דיסקוטק.

יעקב אשר: זוכר.

יעקב אשר: הייתי שם.

מירה סלומון: נכון.

מירה סלומון: בסופו של דבר לא נקבעה הגדרה שונה לכאן ולשם אלא הותוו עקרונות למה זה בר ופאב ו מה זה דיסקוטק.

מירה סלומון: דיסקוטק הוא לא אותו פריט רישוי ושם יש ריקודים.

מירה סלומון: זאת אחת ההבחנות בהן דובר.

נינא כהן קרן: בהחלט.

נינא כהן קרן: גם כללי ההתנהגות וגם סוג הפעילות.

נינא כהן קרן: יש הבדל בין פעילות של חתונה שמתקיימת בגן אירועים לפעילות של דיסקוטק שם יש ריקודים לפעיות של מסעדה או בר ופאב.

רותי גרוס: אני מצטרפת לזה.

רותי גרוס: זה המניע.

רותי גרוס: אתה מגיע לפאב ובר כדי לשתות ולאכול אבל אירוע של חתונה, המניע הוא אחר.

איתן גינזבורג: אם יקבעו שמקיימים אירוע במגבלות התנהגות באירוע ובעל האולם יודע.

איתן גינזבורג: ץ

יעקב אשר: קשה לאכוף את זה.

יעקב אשר: קשה מאוד.

איתן גינזבורג: אם בעל האולם יודע שהתנאי שלו להפעלת המקום הוא מניעה של ריקודים.

אוריאל בוסו: אנחנו חוזרים לאותה נקודה, אבל סתם דוגמה, הפגנה.

אוריאל בוסו: מקום פתוח ואנשים עם מסכות אבל פתאום את רואה שאנשים יושבים ומתחבקים ואין לך שליטה.

אוריאל בוסו: בסוף כשיושבים ביחד ונמצאים בסיטואציה כזאת, אין לך שליטה.

יעקב אשר: אני רוצה לעדכן אותך.

יעקב אשר: אחד הדברים שדרשנו זה שינסו להביא לנו עד לתקנות הבאות, שתכף נחליט עד מתי אלה יהיו, איזשהו מתווה בעניין הזה.

יעקב אשר: מה שקורה היום בפועל זה שבעלי האולמות לא עושים את האירועים אבל אנשים עושים אותם בווילות והאירועים האלה הרבה יותר בעייתיים.

יעקב אשר: עושים חתונות במסעדות.

איתן גינזבורג: אבל זה אותו הדבר.

איתן גינזבורג: זה לא חשוב מה תוכן האירוע אלא חשובה התנהגות האנשים באותו חלל.

איתן גינזבורג: זה לא משנה עכשיו אם קוראים לזה חתונה או התקהלות או סתם ללכת לאכול ארוחה.

איתן גינזבורג: אם בעל האולם או בעל המסעדה יודע שאם יתפסו אותו כאשר יש התגודדות תוך כדי ריקודים ויסגרו אותו, אבל הוא יכול לקיים אירוע ויש הופעה שתשמח את החתן והכלה, הופעה כאשר אנשים יושבים במקומותיהם.

יעקב אשר: זה אחת האפשרויות למתווה.

יעקב אשר: נכון.

איתן גינזבורג: אני לא הולך לחתונות.

איתן גינזבורג: חבר מאוד טוב שלי הזמין אותי לחתונה בשבוע הבא ואמרתי לו שאני מצטער, אני לא הולך לחתונות ולאירועים.

יעקב אשר: גם אני לא.

יעקב אשר: היומן שלי התרוקן בלילות.

איתן גינזבורג: דוגמה אישית.

איתן גינזבורג: אני פוליטיקאי והודעתי שאני לא הולך.

איתן גינזבורג: גם דוגמה אישית וגם לא רוצה.

איתן גינזבורג: אבל אם עושים את זה, ראינו מה היה לאחרונה בחוות רונית וכולי, אומרים שאפשר אבל.

איתן גינזבורג: ואז בעל האולם יודע ויש לו אינטרס לקיים את האירועים האלה אבל להגביל את זה ואז המלצרים באים ומבקשים לשבת במקום.

איתן גינזבורג: זה אירוע מאורגן.

איתן גינזבורג: יש וילה שרוצה לכנס אנשים למסיבת בריכה, אתה לא יכול למנוע את זה.

יעקב אשר: זאת הבעיה.

יעקב אשר: בעלי האולמות בוכים.

יעקב אשר: הם אומרים שהם מוכנים לקבל על עצמם תנאים מחמירים ובינתיים אנשים עושים מסיבות בבית.

איתן גינזבורג: סליחה אדוני היושב ראש, זאת לא סיבה.

יעקב אשר: זו סיבה גדולה מאוד.

יעקב אשר: אנשים איבדו את מטה לחמם.

איתן גינזבורג: זאת לא סיבה במובן הזה שאדם שירצה לעבור עבירה בביתו או לקחת בית אחר.

יעקב אשר: זאת אפילו לא עבירה.

יעקב אשר: בחצר של הבית שלך אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.

גור בליי: התקהלות פורמלית, היא חלה גם בבית.

איתן גינזבורג: התקהלות אסורה, לא משנה מה.

איתן גינזבורג: התקהלות היא אסורה ולכן הם עוברים על ההנחיות.

איתן גינזבורג: מי שעושה בתוך הווילה, הוא עובר עבירה כשהוא מתקהל.

איתן גינזבורג: אני אומר שאנחנו צריכים ללכת לכיוון של ההתנהגות בתוך המקום ולא לעצם המקום.

רותי גרוס: היינו שם בגל הראשון והיה מתווה והוא תקף לשבועיים בלבד.

רותי גרוס: היו שם הבטחות על גבי הבטחות.

רותי גרוס: אני הייתי שם.

איתן גינזבורג: זה הולך בד בבד עם אכיפה.

איתן גינזבורג: אם רשות מקומית, שזה האינטרס שלה כרשות מקומית, לא תדע להפעיל את הפקחים שלה ולהגביר את מערך האכיפה שלה בתוך השטח המוניציפאלי שלה ולא תלך בערבים לאולמות אירועים, וגם המשטרה, אי אפשר בלי אכיפה.

איתן גינזבורג: אי אפשר רק התניות בלי אכיפה.

רותי גרוס: אני דיברתי עם ראשי ערים והם אמרו שאין להם מספיק פקחים.

איתן גינזבורג: מי זה הם?

רותי גרוס: אני דיברתי עם ראשי ערים.

רותי גרוס: עם שבעה ראשי ערים.

רותי גרוס: כל אחד אמר שאין לו מספיק פקחים.

איתן גינזבורג: לא נעים לי להגיד שארבע קנסות בלילה מצדיק את זה, בתעריפים שקבעתם לקורונה.

שי סומך: אבל הקנס לא עוזר כי הרווחים כתוצאה מהאירוע הרבה יותר גדולים מהקנס.

יעקב אשר: חברים, בואו נהיה פרקטיים.

יעקב אשר: הנקודה הזאת מוליכה אותנו למה שדיברנו לגבי הנושא.

יעקב אשר: אני מסכים עם מה שאמר איתן ידידי ואני גם אומר את זה כל הזמן.

יעקב אשר: בסוף זה בשטח.

יעקב אשר: הפעילות בשטח ולא הרמזורים ולא שום דבר.

איתן גינזבורג: ההתנהגות.

יעקב אשר: זאת ההתנהגות בשטח וכמובן הפיקוח.

יעקב אשר: אני מסכים שאם ידעו לאתגר את ראשי הרשויות נכון וילכו אתם בראש שלהם בדברים שהם נכונים, זה יכול לעשות שינוי.

איתן גינזבורג: זה גם אינטרס שלהם.

יעקב אשר: וזה יהיה אינטרס שלהם, זה יכול לעשות שינוי.

יעקב אשר: אנחנו כקול קורא במדבר לא פעם ולא פעמיים.

מירה סלומון: ברשותך, אני מבקשת לומר משפט קצר לפרוטוקול בגלל הקול הקורא במדבר.

מירה סלומון: חלו שינויים ותמורות מאוד גדולות מאז הגל הראשון לגל השני בשני היבטים.

מירה סלומון: ההיבט האחד הוא שהתאפשרה הכשרה של כוח פיקוח ייעודי לטובת אכיפת עבירות תו סגול.

מירה סלומון: זה משהו שהוסיף לפחות 1,200 פקחים שאנחנו ביצענו להם הכשרה, אם לא יותר, כי לא רק אנחנו ביצענו הכשרות.

מירה סלומון: הדבר השני הוא שמודל הרמזור, שבעצם מתמרץ את ראש הרשות לשמור על הצבע של הרשות שלו, גם מתמרץ לבצע פיקוח ואכיפה יותר קפדניים כדי שהרשות לא תרד בצבע.

מירה סלומון: אם כן, דברים כן השתנו.

מירה סלומון: הקול הוא לא קורא במדבר.

מירה סלומון: הגעת לנווה מדבר.

גור בליי: כמו שאמרנו, זה לגבי סעיף 14.

גור בליי: בסעיף 15, הגבלת אירועים, נעשה שינוי בעיקר ברישה.

גור בליי: הממשלה מבקשת לשנות את הרישה של סעיף 15(א) והנוסח החדש אומר: "לא יארגן אדם, ולא ישתתף, באירוע כמפורט להלן, במרחב הפרטי, במרחב הציבורי או במקום ציבורי או עסקי, שמספר המשתתפים בו עולה על המספר האמור בתקנה 4(א), לפי האזור, ובאירוע כאמור המתקיים גם במבנה וגם בשטח פתוח – מספר המשתתפים לא יעלה על מספר המשתתפים האמור בתקנה 4(א) לעניין שטח פתוח, לפי האזור".

גור בליי: כאן הם מחקו מהאירועים שמוגבלים "מופע בידור או מופע אמנות, למעט מופע שניתן לו אישור כאמור בתקנה 8(ב)(4)".

גור בליי: נוספה תקנת משנה (א1) האומרת: "תקנת משנה (א) לא תחול על אירוע מהמפורטים באותה תקנה שנערך לפי תקנה 8(ב)(4) או (4א)".

אוסאמה סעדי: לפי סעיף זה, אני מבין שאדם יכול לארגן ולהשתתף במסיבה, אם זה מתחת למספרים שקבועים בתקנה (4א).

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: זאת המשמעות.

אוסאמה סעדי: איתן, אתה מבין?

אוסאמה סעדי: אני יכול לארגן מסיבה עם 250 אנשים באזור ירוק, בחוץ.

גור בליי: נכון.

אוסאמה סעדי: זה חוזר על כל מה שאמרנו מהבוקר בעניין אולם חתונות.

אוסאמה סעדי: זה מדגיש ביתר שאת מה שאנחנו אומרים, שלמעשה כל אדם פרטי עכשיו יכול לארגן מסיבה בכל מקום.

יעקב אשר: יוכלו לקרוא לזה משהו אחר ולא חתונה.

איתן גינזבורג: לכן צריך לקבוע.

איתן גינזבורג: אין כאן תקנה אחת שאומרת שאסור לעשות אירועים בעמידה או משהו כזה אלא כל האירועים צריכים להיות בישיבה.

איתן גינזבורג: משהו שהוא התנהגותי יותר.

נינא כהן קרן: זה מה שניסינו לעשות.

נינא כהן קרן: עדיין צריך לזכור שאירוע של חתונה הוא לא הגעה למסעדה בה כל אחד מגיע עם הקפסולה שלו, נקרא לזה כך לצורך העניין.

איתן גינזבורג: אבל אפשר לפתור את זה כך.

איתן גינזבורג: גם מי שעורך חתונות יצטרך לדעת שאופי החתונות השתנה.

איתן גינזבורג: אם רוצים חתונה המונית, גדולה יותר מאשר חתונה מצומצמת כמו בתקופת הגל הראשון, הרי יש לזה מחיר והמחיר הוא שאין ריקודים, למשל.

איתן גינזבורג: בחופה יושבים בשורות ולא עומדים.

נינא כהן קרן: מעבר לצפייה בחופה או אפילו אם לא מתקיימים ריקודים, בכל זאת אירוע של חתונה הוא אירוע אחר.

נינא כהן קרן: כולנו רואים איך מתקיימים האירועים.

איתן גינזבורג: איזה אירוע זה?

נינא כהן קרן: אירועים של חתונות למשל, כמה אנשים מקפידים על עטיית מסכה.

נינא כהן קרן: יש הבדל בין מי שמגיע לחתונה לבין מי שמגיע למסעדה.

יעקב אשר: נצטרך לתת לכם לעשות שיעורי בית.

יעקב אשר: תכף נסכם את שיעורי הבית.

אוסאמה סעדי: עוד שאלה.

אוסאמה סעדי: בסעיף 15(א) אני יכול לארגן מסיבה בהשתתפות 250 אנשים, עם ריקודים?

נינא כהן קרן: אני מזכירה שיש גם את החובה של שמירת מרחק של שני מטרים בין אדם אחד לשני.

אוסאמה סעדי: עם שני מטרים, עם מסכה והכול.

נינא כהן קרן: אז כן.

נינא כהן קרן: לפי ההתקהלות שיש, לפי צבע האזור, אם מקפידים על הכללים.

אוסאמה סעדי: אין ריקודים.

אוסאמה סעדי: אני שואל, מותר?

אוסאמה סעדי: למה?

נינא כהן קרן: לגבי ריקודים, זה לא כל כך מתכתב עם הכלל שמדבר על שמירת מרחק של שני מטרים בין אדם לאדם.

גור בליי: עובדה שלגבי גן אירועים לא הסתפקתם וכתבתם ללא ריקודים בעוד שמסיבה שהיא לא בגן אירועים, היא יכולה להיות עם ריקודים תוך כדי שמירת מרחק וכן הלאה.

גור בליי: אתם יכולים להסביר את התיקון ב-(4א)?

נינא כהן קרן: באופן עקרוני התיקון של תקנה 15 הוא כדי להתאים את זה לרמזור.

נינא כהן קרן: קודם לכן נכתב שאירוע מהמפורטים להלן זה כל מקום שבו מתקיימת מסיבה, כנס, פסטיבל וכולי ומספר המשתתפים בו לא יעלה על המספר שהיה מותר בעבר לפי ההתקהלות.

נינא כהן קרן: עכשיו תיקנו את זה כך שזה יהיה לפי ההתקהלות שמותרת בצבע הרמזור עם עוד איזשהו חידוד.

אוסאמה סעדי: בהתאם לאותן תקנות, לאותן מגבלות.

גור בליי: יש שם עוד איזשהו חידוד.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: יש עוד איזשהו חידוד.

נינא כהן קרן: אנחנו מבקשים לומר שאירוע אחד, זה לא משנה אם הוא מתקיים בתוך בית עסק או בשטח ציבורי או פרטי.

נינא כהן קרן: לצורך העניין, אם אתה עושה מסיבה באזור ירוק, זה יכול להיות עד 100 אנשים בשטח פתוח.

נינא כהן קרן: אם למשל זאת איזושהי וילה שיש בה גם מבנה וגם שטח פתוח, הכוונה לא שיהיה אפשר לעקוף את זה בכך שבתוך הווילה אתה תחשב שאפשר 50 ומחוץ לווילה 100 אבל בסוף זה אירוע אחד, מסיבה אחת, עם 150 אנשים.

נינא כהן קרן: האירוע הוא אירוע אחד.

נינא כהן קרן: אנחנו מסתכלים על זה כיחידה אחת, כאירוע מאורגן אחד.

אוריאל בוסו: למה?

אוסאמה סעדי: למה זה אירוע אחד?

אוסאמה סעדי: למה במסעדה את לא חושבת שזה אירוע אחד?

אוסאמה סעדי: במסעדה את אומרת שבפנים אפשר כך וכך ובחוץ אפשר כך וכך.

נינא כהן קרן: כי במסעדה אנשים מגיעים בנפרד.

נינא כהן קרן: אין קשר בין האנשים.

אוריאל בוסו: מה שמחבר אותם, זה רק האוכל.

אוריאל בוסו: אירוע בהפרדה, זה כמו שני אירועים שונים.

נינא כהן קרן: מה זה בהפרדה?

נינא כהן קרן: אם יש שני חדרים נפרדים.

אוריאל בוסו: בחוץ ובפנים.

אוריאל בוסו: זה לחלוטין כמו מסעדה.

נינא כהן קרן: אם יש שני אולמות נפרדים, שני אירועים נפרדים, כמובן אתה צודק.

נינא כהן קרן: אם זה אירוע אחד, למרות שאני שמה מחיצה באמצע, זה עדיין אירוע אחד כי אחרת נוכל לקיים גם אירועים של אלפי אנשים.

גור בליי: מה לגבי (א1)?

גור בליי: בכל מקרה 8(ב)(4) ו-(4א) גובר.

גור בליי: נכון?

נינא כהן קרן: נכון.

גור בליי: זאת אומרת, כל האירועים שעושים בקפסולות, בין אם זה בחוץ ובין אם בשטח פתוח, אתה יכול לקיים את כל האירועים, כאשר לצורך העניין כנס, אם אתה עושה את הכנס בהושבה ובקפסולות, אתה יכול לעשות.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: תרבות וכנסים.

נינא כהן קרן: נכון.

אוסאמה סעדי: לגבי (ב), אני העליתי את העניין הזה.

גור בליי: תקנת משנה (א) לא תחול על אירוע מהמפורטים באותה תקנה שנערך לפי תקנה 8(ב)(4) או (4א).

גור בליי: זאת אומרת, אם אתה עושה את הכנס או את המסיבה, זה אולי פחות מתאים לסוג אירוע כזה.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: לא רשמנו איזה סוג של אירוע זה.

נינא כהן קרן: בפועל זה מתאים יותר לפעילות של או כנס או אירוע תרבות.

נינא כהן קרן: זה בעיקר סוג הפעילויות שמתקיימות בישיבה במקומות מסומנים.

איתן גינזבורג: אבל אתם לא כותבים ישיבה בלבד.

איתן גינזבורג: אתם לא כותבים שהאירועים יתאפשרו בישיבה בלבד.

גור בליי: הם מפנים כאן, לא לעניין המסיבה, אבל לעניין הכנס.

גור בליי: תראה בראש עמוד 19 הם אומרים בסעיף (א1) שתקנת משנה (א) לא תחול על אירוע מהמפורטים באותה תקנה שנערך לפי תקנה 8(ב)(4) או (4א).

גור בליי: (4) או (4א) זה מה שקראנו מתווה התרבות.

גור בליי: זה אומר שאם אתה עושה משהו מהדברים האלה לפי מתווה התרבות שזה כן בהושבה בלבד ובקפסולות, אתה יכול לקיים את זה.

גור בליי: ברור שמסיבה לא רלוונטית אבל כנס, עד כמה שאני מבין, המשמעות היא שאם אתה עושה את הכנס לפי מה שקראנו לו מתווה "מתווה התרבות", שזה בהושבה ובקפסולות וכן הלאה, אתה יכול לעשות אותו בחריגה מהמספרים בתקנות ההתקהלות הרגילות.

אוסאמה סעדי: לגבי (ב), כבוד היושב ראש, אתה ואני העלינו את העניין הזה עם פרופסור גרוטו לגבי אירועי ספורט עם קהל.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר שהעלית את זה.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: מאחר ואני חובב ספורט ידוע, כן.

אוסאמה סעדי: אני הבנתי שהם עובדים על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שגם כאן

אוסאמה סעדי: יביאו לנו עד אותו מועד שתקבע מה בעניין קהל באירועי ספורט.

יעקב אשר: הוא סייג את זה.

יעקב אשר: הוא אמר שהם עובדים על תוכנית אבל שלפחות יבואו עם איזה צפי.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: זה חשוב.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: אנחנו נוסיף את זה לשיעורי הבית.

אוסאמה סעדי: במגרש יושבים.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין זה לבין מופע תרבות?

רותי גרוס: זה אחרת לגמרי.

רותי גרוס: זה מאוד שונה.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל בין מופע תרבות לבין אצטדיון שמכיל 20,000 ואת מכניסה 4,000 מתוך ה-20,000.

אוסאמה סעדי: מה ההבדל?

איתן גינזבורג: כשאתה נמצא במשחק כדורגל, יש השתלהבות של האוהדים.

איתן גינזבורג: אני לא רואה עכשיו את הסדרנים שאומרים, רגע, שב בבקשה, אל תקום, אל תעבור ליד החברים עם הדגלים.

יעקב אשר: תעשו לי טובה כי אני כבר על הסף.

יעקב אשר: על הקצה.

יעקב אשר: אני כאן מהבוקר בארבעה דיונים בארבעה נושאים שונים.

יעקב אשר: אוסאמה, אתה העלית נושא וגרוטו אמר שיש חשיבה.

יעקב אשר: הוא גם אמר למען הסר ספק שגם הוא חובב גדול של כדורגל והוא אמר שהם חושבים על איזשהו כיוון.

יעקב אשר: אני לא מאמין שיהיה משהו שהם יבואו אתו בתקנות אבל איזשהו רעיון.

אוסאמה סעדי: אני הבנתי שביום שני הוא בא לוועדת הקורונה להציג את הנושא הזה.

יעקב אשר: ועדת קורונה, כן.

יעקב אשר: אני לא לוקח את הסמכויות של ועדת הקורונה.

איתן גינזבורג: אגב, אוסאמה, אם יפתחו כל שער בתוך האצטדיון ויגבילו אותו במספר אנשים ויאמרו שורה כן ושורה לא, אולי אפשר לחשוב על זה.

אוסאמה סעדי: על זה אני מדבר.

נינא כהן קרן: אני כן רוצה להעיר נקודה נוספת.

איתן גינזבורג: זה צריך להיות משהו מאוד מדויק.

איתן גינזבורג: מתווה מאוד מאוד ברור.

נינא כהן קרן: עולם הספורט פועל לאורך רוב תקופת הקורונה.

נינא כהן קרן: המשחקים מתקיימים בלי קהל.

נינא כהן קרן: נכון, זה מצער.

אוסאמה סעדי: היום יש מדינות שהתחילו להכניס קהל.

אוסאמה סעדי: צרפת התחילה להכניס קהל.

נינא כהן קרן: עולם התרבות לא יכול לפעול בלי קהל.

יעקב אשר: תעשו לי טובה, 3,000 אנשים, איש לא ירגיש.

יעקב אשר: תגמרו עם זה.

איתן גינזבורג: אפשר באמת להגיע גם שם, גם באצטדיונים, למתווה שבו שורה כן ושורה לא, מספר אנשים בשער, מספר אנשים במקום.

רותי גרוס: אפשרנו אירוע תרבות בבלומפילד.

יעקב אשר: נמשיך.

גור בליי: תקנה 15א, "פרסום האזורים.

גור בליי: האזורים המפורטים בתוספת הרביעית יפורסמו באתר האינטרנט של משרד הבריאות".

גור בליי: נראה לי שזה מדבר בעד עצמו.

גור בליי: נעשו כמה שינויים בעבירות העונשיות גם בהתאם להערות שלנו כדי להתאים את העבירות העונשיות לאיסור שקיים.

גור בליי: תקנה 16(א)(4) – "מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שתלה שלט – במקום שהציב שלט - לעניין חובת עטיית מסכה, כאמור בתקנה 7(5)(ב)".

איתן גינזבורג: זה עונש פלילי?

רותי גרוס: כן.

יעקב אשר: העונש כבר קיים.

יעקב אשר: אנחנו רק טייבנו את ההגדרות.

איתן גינזבורג: אתה מבין מה כתוב כאן?

איתן גינזבורג: יש לך שלט – יש לך קנס.

אוסאמה סעדי: קנסות, בלי מאסר.

אוסאמה סעדי: זה מהחוק הראשון של הקורונה.

נינא כהן קרן: נכון.

גור בליי: תקנה 16(א)(5) – מפעיל מקום ציבורי או עסקי בדרך של פתיחתו לציבור, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שסימן במקום במקומות המיועדים לתור, מקומות לעמידה כאמור בתקנה 7(7).

גור בליי: שוב, אלה התאמות בנוסח.

גור בליי: תקנה (16(א)(8) – מפעיל מקום ציבורי או עסקי, בעצמו או באמצעות אחר, בלי שקבע והפעיל מנגנון לוויסות כניסת האנשים למקום, למעט עובדי המקום, בהתאם למספר השוהים המותר כאמור בתקנה 8(א) ו-(ב).

איתן גינזבורג: מה זה בהתאם לוויסות הכניסות?

גור בליי: זה המנגנון שדובר בו לגבי בתי עסק , חנויות, מסעדות וכן הלאה.

גור בליי: כל הנושא של הדרך בה הוא מבטיח שלא ייכנסו אנשים מעבר למספר המותר.

גור בליי: אתם רוצים לומר על זה כמה מילים?

שי סומך: כן.

שי סומך: אפשר.

שי סומך: זו הוראה שהייתה קיימת גם בתקנות שעת חירום.

שי סומך: בדיונים בממשלה, הבקשה של משרד הבריאות הייתה שאם יש חריגה ממספר האנשים המותר, יהיה קנס.

שי סומך: אם למשל המספר הוא 30 ויש 31, יהיה קנס.

שי סומך: לזה לא הסכמנו כמשרד המשפטים מפני שזה דבר שמאוד מאוד קשה לעקוב אחריו.

שי סומך: בסוף הפשרה הייתה שהדרישה מבעל העסק היא שיהיה מנגנון של ויסות.

שי סומך: זאת אומרת, מנגנון שיספור למשל את האנשים אבל אם יש חריגה כשלעצמה, זאת לא תהיה עבירה פלילית.

שי סומך: עבירה פלילית תהיה מנגנון הוויסות.

יעקב אשר: שלא עשית הכנות לכך.

שי סומך: כן.

איתן גינזבורג: אתה יודע מה אומרים על זה ביידיש?

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: "אל תבלבל בראש" (תרגום מיידיש).

שי סומך: זו דרישה יחסית מינימלית מבעל העסק.

שי סומך: אין דרישה שבכל רגע נתון מספר האנשים יהיה בדיוק כפי שנקבע.

יעקב אשר: אומרים לו שהוא חייב להיות מכוון לקטע הזה, לגרום לכך שלא יהיו יותר.

יעקב אשר: האלטרנטיבה יותר גרועה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא נכון.

איתן גינזבורג: זה משפט נוראי מה שאתה אומר, אלטרנטיבה יותר גרועה.

יעקב אשר: הוא נוראי כי אנחנו במצב נוראי.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הוא נוראי כי זה כסת"ח.

יעקב אשר: זה ביידיש.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בדיוק.

איתן גינזבורג: לא רציתי להגיד את המילה.

איתן גינזבורג: זה פשוט כך.

איתן גינזבורג: יקבע מנגנון לוויסות, איזו חנות נעליים תפעיל מנגנון לוויסות?

איתן גינזבורג: איך זה ייראה?

איתן גינזבורג: אני פשוט לא מצליח להבין את זה.

שי סומך: מה אתה מציע?

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: אני לא מציע שום דבר.

שי סומך: אין פתרון אופטימלי.

שי סומך: או שלא תהיה בכלל עבירה פלילית או שתהיה.

איתן גינזבורג: בסדר, רק כדי שיהיה כתוב שהוא עבר עבירה?

איתן גינזבורג: שיהיה אפשר לתת לו קנס כי הוא לא עשה איזה מנגנון ויסות?

שי סומך: בסופו של דבר זה יתפוס את המצבים הפתולוגיים.

שי סומך: זאת אומרת, בחנות נעליים בדרך כלל לא מסתובבים הרבה מאוד אנשים אבל אם יש הרבה מאוד אנשים, זה מעיד על כך שלא היה מנגנון ויסות.

שי סומך: זה תופס את המצבים הפתולוגיים אבל לא את המצבים של חריגה קטנה כזאת או אחרת.

איתן גינזבורג: אני לא מתעקש על זה.

יעקב אשר: אני מבקש לצרף את זה לשיעורי הבית ושתיעשה איזושהי חשיבה.

יעקב אשר: שאלת מה אנחנו מציעים, שאלה מצוינת, אבל אני לא יודע.

יעקב אשר: לא חשבתי.

יעקב אשר: אני נמצא כאן לא כדי להחליט אלא כדי לבקר, לפקח ולראות שהדברים הולכים עם איזה הגיון ועם משהו נורמלי.

יעקב אשר: צודק איתן במאה אחוזים במה שהוא אמר.

איתן גינזבורג: הבעיה שלי היא שאתם קונסים על זה.

איתן גינזבורג: שזאת עבירה.

נינא כהן קרן: היו שתי אפשרויות.

נינא כהן קרן: או לקנוס על עצם החריגה מהמספר המקסימלי המותר - - -

גור בליי: אגב, אם יש חריגה במידה ניכרת מהמספר, אפשר להוציא צו סגירה.

גור בליי: זה דווקא הגיוני.

יעקב אשר: במילים אחרות, מה שהיה צריך להיות כתוב כאן זה שחובת בעל העסק לפעול בכל האמצעים העומדים לרשותו כדי, לרבות מנגנון לוויסות או משהו.

יעקב אשר: זה נראה נורא ארכאי כשאומרים מנגנון.

יעקב אשר: זה כאילו תשים אפליקציה ותספור את האנשים או המקום ייסגר.

יעקב אשר: שיעורי בית.

גור בליי: יכול להיות שיש בעייתיות בדבר הזה אבל אתה לא רוצה, דווקא בגלל שזאת עבירה פלילית, להשאיר את זה עמום.

איתן גינזבורג: אני רוצה להגיד לכם עוד משהו.

איתן גינזבורג: אי אפשר כל דבר לסתום בחקיקה או בעונשין.

איתן גינזבורג: אי אפשר כל דבר לסגור עם פלסטר, כל אירוע וכל פוזיציה.

איתן גינזבורג: צריך להפעיל כאן את השכל הישר ואם למקום הזה מותר להכניס איקס אנשים, שיבוא פקח ויגיד שאין שם איקס אנשים.

איתן גינזבורג: זה הכול.

איתן גינזבורג: בלי קנסות ובלי עניינים.

איתן גינזבורג: כאן אתם אומרים שלא עשה מנגנון, זה פשוט נראה לי מגוחך.

איתן גינזבורג: שיעורי בית כמו שאמר היושב ראש.

יעקב אשר: כן.

גור בליי: סעיף 16(א)(13), זה לבקשת הוועדה בסיבוב הקודם.

גור בליי: שונתה העבירה של שהייה במקום שאסור ועכשיו נאמר: "השוהה במקום הפתוח לציבור או בבית עסק כפורט בתקנה 14, לאחר שגורם מוסמך הסביר לו את איסור השהייה במקום לפי תקנה 3 ואת משמעות המשך שהייתו במקום".

גור בליי: זאת אומרת, זה רק אחרי שהסבירו לו והתריעו בפניו ולא סתם כך.

יעקב אשר: חשוב מאוד.

יעקב אשר: מצוין.

גור בליי: זו הייתה דרישת הוועדה בפעם הקודמת.

גור בליי: תקנה (16)(א)(14), זאת התוספת שנובעת מאפשרות הפתיחה של גן אירועים והוסיפו: "המפעיל גן אירועים, בעצמו או באמצעות אחר, שקיים אירוע שבו מספר המשתתפים עלה על 100 אנשים, קיים אירוע במבנה, קיים אירוע שלא בהושבה בלבד או קיים אירוע הכולל ריקודים, בניגוד לאמור בתקנה 11ב".

גור בליי: זאת הפרה של כל אחד מהתנאים שנקבעו בעניין גני האירועים.

יעקב אשר: זה טוב.

יעקב אשר: זאת שפה שאתה מדבר.

איתן גינזבורג: אגב, סעיף (14) נותן פתרון למה שדיברנו קודם, אירוע בהושבה בלבד.

יעקב אשר: אנחנו מחכים בסבלנות לניר שפר מארגון בעלי האולמות ותכף נשמע אותו.

יעקב אשר: ניר שפר, שלום, מה שלומך?

ניר שפר: שלום.

ניר שפר: מה שלומי?

ניר שפר: יש לי הרבה שעות ועדה אתכם.

ניר שפר: אני מודה לך על מתן זכות הדיבור.

ניר שפר: אני רוצה עוד פעם להדגיש את העובדה שהתקנה היום מאשרת למסעדה באזור ירוק לעשות חתונה עם 250 אנשים בחוץ ו-100 אנשים בפנים.

ניר שפר: שם זה ללא ריקודים.

ניר שפר: אם את אותו אירוע תיקח לבית פרטי באזור ירוק, אתה גם יכול לעשות ריקודים.

ניר שפר: המקום היחידי שאתה לא יכול לעשות את זה, זה אולם אירועים.

ניר שפר: יש כאן משהו עקום לחלוטין.

ניר שפר: תאשרו בבקשה לאולם אירועים לעבוד כמו מסעדה.

ניר שפר: זאת הצורה שצריכה להתנהל.

ניר שפר: לא יתכן שאתם מפלים אותנו לרעה גם ביחס למסעדות ובטח ביחס לבתים פרטיים ועלינו אתם רוצים לשים את כל הזרקור, בעוד הכול מתנהל באופן פיראטי או לא פיראטי אבל ברישיון.

ניר שפר: אנחנו חייבים לעשות כאן שינוי בתקנה וכמה שיותר מהר.

ניר שפר: אתם מונעים מבעלי אולמות לעשות את העבודה, אתם מונעים מהם להתפרנס, אתם מבריחים את כל הלקוחות שלנו לאלטרנטיבות של מסעדות, מלונות ובתים פרטיים ורק אנחנו בסוף, שכל המהות של העסק שלנו היא חתונות, רק אנחנו לא יכולים לעבוד.

ניר שפר: זה פשוט אבסורד.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: כמו שאתה יודע, ואני אחזור על זה עוד פעם, ואתה עוקב אחרינו, מאחר שאנחנו לא יכולים לשנות את התקנות, אחד הדברים שאנחנו תבענו ותובעים, ביקשנו וגם פרופסור גרוטו אמר שהם ינסו להביא תוך הידברות אתכם מתווה כלשהו שיוכל לסגור את הפינה הזאת, תוך כדי הבטחה שהאירועים לא יהפכו להרקדות אלא רק הושבה במקום וכולי.

יעקב אשר: בטח תישאר לסיכום ותשמע את זה גם בסיכום.

יעקב אשר: תודה, ניר.

גור בליי: אנחנו עוברים לסעיף התוקף, בעמוד 22, תקנה 24.

גור בליי: מוצע שהתקנות בכללותן יעמדו בתוקפן עד יום י"ג בתשרי התשפ"א (1 באוקטובר 2020).

גור בליי: סעיף קטן (ב) אומר ש"על אף האמור בתקנת משנה (א), ההוראות המפורטות להלן יעמדו בתוקף עד יום כ"ח באלול התש"ף (17 בספטמבר 2020):.

גור בליי: התוספת הראשונה.

יעקב אשר: התוספת הראשונה, היא הרשימה?

גור בליי: לא.

גור בליי: התוספת הראשונה, זאת ההצהרה.

גור בליי: אלה אותן הוראות עונשיות שנוגעות בתקנות הקצרות.

גור בליי: כאן אני חייב לומר, גם כתבנו את זה, שאנחנו לא חושבים שהתוספת הרביעית יכולה להיות מעבר ל-14 ימים.

גור בליי: זה בדיוק כמו תקנה 16, בדיוק כמו העבירות הפליליות שקשורות ל-2 עד 6.

גור בליי: כיוון שאיסור ההתקהלות של תקנה 4 מבוסס - גם דברים אחרים - על החלוקה לצבעים, רק 14 ימים התוספת הרביעית ולא מעבר לזה.

גור בליי: כל הסיפה כאן, בעינינו היא פשוט בלתי אפשרית.

יעקב אשר: חוות הדעת הזאת מקובלת גם עליכם.

יעקב אשר: מה אומר משרד הבריאות?

נינא כהן קרן: לא הבנתי שאתה שואל לגבי הסיפה.

גור בליי: מהמילה "ואולם".

גור בליי: התוספת הרביעית היא בדיוק כמו התוספת הראשונה, היא בדיוק כמו הוראות תקנה 16 והתוספת השלישית הנוגעות לתקנות האמורות בפסקה (1).

גור בליי: התוספת הרביעית בהקשר הזה, בגלל שאיסור ההתקהלות הוא ל-14 ימים נסמך עליה, היא גם כן אך ורק ל-14 ימים.

שי סומך: יש לי הרגשה שהשאלה תישאר בצריך עיון אם תשנו את התוקף.

שי סומך: אני לא בטוח.

שי סומך: אפשר לקבוע שהתוספת הרביעית תישאר רק לעניין בתי העסק ולא לעניין סעיף (4).

שי סומך: אפשר לדייק את הנוסח.

גור בליי: זה לא כתוב כך.

שי סומך: כן, אבל אפשר לעשות דבר כזה.

גור בליי: לעשות שתי תוספות רביעיות?

שי סומך: לעניין בתי עסק ומקומות פתוחים לציבור.

גור בליי: אבל יש כאן גם עניין יישומי.

גור בליי: זה נראה לי מוזר.

גור בליי: הרי האדומים והכתומים משתנים בצורה מאוד מהירה.

גור בליי: גם כעניין רפואי, זה נראה לי שיותר מ-14 ימים להשאיר את זה קפוא, אתה לא יכול לתת מענה למקום שמידרדר.

גור בליי: אלה כבר שיקולים שלכם, שיקולים רפואיים, אבל במובן הזה זה נראה לי מאוד מוזר.

יעקב אשר: ההגדרה שלכם, של הערים, זה שבועיים.

שי סומך: המטרה הייתה לתת מענה למצב שבו הייתה איזושהי תקלה והאזורים לא עודכנו.

שי סומך: אז מתעוררת השאלה מה יהיה בבתי עסק.

שי סומך: זאת אומרת, לאן הם יעברו, למצב של אזור ירוק למשל או אזור אדום או משהו שהוא באמצע?

שי סומך: הפתרון היה שהם יישארו באותו מצב שהיה ב-14 הימים הקודמים.

שי סומך: כרגע אני מבין שיש דיון לגבי שאלת התוקף.

איתן גינזבורג: למה חייבים לקבוע בתקנות את רשימת הערים?

נינא כהן קרן: זה דבר אופרטיבי.

איתן גינזבורג: אם עיר הפכה מעיר אדומה לעיר ירוקה, או מאדומה לכתומה או לצהובה, למה זה צריך להיות קבוע בתקנות?

איתן גינזבורג: למה אי אפשר שהדבר יהיה יותר דינמי?

שי סומך: אין סמכות.

שי סומך: אין לנו את הסמכות.

איתן גינזבורג: אני שואל למה.

איתן גינזבורג: למה זה לא דבר שיכול להיות בסמכות הממשלה בהחלטת ועדת שרים?

איתן גינזבורג: למה צריך את הדבר בתקנות ובחקיקה?

שי סומך: קודם כל, זה החוק.

איתן גינזבורג: בכל דבר צריך לעשות תקנה?

איתן גינזבורג: זה דבר שצריך להיות חד חד-ערכי.

איתן גינזבורג: אם יש שינוי בנוסחה, זה משתנה.

איתן גינזבורג: זה דבר דינמי.

איתן גינזבורג: כל דבר בתקנות?

יעקב אשר: הבעיה היא שיש שם עוד דבר, צוות.

גור בליי: צוות שרים.

גור בליי: יש קריטריונים אבל יש גם אפשרות לשנות ולתקן.

גור בליי: נכון להיום בחוק אין הפרדה כזאת, בחוק הסמכויות.

גור בליי: נחשוב על כל מיני מבנים במסגרת החוק ונכון להיום אני חושב שבעינינו אין להם סמכות לעשות דבר כזה.

גור בליי: אם היו עושים תיקון, היה אפשר לחשוב איך אפשר לחלק את זה נכון, כך או אחרת, אבל כל הרמזור בעצם אין לו התאמה ברורה.

גור בליי: בסעיף 4 לחוק הסמכויות יש אפשרות להחיל בחלק מהמדינה דברים מסוימים.

גור בליי: כלומר, כתוב שהתוכניות יחולו בכל המדינה או בשטח מסוים ממנה ועל בסיס זה בעצם עשו את תקנות הרמזור.

גור בליי: אבל אין שם את כל המבנה הזה תפור ומוכן.

איתן גינזבורג: התקנות קובעות את המסגרת החוקית בהתאם לחוק.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: תוכנית הרמזור קובעת מהי עיר אדומה בארבעת הקריטריונים שלה.

גור בליי: זאת בדיוק הבעיה, זה לא נקבע.

גור בליי: אין כרגע קריטריונים בתקנות.

איתן גינזבורג: מה המגבלות בכל צבע נניח.

איתן גינזבורג: אפשר לקבוע בתקנות מה הקריטריונים שהופכים עיר לכזו וכזו.

איתן גינזבורג: אבל עכשיו לקבוע בתקנות איזו עיר נכנסת, זה נראה לי סרבול גדול מדי על הממשלה ואני לא חושב שאנחנו ככנסת צריכים עכשיו לדון האם רעננה או תל אביב היא צהובה או כתומה והאם לאשר תקנה או לא לאשר אותה.

איתן גינזבורג: זה דבר שהוא אמור להיות סופר מקצועי ולא ברמה של תקנות.

איתן גינזבורג: סליחה שאני אומר את זה כך.

איתן גינזבורג: אני מנסה כאן להקל על הממשלה.

איתן גינזבורג: ברור לי שהחוק יתוקן בהקשר הזה אבל אני לא חושב שקביעה איזו עיר תהיה באיזו רמה, צריכה להיקבע בתקנות.

יעקב אשר: אנחנו נשקול לשנות.

גור בליי: רק להבין את ההצעה.

גור בליי: אתה מסכים שאת הקריטריונים כן יהיה צריך לכתוב בתקנות.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: בוודאי.

גור בליי: זה מודל שונה.

גור בליי: זה כרגע לא מופיע.

איתן גינזבורג: ההסדר החקיקתי חייב להיות ברמה של הקריטריונים שצריכים להיות שווים לכולם.

איתן גינזבורג: מי נכנס לאיזה צבע, אני לא חושב שהתקנות צריכות לקבוע את זה.

יעקב אשר: אתה צודק במאה אחוזים.

יעקב אשר: אני שולח מכאן שיעורי בית וחתום עליהם גם היושב ראש וגם יושב ראש ועדת הכנסת.

יעקב אשר: יש אופציה שיהיו הקריטריונים בתוך התקנות.

שי סומך: צריך לתקן את החוק.

איתן גינזבורג: עשינו דברים קשים מאלה.

איתן גינזבורג: תביאו תיקון סעיף.

שי סומך: במצב החוקי הקיים אין אפשרות.

נינא כהן קרן: זה לא עניין טכני של מה החוק אומר ומה הוא מאפשר.

נינא כהן קרן: אנחנו עקרונית לא חושבים שזה נכון שהקריטריונים ייקבעו בתקנות.

נינא כהן קרן: הקריטריונים נקבעים על בסיס עקרונות מאוד מקצועיים, אפידמיולוגיים, סטטיסטיים, דמוגרפיים במובן שלא לוקחים בחשבון עוד המון שיקולים אחרים אלא משהו מאוד מאוד מקצועי ורפואי.

נינא כהן קרן: אנחנו לא חושבים שזה נכון לכתוב את זה בתוך התקנות.

נינא כהן קרן: לצוות הבין-משרדי במקרים החריגים יש איזשהו שיקול דעת לסטות מהקריטריונים האלה, למשל במקרה של רשות שהיא גבולית, שהיא בין שני צבעים.

יעקב אשר: זה שם המשחק.

איתן גינזבורג: תאפשרו שיקול דעת בדבר הזה.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לבקר את שיקול הדעת הזה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב ראש, זה לא נכון לקבוע בהסדר חקיקתי.

יעקב אשר: אין לי קריטריונים וגם אם יש לי קריטריונים - - -

איתן גינזבורג: אתה לא הקשבת למה שאמרת.

איתן גינזבורג: אני אמרתי שיהיו קריטריונים כי זה הבסיס החקיקתי וההסדר המכונן.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שבהסדר חקיקתי צריך לנקוב בשם של רשות מקומית.

יעקב אשר: גם אני לא חושב.

איתן גינזבורג: אני רוצה שצריך להיות שיקול דעת בקריטריונים.

איתן גינזבורג: זה מה שאת אומרת?

נינא כהן קרן: לא.

איתן גינזבורג: אגב, גם בקריטריונים, נניח, אני לוקח מעולם התוכן שלי, בתמיכות.

איתן גינזבורג: כשאני נותן תמיכות לעמותות ומחלק כספים, זה כסף ציבורי.

איתן גינזבורג: תמיד משאירים לוועדה 15 אחוזים שיקול דעת.

איתן גינזבורג: משאירים את זה.

איתן גינזבורג: יש שיקול דעת לוועדת תמיכות וזה בסדר.

שי סומך: יש הבדל.

יעקב אשר: כסף זה דבר נורא חשוב.

יעקב אשר: אנחנו יושבים ודנים על כל הדברים האלה ולא בגלל שאנחנו מומחים גדולים לקורונה אלא בגלל שאנחנו ועדת החוקה, חוק ומשפט שהבייס שלה הוא הנושא של זכויות אדם, הגבלות ודברים מהסוג הזה.

יעקב אשר: לכן הנושא הזה של הקריטריונים הוא חשוב מאוד וגם נושא של החלטות של גמישות, ואני בעד גמישות, אני חושב שכן צריך לתת בידי הממשלה, אבל צריך להיות - כאשר מציגים בפנינו את הנושא – איזשהו הסבר לגמישות.

איתן גינזבורג: אני בעד שיהיו קריטריונים בתוך התקנות כי זה ההסדר החקיקתי.

איתן גינזבורג: אומרות נציגות משרד הבריאות שהן מתנגדות לכך ולכן ירדתי לעומק הדבר הזה.

איתן גינזבורג: בקצה של הדברים שאמרתי, נושא של שיקול הדעת או קריטריונים נוספים.

איתן גינזבורג: אני חושב שאנחנו נמצאים כרגע בעולם הפוך וסליחה, כך לא מחוקקים.

איתן גינזבורג: הקריטריונים צריכים להיות המסגרת החוקתית הנורמטיבית ואיזו עיר נכנסת לאיזה קריטריון, צריך להיות לא בחוק אלא בהתאם לחוק.

איתן גינזבורג: כאן עושים הפוך.

איתן גינזבורג: כאן אומרים שמכניסים את הערים בלי שאנחנו דנים בקריטריונים.

יעקב אשר: אנחנו צריכים לפשפש בקריטריונים.

יעקב אשר: לחפש אותם.

שי סומך: צריך לזכור שאלה עבירות פליליות.

שי סומך: עבירות פליליות צריכות להיות בתקנות ולא בשיקול דעת של הממשלה.

שי סומך: כדי להפוך את זה למודל כמו אזור מוגבל, זה מודל הרבה יותר מורכב ואני לא יודע איך עושים אותו.

שי סומך: זאת אומרת, העבירות היו צריכות להיות בחוק הראשי.

אוריאל בוסו: אבל זה בנוי על הבסיס הזה.

איתן גינזבורג: הקריטריונים האם עיר היא כתומה או צהובה, אני חושב שאמורים להיות קריטריונים חד חד-ערכיים.

איתן גינזבורג: לא?

שי סומך: לא.

איתן גינזבורג: אז מה, יש להם שיקול דעת?

שי סומך: דיברנו על זה בישיבה קודמת.

יעקב אשר: יש ועדה מיוחדת לשיקול דעת.

שי סומך: והם קבועים בהחלטת ממשלה.

שי סומך: זאת אומרת, הקריטריונים קבועים בהחלטת ממשלה אבל זה לא מנגנון אוטומטי כי יש עדיין ועדה שיש לה שיקול דעת גם לסטות במקרים מתאימים.

שי סומך: יש בעיה גם עם אוטומטיות כי אוטומטיות היא לא תמיד תואמת לכל מיני היבטים במציאות שמספיקים שינוי של הסיווג למעלה או למטה.

שי סומך: זה המנגנון שקיים היום.

איתן גינזבורג: למה אתם דורשים שרשימת הערים תהיה בתקנות?

שי סומך: בוא נדבר רק על הנושא הפלילי.

שי סומך: זאת עבירה פלילית.

שי סומך: עבירה פלילית, כל המרכיבים שלה צריכים להיות בחוק או לפי החוק.

שי סומך: הם לא יכולים להיות בהחלטה אחרת.

יעקב אשר: אנחנו תכף נגיע לזה.

יעקב אשר: תכף נגיע לנקודות שהעלינו עד עכשיו.

יעקב אשר: יש גם את הנקודה הזאת ואולי נהפוך אותה למשהו יותר מעשי מבחינתנו.

יעקב אשר: בואו נסיים את החלק הזה.

גור בליי: בכל מקרה, לגבי התוספת הרביעית, אנחנו חושבים שכל עוד שלא מפרידים את התוספת הרביעית לצורך התקהלות והתוספת הרביעית לצורך עסקים, היא צריכה להיות ל-14 ימים.

גור בליי: בוודאי במצב כזה.

גור בליי: כמו שזה כתוב היום, אי אפשר לקבל את הסיפה האת שמאפשרת לזה להיות מעבר ל-14 ימים.

שי סומך: אני מסכים אבל אני חושב שאפשר גם להפריד.

גור בליי: אין הפרדה.

יעקב אשר: כרגע אין הפרדה.

גור בליי: זה מקובל עליך.

שי סומך: כן.

גור בליי: תודה.

גור בליי: עכשיו, תקנה 25, הוראת המעבר.

גור בליי: בעקבות הערות של הוועדה מהסיבוב הקודם.

גור בליי: לגבי ההצהרה של עסק כשהוא מתחיל לפעול.

גור בליי: אני מזכיר כי דיברנו על כך שהמחזיק או המפעיל של המקום יגיש לרשות המקומית הצהרה חתומה שהוא עומד בכל התנאים השונים של הקורונה.

גור בליי: עכשיו יש הוראת מעבר יותר מפורטת שאומרת:

גור בליי: מקום ציבורי או עסקי שלא היה חייב בהגשת הצהרה כאמור בתקנת משנה (א), יגיש המחזיק או המפעיל שלו הצהרה לפי תקנה 7(1) עד יום כ"ט באלול התש"ף (18 בספטמבר 2020).

גור בליי: זאת אומרת, אתם בעצם עושים יישור קו.

גור בליי: זה הרעיון.

גור בליי: מי שהגיש, הגיש.

גור בליי: מי שלא, מקבל גרייס עד ה-18 בספטמבר להגיש.

נינא כהן קרן: כן.

נינא כהן קרן: זה בעצם לתת איזשהו זמן התארגנות לעסקים, למשל לעסקים חיוניים שעד עכשיו מכל מיני סיבות לא היו צריכים ובתקנות החדשות השווינו את התנאים שלהם לכל שאר העסקים ואנחנו נותנים להם זמן התארגנות.

גור בליי: זה בעצם חל גם על עסק שהוא עסק חדש וגם על עסק שהיה סגור ונפתח.

גור בליי: בעצם על כל עסק שלא הגיש הצהרה.

נינא כהן קרן: לא.

נינא כהן קרן: עסק חדש צריך להגיש מתי הוא נפתח.

נינא כהן קרן: אבל עסק שהוא כבר פתוח והוא פעל עד עכשיו אבל עד עכשיו לפי התקנות הישנות לא היה צריך להגיש הצהרה ועכשיו הוא נדרש להגיש הצהרה, אנחנו נותנים לו איזשהו זמן היערכות והתארגנות.

נינא כהן קרן: למשל אם הוא לא היה צריך להתקין מחיצה ועכשיו הוא צריך, ניתן לו זמן לעשות את זה בלי שהוא יצטרך לסגור את העסק ולהתקין מחיצה.

נינא כהן קרן: עסק חדש צריך קודם כל לוודא שהוא עומד בכל התנאים ואז לפתוח את המקום ולהגיש הצהרה.

גור בליי: וגם עסק שהיה סגור קודם.

גור בליי: בר או פאב שקודם היה סגור ועכשיו נפתח.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: אם הוא היה סגור כל הזמן.

נינא כהן קרן: קודם צריך לוודא שהוא עומד בתנאים ואחר כך יש הצהרה.

נינא כהן קרן: הוא לא יכול לפתוח ולחכות עד ה-17 בספטמבר או עד ה-18 בספטמבר כדי להגיש הצהרה.

גור בליי: כלומר, אתם ב-(ב) מתכוונים רק למי שהיה פטור עד עכשיו.

נינא כהן קרן: מי שהיה פטור והוא פתוח והוא ברצף ממשיך את הפתיחה שלו, אבל מעכשיו הוא גם צריך להגיש הצהרה.

מירה סלומון: למשל מרכולים?

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: בדיוק.

מירה סלומון: אבל לא פאבים.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: לא פאבים שנפתחים לראשונה.

גור בליי: כלומר, מי היה פתוח והיה פטור מלהגיש, לא מי שהיה סגור ועכשיו פותח.

גור בליי: מי שהיה סגור ועכשיו פותח, צריך להגיש כשהוא פותח.

נינא כהן קרן: הוא כמו עסק חדש.

גור בליי: הוא לא יכול עד ה-18 בספטמבר.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: אנחנו לא נגיד למי שכבר פתוח לסגור את המקום כדי לעמוד בהוראות ואז לפתוח מחדש.

נינא כהן קרן: אנחנו נותנים לו את הזמן הזה.

מירה סלומון: אני לא בטוחה שזה ברור לפי מה שכתוב בנוסח.

גור בליי: כן.

מירה סלומון: לכן שאלתי לגבי דוגמאות, לגבי מקרים, כדי להבין את הנקודה.

גור בליי: יכול להיות שהוא לא אחז בהצהרה כי היה סגור.

יעקב אשר: מאחר שאין לנו את היכולת לתקן, קחו את זה לתשומת לבכם.

גור בליי: הערה.

יעקב אשר: הערה בונה.

גור בליי: בתוספת השלישית הם הוסיפו את פרט 14) שמוסיף את 16(א)(14) – קנס של 5,000 שקלים על מי שמפעיל גן אירועים בניגוד להוראות שנקבעו בתקנה 11ב.

גור בליי: זה הקנס על העבירה החדשה שדיברנו עליה קודם.

גור בליי: אז נוספה התוספת הרביעית שלא נקריא אותה.

גור בליי: היא נכנסה במסגרת התיקון לתיקון מספר 4.

גור בליי: זאת הרשימה שדיברנו עליה, הרשימה של אזורים אדומים, כתומים, צהובים וירוקים.

יעקב אשר: לכולם יש את זה בפניהם.

גור בליי: לכן לא נקריא אותה.

גור בליי: זאת הרשימה של הישובים ובירושלים שכונות.

גור בליי: רשויות מקומיות ומועצות אזוריות.

גור בליי: אלה כל הישובים של המועצה האזורית ולירושלים, זה כל אחת מהשכונות בנפרד.

גור בליי: הדבר האחרון, תקנה 19 - תחילתן של תקנות אלה ביום י"ז באלול התש"ף (6 בספטמבר 2020".

גור בליי: זה אומר שביום ראשון האחרון הן כבר נכנסו לתוקף.

נינא כהן קרן: יש גם את התיקון לתיקון 14.

נינא כהן קרן: הקראנו את זה בנוסח.

גור בליי: כן.

גור בליי: מתוך התיקון של תיקון 14, את הדברים שהשתלבו בנוסח של התקנות כבר שילבנו לתוך הנוסח המשולב וזה כבר הוקרא.

גור בליי: את רשימת הישובים, עכשיו התייחסנו אליה.

יעקב אשר: ברשותך אדוני היועץ המשפטי, אני רוצה להזכיר לנו את הנקודות.

יעקב אשר: משרד הבריאות, תעשו בדיקה של הרשימה של הנקודות הללו.

יעקב אשר: אנחנו נחזור אליהן.

יעקב אשר: חשוב שנדע מה אנחנו רוצים לקראת הסיבוב הבא של התקנות שיגיע מהר מאוד.

גור בליי: דבר אחד שעלה זה הנושא של חידוד הגדרת שטח פתח.

גור בליי: דיברנו על כך שהגדרת שטח פתוח בעיקר ביחס לחלקים במבנה שהם פתוחים או פתוחים חלקית.

גור בליי: דיברנו על מרפסת פתוחה או גג פתוח.

נינא כהן קרן: אני רק אומר שעשינו את הבירור והכוונה שטח פתוח - מתחת לכיפת השמים.

נינא כהן קרן: אם זה גג של בניין, מבחינתנו זה שטח פתוח.

נינא כהן קרן: אם זה לא מספיק ברור מהנוסח, נבהיר.

גור בליי: היום דיברנו על כך בינינו.

גור בליי: יכולים להיות כאן כל מיני מקרי קצה, כך שכדאי מאוד לדייק את זה.

גור בליי: זאת אומרת, במיוחד לקראת החורף.

גור בליי: סתם סיטואציה בה יש מקום שהוא פתוח מהצדדים אבל תחת גג נגד הגשם.

גור בליי: אני מציע שתעשו על זה חשיבה כי יכולים להיות כאן המון מקרי קצה.

יעקב אשר: או סככה.

גור בליי: הוספת התייחסות לחללים שונים במבנה.

גור בליי: זה עלה אגב נושא של התקנות.

יעקב אשר: דיברנו גם את פרופסור גרוטו והוא אמר בוועדה שתהיה התייחסות לעניין הזה.

יעקב אשר: גם אם זה מבנה אחד אבל יש לו חללים שונים, כל חלל בפני עצמו ולא הסתכלות אחת כוללת על הכול.

מירה סלומון: מה שהיה פעם מקום סגור.

יעקב אשר: נכון.

גור בליי: מתן מענה למגבלות תפוסה מרבית של עסקים בעלי שטח גדול באופן חריג.

יעקב אשר: זה הנושא של החנויות הגדולות, חדרי הכושר הגדולים.

יעקב אשר: בפעם הקודמת הייתה להם את המגבלה של שבעה מטרים שהיא הייתה מקבלת ה-קפ שלהם ועכשיו זה התפספס.

יעקב אשר: הרמזור קצת בלבל אותם.

יעקב אשר: שוב, כדי שלא יהיה אבסורד, דיברנו על כמה אפשרויות כמו לעשות מדרג במקומות גדולים יותר.

יעקב טסלר: מה זה מקום גדול?

רותי גרוס: רוצים להציע 800 מטרים.

רותי גרוס: לפי רישוי עסקים זה נחשב מקום גדול.

רותי גרוס: זאת הייתה ההצעה.

יעקב טסלר: ומה עם מקום עם 5,000 או 6,000 מטרים?

רותי גרוס: זה נחשב אחד לשבע.

מירה סלומון: אין תקרת זכוכית.

מירה סלומון: זה הכול רק לפי מפתח של אדם לכל איקס מטר רבוע.

מירה סלומון: זה הרעיון.

רותי גרוס: זו רק הצעה.

רותי גרוס: זה לא אושר.

יעקב אשר: אני מציע שלא נציע עכשיו את ההצעות.

יעקב אשר: בסופו של דבר אני חושב שהמגבלה של שבעה מטרים היא נכונה.

יעקב אשר: אתם יכולים להגיד שבאזור יותר בעייתי, יהיו שבעה מטרים ובאזור פחות בעייתי יהיו חמישה מטרים ובירוק נגיד לארבעה מטרים.

יעקב אשר: למה לא?

רותי גרוס: לבלבל את הציבור עוד יותר.

יעקב אשר: לא נכנסתי למספרים.

יעקב אשר: העיקר שלא יקרה דבר אחד, שלא יהיה מצב שחנות כמו המשביר לצרכן למשל, שהיא מקום ענק ויש להם קייפ של 100 אנשים.

יעקב אשר: ילכו לאיבוד שם אנשים ויצטרכו להביא אנשים לחפש אותם.

גור בליי: 100 באזור ירוק.

יעקב אשר: 100 באזור ירוק.

אוריאל בוסו: מצד שני, אתה נתת דוגמה כמו המשביר.

אוריאל בוסו: אתה נכנס למקום שהוא גדול ויש שם המון מתחמים ובסוף 100 אנשים, 150 אנשים, אתה מתחכך אחד בשני.

אוריאל בוסו: זה גורם לצפיפות.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: יש הגדרות.

יעקב אשר: בהגדרות של חנויות.

יעקב אשר: אבל זאת לא חנות.

יעקב אשר: זה מקום גדול.

יעקב אשר: לא יכול להיות שדין חנות עם 100 מטרים תהיה כדין חנות עם 2,000 מטרים או 3,000 מטרים.

יעקב אשר: גם חדר כושר שהוא עם 100 מטרים לא יכול להיות כמו חדר כושר עם 900 מטרים.

רותי גרוס: נשים הכול במתווה הארצי.

רותי גרוס: זה הולך לכיוון הזה.

יעקב אשר: יכול להיות.

יעקב אשר: כל הזמן זאת אבולוציה.

גור בליי: דבר נוסף שעלה, ועלה הרבה, זה הנושא של המתווה לאולמות וגני אירועים וחוסר השוויון האפשרי.

גור בליי: דובר על זה הרבה ואני לא אחזור.

יעקב אשר: אני אומר לפרוטוקול.

יעקב אשר: אנשי משרד הבריאות ובראשם פרופסור גרוטו אמרו שינסו לגבש משהו בהסכמה.

יעקב אשר: אנחנו מודעים לכך שהנושא הזה הוא לא פשוט.

יעקב אשר: אנחנו מודעים לכך שהנושא הזה של שמחות ואירועים הוא בעייתי אבל מצד שני נוצרת כאן בעיה קשה מאוד כאשר בסופו של יום – ואני לא מדבר על כאלה שעוברים על החוק ועושים שמחות במקומות שנים - פתאום מסעדות כן הפכו לאולמות דה פקטו.

יעקב אשר: זאת אומרת, מה שאנחנו רוצים בעצם זה שבעלי האולמות יקראו לעצמם מסעדה כדי שיוכלו לעשות את זה?

יעקב טסלר: אדוני היושב ראש, בוא נאמר שהרבה אולמות שמחות שינו את ההגדרה.

יעקב אשר: אני לא יודע.

יעקב אשר: אני לא בדקתי.

יעקב טסלר: אני כן אומר את זה.

אוסאמה סעדי: למה לעקוף אם אפשר לעשות את זה ישר?

יעקב טסלר: הם מתחכמים.

נינא כהן קרן: באזור צהוב לצורך העניין, גם אם בעל האולם מוציא רישיון למסעדה, הוא עדיין יכול לקיים אירוע עם עד 100 אנשים כמו שהוא היה יכול לעשות אם זה היה בבית פרטי וכמו שהוא היה יכול לעשות בגן אירועים.

יעקב אשר: זה מה שהם טוענים.

נינא כהן קרן: אני אומרת שאין כאן כל אנומליה.

יעקב אשר: אבל בעל האולם גם מדבר על 100 אנשים.

יעקב טסלר: אם הוא לא לוקח את ההגדרה של מסעדה, הוא לא יכול עם 100 אנשים.

נינא כהן קרן: הפער נוצר רק באזור ירוק.

יעקב טסלר: אבל גם באזור צהוב.

יעקב טסלר: אם הוא לא הופך את עצמו להגדרת מסעדה, הוא לא יכול גם 100 אנשים.

יעקב טסלר: אם הוא אולם אירועים, הוא לא יכול.

שי סומך: גן אירועים יכול.

יעקב טסלר: לא.

יעקב טסלר: אם הוא לא הופך את עצמו להגדרת אולם, הוא לא יכול.

רותי גרוס: הוא יכול עם 50.

אוסאמה סעדי: אפילו אתם מתבלבלים.

אוסאמה סעדי: את אומרת 50, היא אומרת 100.

אוסאמה סעדי: תחדדו ותבהירו את העניין הזה כך שיהיה ברור.

יעקב אשר: תנסו לבוא עם משהו.

יעקב אשר: אני רוצה להזכיר לכם שגם אמרנו כאן בוועדה שיש יתרון כשיש מישהו שהוא בעל הבית.

יעקב אשר: גם אם נצטרך בשביל זה להעלות את הקנס לקנס יותר גבוה ומרתיע, נעשה את זה למרות שאנחנו לא אוהבים להגדיל קנסות סתם כך אבל נעשה משהו מרתיע מאוד.

יעקב אשר: שוב, לא אמרנו לכם איך יהיה ומה יהיה אבל אנחנו מצפים שיהיה ומהר ככל האפשר.

יעקב אשר: נמשיך.

יעקב אשר: שינוי קריטריונים לחלוקה.

יעקב אשר: עכשיו נושא הקריטריונים.

יעקב אשר: בבקשה, היועץ המשפטי.

גור בליי: עלו הרבה מאוד דברים לגבי הנושא של הקריטריונים.

יעקב אשר: הקריטריונים של הרמזור.

גור בליי: הקריטריונים של הרמזור.

גור בליי: קודם כל, עלה הנושא של חצי נקודה לגבי הישובים הגדולים.

יעקב אשר: אני לא מכיר את זה בהחלטת הממשלה.

יעקב אשר: אולי אתם מכירים את זה בהצעת מחליטים.

גור בליי: זה לא היה.

יעקב אשר: משרד המשפטים, אתם מכירים?

שי סומך: לא מכירים.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: יש פרוטוקול ואני רוצה קודם כל לומר לפרוטוקול שמשרד המשפטים לא מכיר שבהחלטת הממשלה היה הנושא של חצי נקודה.

יעקב אשר: לא רק שהוא לא היה אלא גם אם הוא לא היה אבל הוא הגיוני, עוד הייתי מצליח להבין אותו אבל הוא לא הגיוני בעליל.

יעקב אשר: כשאתה מדבר על חצי נקודה, איתן, אתה יודע מה זה חצי נקודה?

יעקב אשר: אתה מכיר את זה?

איתן גינזבורג: הם הסבירו לי שאלה ערים גדולות.

איתן גינזבורג: שאלתי מה זה עיר גדולה, אמרו 200,000 תושבים.

איתן גינזבורג: אמרתי שאלעד היא לא עיר גדולה ומשם זה התגלגל.

גור בליי: אמרו שזה חל על כולם.

יעקב אשר: אגב, גם עיר של 20,000 תושבים ושל 30,000 נמצאת באותו קריטריון.

איתן גינזבורג: כן, אבל הם אמרו שחצי נקודה היא רק לערים גדולות.

יעקב אשר: לא.

איתן גינזבורג: דיברתי עם פרופסור גרוטו ושאלתי מה זאת עיר גדולה.

איתן גינזבורג: הוא אמר 200,000 תושבים.

איתן גינזבורג: זה מה שהיה כאן.

מירה סלומון: זה מה שהיה כתוב במצגת.

איתן גינזבורג: אז הסתבר שגם לערים קטנות הייתה חצי נקודה.

יעקב אשר: היה כאן יושב ראש ששאל את פרופסור גמזו כי ידעתי את הדבר הזה מראש.

יעקב אשר: אז גם באו עם ההמצאה החדשה הזאת שגם לא הייתה בישיבת ממשלה על אדום בוהק או אדום לא בוהק, שזאת אפילו בושה לאינטליגנציה.

איתן גינזבורג: אגב, אני לא מתנגד לחצי הנקודה אם היא הייתה ידועה לכולם.

יעקב אשר: ושהיא גם תהיה חכמה.

איתן גינזבורג: זה לצורך העניין לדעתי שיקול הדעת.

איתן גינזבורג: ליצור גווני אדום, זה נראה לי קצת מעבר.

גור בליי: אין את זה בתקנות.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: גווני אדום אין.

נינא כהן קרן: אנחנו לא המצאנו כאן, כאילו פתאום יש את הרמזור ואז באנו והמצאנו.

יעקב אשר: אנחנו לא רוצים להיכנס.

יעקב אשר: אנחנו רוצים רק דבר אחד.

יעקב אשר: אנחנו רוצים לראות לגבי הקריטריונים.

יעקב אשר: אנחנו מבקשים שכאשר מגיעות התקנות לגבי הערים, בדברי ההסבר שהממשלה שולחת לנו יהיה כתוב מה הקריטריונים ושזה על פי החלטת ממשלה.

יעקב אשר: אם זה היה כתוב קודם, לא היה כאן את כל הוויכוח.

גור בליי: גם המשקל היחסי שלהם, שאלה שעלתה.

גור בליי: דבר שגם עלה זאת הסדרה יותר טובה של כל ההליך הזה של החריגים.

גור בליי: זאת אומרת, יכול להיות שצריך הליך כזה אבל השאלה למשל איך ראש רשות יכול להשיג על זה.

יעקב אשר: את זה הם דווקא עשו.

גור בליי: הם לא עשו את הכול.

איתן גינזבורג: לא, גור, הבעיה הייתה שלא הלכו לפי החוק.

איתן גינזבורג: זו הייתה הבעיה כי חוק הסמכויות קובע שבטרם הצעת ההחלטה של ועדת השרים, צריכה להיות היוועצות.

שי סומך: לא.

שי סומך: זה אזור מוגבל.

יעקב אשר: זה אזור מוגבל.

רותי גרוס: כאן זאת הגבלת פעילות היא לא אזור מוגבל.

מירה סלומון: הבטיחו לנו שיהיה נוהל.

יעקב אשר: חברים, בואו לא נתבלבל.

יעקב אשר: אנחנו בשני אירועים נפרדים.

יעקב אשר: אזור מוגבל, מה שהיום החליטו, הגיע לשולחן הוועדה לפני שעה, שעה וחצי, וזה דיון אחד שלא קשור.

יעקב אשר: כאן זה הגבלות וההגבלות הן סיפור אחר.

גור בליי: בסופו של דבר, הדבר הזה של הקריטריונים שצריך להיכנס - כפי שאמר היושב ראש - בדברי ההסבר, גם הנוסחה ומה נכנס מבחינת הקריטריונים, מה אמר הצוות הבין-משרדי ואיך נעשה שם ההליך.

יעקב אשר: היועץ המשפטי אומר, תכניסו בדברי ההסבר גם את הבניית שיקול הדעת.

יעקב אשר: אי אפשר לברוח מהדברים הללו.

יעקב אשר: אל תיכנסו לפרטי פרטים.

יעקב אשר: אני מסכים עם איתן שזה הזוי להיכנס בתקנות לכל דבר, אבל בבואנו לפקח ולראות, צריך בדברי ההסבר, לא בתקנות עצמן, לקבל את הדברים האלה.

יעקב טסלר: גם כדי שאנחנו נשתכנע.

יעקב אשר: להקפיד על זה.

נינא כהן קרן: אנחנו נפרט סוג של שיקולים שהם שוקלים אבל הרעיון הוא באמת גמישות ולתת מענה למצבים שעולים מהשטח שהרבה פעמים לא צופים אותם מראש.

יעקב אשר: נכון.

נינא כהן קרן: למשל צריך לנכות נתוני תחלואה של תושבים שהם בתוך בית אבות.

נינא כהן קרן: אלה דברים שלפעמים עולים תוך כדי והרעיון הוא באמת לאפשר לצוות לגבש עקרונות.

גור בליי: סוג השיקולים.

יעקב אשר: אל תיכנסו לפרטים אבל סוג השיקולים.

יעקב אשר: לא ביקשתי פרטים.

יעקב אשר: אני אוהבים לעבוד מסודר, אנחנו אנשים מקצוענים, אני לא סתם פוליטיקאים, אנחנו אנשי מקצוע.

יעקב אשר: משרד הבריאות, אנחנו אנשי מקצוע.

יעקב אשר: אנחנו רוצים שיגיע מסמך מסודר.

יעקב אשר: אני ניהלתי פעם מקום שאם היו מביאים מסמך שלא היה ברור לי, לא הייתי חותם עליו.

יעקב אשר: בחיים לא.

יעקב אשר: בשום פנים ואופן לא.

יעקב אשר: אז לא אמרנו להיכנס לכל פרטי הפרטים.

יעקב אשר: שיקול הדעת של הקבינט כן חשוב, אני חושב שכן צריך להיות שיקול דעת ואני מסכים עם איתן בעניין הזה.

רותי גרוס: אנחנו נציג את השיקולים.

יעקב אשר: הבניה של לפחות סוג השיקולים.

גור בליי: דברים נוספים שהועלו.

גור בליי: הנושא של הגדרת מסגרת רווחה, התאמה לחוק הסמכויות ולא יצירה של הגדרה נפרדת.

גור בליי: יש את הנושא שהעלה חבר הכנסת מלכיאלי.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: מסגרת רווחה.

יעקב אשר: קארין אלהרר לא נמצאת כאן אבל אנחנו מצפים שתהיה הגדרה כפי שקיימת בחוק.

נינא כהן קרן: אנחנו הסברנו שכל הדברים שהיא העלתה, יש להם פתרון בהגדרה.

יעקב אשר: של חוק הסמכויות.

נינא כהן קרן: נכון, שזה לא כולל מקום שנותן טיפול רפואי.

נינא כהן קרן: הגדרת החוק מאוד מרחיבה.

גור בליי: אז נישאר עם הגדרת חוק הסמכויות.

יעקב אשר: אבל לתקן אותה.

יעקב אשר: היא לא נמצאת כרגע.

נינא כהן קרן: לא, לגבי טיפול רפואי.

נינא כהן קרן: לא לגבי מסגרות רווחה.

נינא כהן קרן: יכול להיות שזה מרחיב מדי.

יעקב אשר: לא, היא דיברה על זה.

יעקב אשר: היא דיברה על הטיפול הרפואי.

נינא כהן קרן: נכון, היא דיברה בעיקר על טיפול רפואי ולכן אני אומרת שלא צריך לתקן את ההגדרה.

נינא כהן קרן: אין באמת קושי.

יעקב אשר: אני מבקש שתבדקו את התיקון לפי מה שהיא ביקשה, אבל מינימום ההגדרה כפי שהייתה בחוק הסמכויות.

גור בליי: כמו שהתחלתי להגיד, חבר הכנסת מלכיאלי העלה בקשה לבדוק את הנושא של המקומות הקדושים עם הגורמים הרלוונטיים.

יעקב אשר: שם לכאורה זה צריך להיות בקריטריון של ארבעה מטרים כמו בתי תפילה.

רותי גרוס: בבתי תפילה, כן.

רותי גרוס: אבל שטחים ציבוריים, אחד לשבעה מטרים.

רותי גרוס: הוא רוצה שנתייעץ אם הם רצים אחד לשבעה מטרים?

שי סומך: לא.

שי סומך: הוא מדבר על בתי תפילה.

רותי גרוס: לגבי בתי תפילה אנחנו הסכמנו שזה יהיה לפי בית תפילה.

שי סומך: צריך להבהיר את התקנות.

יעקב אשר: צריך להבהיר את זה.

שי סומך: אין כאן מחלוקת.

יעקב אשר: בשולחן עגול, כמו שעשיתם שולחנות עגולים עם כולם.

אוסאמה סעדי: בעניין הקריטריונים, אנחנו עשינו סיעור מוחות עם החברים כאן.

אוסאמה סעדי: למה ההגדרה צריכה להיות למשך שבועיים ולא למשך שבוע?

אוריאל בוסו: אולי זה משתנה.

יעקב טסלר: אין ספק שזה ישתנה.

אוסאמה סעדי: אולי תוך שבוע, במקום לתת להם תמריץ.

רותי גרוס: כך אתה משגע עסקים.

אוריאל בוסו: הם מוכנים שישגעו אותם כי הם יוכלו לפעול.

נינא כהן קרן: אם נשגע אותם, זה יכול להיות גם לכיוון השני.

יעקב אשר: זה קשור להגבלות.

רותי גרוס: אתה יוצר חוסר יציבות משוועת.

אוסאמה סעדי: הבנתי שברגע שאתה נכנס לאותה קטגוריה של אדום, צהוב וכולי, משנים את זה רק אחרי שבועיים.

גור בליי: אבל לא לצורך אזור מוגבל.

יעקב אשר: זה לב לבו של הרמזור, מה שהציג פרופסור גמזו.

יעקב אשר: אני אהיה לרגע העוזר של פרופסור גמזו.

יעקב אשר: הוא הסביר, ויש הגיון בעניין הזה, שגם ההסתכלות שלך צריכה להיות על פי נתונים.

יעקב אשר: זה לא כמה זמן זה חייב לעמוד כך.

יעקב אשר: זה לא חייב לעמוד שבועיים.

יעקב אשר: הממשלה יכולה אחרי שבוע להחליט לשנות.

נינא כהן קרן: מסתכלים על הנתונים של כל השבוע.

יעקב אשר: הם מסתכלים על שבועיים, על הנתונים.

נינא כהן קרן: מסתכלים על הנתונים של כל השבוע האחרון.

יעקב טסלר: הם יסתכלו בתום שבועיים.

יעקב טסלר: לא מסתכלים תוך כדי.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: זה מה שאנחנו אומרים.

יעקב אשר: הם לא מחויבים להביא קודם.

יעקב אשר: זה נכון.

אוסאמה סעדי: אבל שיסתכלו על זה כל שבוע.

נינא כהן קרן: כדי לראות איזושהי מגמה, צריך - -

אוסאמה סעדי: שיעשו בחינה מחדש אחרי שבוע.

יעקב אשר: המגמה היא שבועיים בגלל הסיפור של 14 ימי המחלה וכל הדברים האלה.

אוריאל בוסו: זה גם בגלל המגמה שזה שבועיים אבל גם יש בדיקות.

אוריאל בוסו: היום אנחנו לא מחכים 14 ימים אלא אחרי עשרה ימים יודעים.

יעקב אשר: אני בעד לתת את זה כשיעורי בית.

אוסאמה סעדי: תבדקו את זה.

יעקב אשר: נראה לי כאן יהיה ויכוח.

יעקב אשר: איתן, מה אתה אומר?

אוריאל בוסו: אנחנו אומרים ששבועיים להשאיר את הרמזור ואת הקריטריונים ורק אחר כך לבדוק, זה כביכול יותר מדי זמן כדי להשאיר את העיר.

אוריאל בוסו: שיעשו את הבחינה אחרי שבוע.

אוריאל בוסו: העיר תפעל ואתה נותן לה עידוד.

יעקב אשר: אני אומר שוב שוועדת השרים יכולה להתכנס גם אחת לשבוע.

יעקב אשר: אני לא רוצה לפספס דבר אחד.

יעקב אשר: יש דברים שאנחנו עומדים עליהם כאן ואמרנו אותם.

יעקב אשר: עכשיו אנחנו מוסיפים עוד דברים.

יעקב אשר: אין בעיה להוסיף, הנייר סובל הכול.

יעקב אשר: בסופו של דבר אני רוצה את ההתייחסות הרצינית שלהם.

יעקב אשר: כאן יש ויכוח מאוד מאוד גדול בעניין הזה.

יעקב אשר: אני אומר שתרשמו את זה לדיון.

יעקב אשר: יכול להיות שנעשה דיון במיוחד על העניין הזה אבל כרגע אני לא רוצה שיהיה מצב שבו אנחנו מעמיסים הרבה דברים וחלק גדול מהדברים נפספס אותם בדרך.

יעקב אשר: אנחנו נוסיף גם את העניין הזה של עמדת חברי הוועדה, עמדת הוועדה.

יעקב אשר: אנחנו מבינים את הצורך בשבועיים אבל מצד שני אנחנו אומרים בשים לב לכך שיכול להיות, כי הרי אף פעם אי אפשר לכוון את הזמן שעשית את הטסט ואת הבדיקות של העיר, שזה לא אומר שזה בדיוק היה בשבועיים האחרונים.

יעקב אשר: רק לפני שבוע יצאה הודעה מאנשי משרד הבריאות והפרויקטור לפיה רוב הערים שנמצאות היום באדום היו בכלל כתומות.

יעקב אשר: זה היה לפני שבוע.

יעקב טסלר: רמות קפצה מצהוב לאדום ביום אחד.

יעקב אשר: לכן אנחנו אומרים שאנחנו חושבים שטווח הזמן צריך להיות יותר קצר.

יעקב אשר: הממשלה יכולה לעשות את זה.

יעקב טסלר: דוגמה קלאסית, בעוד שלוש דקות יהיה סגר באשדוד.

יעקב אשר: לא קשור לזה.

יעקב טסלר: דקה.

יעקב טסלר: אתן דוגמה קטנה.

יעקב טסלר: הנתונים שנלקחו בחשבון לפני ארבעה ימים.

יעקב טסלר: כיום בשלושת הרובעים האלה בהם עומד להיות הסגר, יש פחות או יותר מעל 200 אנשים.

יעקב טסלר: על מה התבססו?

יעקב טסלר: על נתונים שהיו קודם לכן.

יעקב טסלר: אני מבין שיש את הדבר הזה שאי אפשר כל יום לבדוק את כל הנתונים.

יעקב טסלר: אני לא יודע לומר מה האינדיקציה, אחרי כמה ימים הם צריכים לבוא ולומר, האם אלה שלושה ימים, ארבעה ימים, חמישה ימים, שזה נותן לנו את האינדיקציה שאפשר לשנות את הצבע.

יעקב אשר: אל תשכחו עוד דבר שצריך לקחת בחשבון.

יעקב אשר: אתה משנה צבעים בשבוע, אנשים משתגעים.

יעקב טסלר: מסכים אתך.

אוריאל בוסו: יש את הצד של העסקים ויש גם את הצד של מוסדות החינוך.

גור בליי: זה אזור מוגבל והוראות אחרות.

יעקב אשר: הם יודעים.

איתן גינזבורג: אגב, למה לא לתקן את חוק הסמכויות ולקבוע את חובות ההיוועצות עם ראשי הערים גם בחוק הסמכויות?

גור בליי: אנחנו סברנו, העלינו את זה בדיון הראשון, שבגלל שהרמזור זה לא הקונספט עליו היה מבוסס חוק הסמכויות, בעינינו היה הגיוני ליזום תיקון לחוק הסמכויות גם ברוח מה שאתה מזכיר ולנסות לראות איך מתאימים את חוק הסמכויות בצורה יותר טובה גם בהיבטים האלה למנגנון של הרמזור.

איתן גינזבורג: אותו הגיון מסדר שהיה לנו בנושא של הגבלת פעילות להתייעצות עם ראשי הרשויות, שהם יודעים, והיושב ראש ואני דיברנו על זה והיינו מאוד אקטיביים בהכנסת הסעיף הזה ואנחנו אמרנו שראש רשות יודע באיזה אזורים.

איתן גינזבורג: שמעתי שבאשדוד למשל רצו את כל העיר או בבת ים, וראש הרשות אמר שזה רק בשכונות האלה והאלה.

איתן גינזבורג: הלכו לבדוק ואכן רק בשכונות האלה והאלה.

איתן גינזבורג: אני אומר שראש העיר מחובר לשטח והוא יודע בדיוק מה אפשר, מה אי אפשר, איך אפשר לסגור וכולי.

איתן גינזבורג: אני חושב שהמנגנון שקבענו בהגבלת פעילות צריך לחול גם בחוק הסמכויות.

גור בליי: אתה מתכוון באזור מוגבל.

איתן גינזבורג: באזור מוגבל.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה צריך להיות גם בתקנות או בחקיקה.

איתן גינזבורג: אני מציע, אדוני היושב ראש, שניזום תיקון לחוק בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: זה חשוב מאוד, השיתוף של ראשי הרשויות בהיוועצות.

איתן גינזבורג: בסוף הממשלה תקבע אבל צריך להיוועץ לפני שמחליטים.

נינא כהן קרן: אני אשמח להתייחס כי בכל זאת יש הבדל בין אזור מוגבל.

נינא כהן קרן: באזור מוגבל, בהכרזה עצמה אתה קובע מה יהיו ההגבלות.

נינא כהן קרן: נכון שיש איזושהי מסגרת בחוק אבל אתה קובע בכל הכרזה איזה הגבלות יהיו ואז באמת יש תהליך של התייעצות כדי לשמוע מה ראש הרשות אומר.

נינא כהן קרן: כאן ההגבלות כבר קבועות בתקנות.

נינא כהן קרן: הן קבועות.

נינא כהן קרן: אז החישוב איזה רשות שייכת לאיזה צבע, כאשר ההגבלות כבר ידועות מראש, זה חישוב שהוא באמת הרבה יותר מתמטי על סמך נתוני תחלואה.

נינא כהן קרן: פחות יש את העניין הזה של להתייעץ ולשמוע מה אומר ראש הרשות.

נינא כהן קרן: יכולים להיות כל מיני טיעונים שהם קשורים לנתונים של התחלואה עצמה או קשורים לנתונים דמוגרפיים.

איתן גינזבורג: אני קראתי את הפרוטוקול בו אומרים - שאתם כתבתם בסיכום – שבעקבות פנייתו של ראש העיריה שונה וזה לא כל העיר אלא רק שתיים או שלוש שכונות בעיר.

יעקב טסלר: עוד ראשי ערים שלחו את המכתבים ולא שמעתי ששמעו בקולם.

יעקב טסלר: זה מעניין.

מירה סלומון: הועלו בוועדה שני מקרים.

מירה סלומון: האחד, העניין של אנשים שהם תושבים, רשומים כתושבים ברשות מקומית אחת אבל למעשה נמצאים בישיבות, במגורים בישיבות גבוהות ברשות מקומית אחרת וזה כן משנה ומשפיע על הנתונים האובייקטיביים.

מירה סלומון: נקודה שנייה שאנחנו יודעים היא הסתמכות על נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולא על נתונים של רשות האוכלוסין וההגירה, וגם לזה יש השפעה מאוד מאוד משמעותית.

מירה סלומון: אלה דברים שראשי רשויות יכולים להציף במסגרת ההליך של ההיוועצות בהם ואלה נתונים ממש עובדתיים ועדיין רלוונטיים.

מירה סלומון: הובטח לנו בוועדה מנגנון ערעורים.

מירה סלומון: ראש המטה של המשנה למנכ"ל משרד הבריאות אמרה מפורשות שיהיה מנגנון ערעורים לראשי רשויות על סיווג הרשויות כאזור אדום.

מירה סלומון: לכל הפחות לעמוד מאחורי מה שאתם אמרתם לפני יומיים.

נינא כהן קרן: מה שאת אומרת לחלוטין לא סותר את מה שאני אמרתי.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: אפשר יהיה לערער, אפשר יהיה להשיג, יכול להתקיים שיח על הדברים ויש גם מקרים חריגים ויכול להיות שראש רשות יוכל לומר למה הסיווג הוא שגוי.

נינא כהן קרן: זה יכול להיות.

נינא כהן קרן: בדיוק בשביל זה הוקם הצוות הבין-משרדי ולא הסתפקנו בנוסחה מתמטית.

נינא כהן קרן: אבל יש הבדל בין להתייעץ מראש כי ההתייעצות מראש היא לגבי ההגבלות שרוצים להטיל.

נינא כהן קרן: כאן ההגבלות הן כבר קבועות מראש והסיווג הוא סיווג שהוא יותר עניין מקצועי ופחות עניין של מדיניות של מה רוצים להטיל.

יעקב טסלר: אם הבנתי נכון, התייעצות לגבי ההגבלות, לא נראה לך נכון ורק לגבי הסיווג.

נינא כהן קרן: אנחנו עכשיו מדברים על ההגבלות.

נינא כהן קרן: אתם מאשרים או לא מאשרים את ההגבלות.

נינא כהן קרן: אנחנו לא קובעים אותן כל פעם מחדש.

רותי גרוס: אנחנו בונים מנגנון יחד עם פיקוד העורף ומשרד הפנים, עם נציגות של משרד הבריאות, שיהיה מוקד לכל ראש עיר ולכל ראש רשות שרוצה להתייעץ גם לגבי הנתונים שלו.

יעקב אשר: כאן התקנות.

יעקב אשר: ההחלטות איזו רשות בתוך התקנות או לא, זה דבר שכל פעם משתנה.

יעקב אשר: בחוק אין את ההיוועצות על העניין הזה כי בעצם אני חושב שגם החוק עוד לא היה בדיוק ההתוויה של הרמזור.

רותי גרוס: הוא לא צפה את זה.

רותי גרוס: כן.

נינא כהן קרן: אני גם אוסיף ואומר שראש רשות לא מקבל פתאום בהפתעה הודעה פעם בשבועיים איזה צבע הוא.

נינא כהן קרן: הנתונים שקופים והם מתעדכנים כל הזמן ברמה היומית.

אוריאל בוסו: זאת בדיוק הנקודה.

גור בליי: צריך לעשות הפרדה.

גור בליי: זה נכון שחוק הסמכויות לא נבנה בשביל הרמזור ויכול להיות שצריך לחשוב להתאים אותו יותר לרמזור.

גור בליי: זה כן נכון שבשונה מאזור מוגבל היא החלטה פרטנית על רשות מקומית מסוימת בעוד שהתקנה היא כאילו קביעה של נורמה רחבה על כל האדומים, כל הכתומים, כל הצהובים וכל הירוקים.

גור בליי: אבל זה גם נכון שברגע שיש את צוות תיקון ליקויים ואת הצוות הבין-משרדי שמתקן, שם יש מקום לשיח עם הרשויות, כמו שנאמר כאן.

רותי גרוס: אנחנו בונים מנגנון אחר בנפרד, חוץ מהרשויות שרוצות לערער על הצבע שלהן.

רותי גרוס: הוקם כבר מוקד והנוהל בשלבי כתיבה.

רותי גרוס: חוץ מזה, יש עוד צוות.

אוריאל בוסו: בינתיים מחליטים על סגר.

איתן גינזבורג: עם כל הכבוד, הקורונה ממשיכה לחיות בתוכנו.

רותי גרוס: אם יש ראש רשות שרוצה להתייעץ.

יעקב טסלר: כמו שאמר עכשיו חברי אוריאל, נותנים את האפשרות לערער ותוך כדי כבר נכנסים לסגר.

יעקב טסלר: דוגמה קטנה.

יעקב טסלר: באשדוד שלושה רובעים נכנסים לסגר, כבר נכנסו לסגר, מהנתונים שאני קיבלתי היום, שוחחתי עם הממונה על הקורונה ברשות, סיכמו שלא מחשיבים את אלה שנמצאים במלוניות, אלה שנמצאים בתוך ישיבות ברובעים עצמם שהם ממילא סגורים ולא מחשיבים אותם אבל בפועל כן החשיבו אותם.

יעקב אשר: את בחורי הישיבה לא.

יעקב טסלר: קיבלתי את הנתונים.

יעקב אשר: כי זאת החלטה בנפרד.

יעקב אשר: אתה מדבר על מלוניות.

יעקב אשר: לגבי מלוניות יש התנגדות של משרד הבריאות ושם יש טענות אחרות.

יעקב טסלר: את זה שמעתי.

יעקב טסלר: הישיבות בהן כולם נמצאים בקפסולות, חישבו אותם.

יעקב אשר: חברים, כרגע נציגות משרד הבריאות באמת עומדות בקו האש כאן.

יעקב אשר: אנחנו מעבירים את ההשגות שלנו בצורה כזו או אחרת.

יעקב אשר: יש לנו זמן לנהל על זה שיח עם מי שצריך לנהל אתו את השיח הזה.

יעקב אשר: לכן אני חושב שנתקדם.

אוריאל בוסו: אדוני היושב ראש, אני אומר דבר אחד.

אוריאל בוסו: גם הנציגות שנמצאות כאן צריכות להבין שהציבור גם צריך לשמוע.

אוריאל בוסו: בדקות האלה נכנסו סגרים ופרסו מחסומים במספר רשויות.

אוריאל בוסו: אנחנו לא באים לכאן רק כדי לבטא את הכאב.

אוריאל בוסו: אנחנו באים לכאן כדי להילחם בנושא הסגר.

אוריאל בוסו: אתה אדוני היושב ראש עושה כאן עבודת קודש על כל פסיק כי על כל משמעות תיקון החקיקה יש השלכות עצומות.

אוריאל בוסו: אנשים חושבים שבהינף יד – ואני יודע שזה לא בהינף יד – עושים סגרים.

אוריאל בוסו: מצד שני, כאשר היושב ראש הכניס בתקנה את הנושא של היוועצות עם ראשי הרשויות, התברר שלחלקם עשו שימוע וירטואלי ולא באמת נשמעו דבריהם.

אוריאל בוסו: מה שאומר חברי איתן גינזבורג, ראשי הרשויות- והיושב ראש היה ראש רשות – בסוף הם מנהלים את האירוע וצריך לתת להם יותר כוח ולסייע בידם כדי להוציא את המשבר.

אוריאל בוסו: אם מחר אתה פותח את הסגר, המשבר שראש העיר נמצא בו מבחינה כלכלית, מבחינה חינוכית, מבחינת העיר, זה בלתי הפיך ורק לצאת ממנו ייקח לו עוד חודש.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר שכל פסיק כאן צריך להכניס בשיקול דעת עם הרבה מחשבה על הנזק שנגרם לעיר.

אוריאל בוסו: זאת בדיוק הנקודה ועליה אנחנו מתעכבים.

יעקב טסלר: יותר נכון זה לגבי התהליך, תוך כדי.

יעקב אשר: הנושא הבא.

יעקב אשר: מה עוד נשאר לנו.

גור בליי: הנושא של ההגשה של השתייה הסגורה.

גור בליי: הנושא של האירועים המאורגנים, 8(4) ו-(4א).

גור בליי: לחדד את הנוסח.

גור בליי: אני חושב שהייתה הסכמה לגבי מה מותר לגבי הדברים באריזות הסגורות, אבל צריכה להיות התייחסות לזה.

גור בליי: היה נושא שעלה בתקנה 11 לגבי בתי תפילה, לא בנוהל של תשרי, לגבי תקנה 8, לחדד בנוסח את ההפניה לתקנה 8.

יעקב טסלר: מה זה אומר?

גור בליי: במהלך הדיון עלתה שאלה.

גור בליי: קבעו תקנה מיוחדת שעוסקת בחגי תשרי ויש תקנה אחרת שעוסקת במצב הרגיל.

גור בליי: המצב הרגיל מפנה לאירועים כמו אירועים פתוחים לציבור בתקנה 8 שהיא התקנה הכללית לרבות כמו אירוע תרבות וכן הלאה.

גור בליי: פשוט לחדד את זה בנוסח.

יעקב אשר: שזה קושר את זה.

גור בליי: שזה קושר את זה.

גור בליי: דבר נוסף שעלה זה הנושא של שיקול הדעת של ראש הרשות.

גור בליי: אני לא יודע כמה זה עלה בצורה מחודדת.

גור בליי: הכוונת שיקול הדעת של ראש רשות מקומית שמאשרת אירועי תפילה.

יעקב אשר: דיברנו על אירועי תפילה שהם מעבר.

גור בליי: מעבר ל-250 אנשים.

גור בליי: נכון לעכשיו כתוב שמוגש לו תסריט והוא צריך לאשר את זה אבל בשונה מאירועי תרבות לא כתוב שהוא צריך לוודא שזה עומד בהוראות המנהל או שזה עומד בהוראות התקנות.

גור בליי: אין הבניה של שיקול הדעת שלו כשהוא נותן את האישורים לדבר הזה.

גור בליי: זה שונה מאשר מה שיש באירועי תרבות.

גור בליי: השאלה בהקשר הזה אם אין מקום להוסיף את ההבניה הזאת של שיקול הדעת גם לגבי ראש הרשות המקומית בדומה לאותה הבניה שנותנים לו כשהוא שוקל את אירועי התרבות ב-8(4) ו-(4א).

גור בליי: דבר שני בדיוק באותו עניין.

גור בליי: דובר על מי יהיה הגורם הבריאותי שיהיה הגורם המאשר.

גור בליי: כאן דובר על מנכ"ל משרד הבריאות.

רותי גרוס: להוסיף אותו.

גור בליי: להוסיף אותו.

מירה סלומון: כחלופה.

גור בליי: אבל לחלופין.

גור בליי: אנחנו בשיח פנימי עם היושב ראש חשבנו שאולי זה ייצור אי בהירות שיש שני גורמים.

יעקב אשר: אני חושב שלא צריך לשכת.

יעקב אשר: אפשר לכתוב מנכ"ל משרד הבריאות או מי שהסמיך אותו.

יעקב אשר: הוא יכול להסמיך את הרופא המחוזי.

גור בליי: יכול להסמיך מישהו אבל שלא יהיה מצב שבו אתה לא יודע למי ללכת כי יש שני גורמים.

נינא כהן קרן: ללשכת הבריאות המחוזית ששייכת לאזור בו אתה נמצא.

יעקב אשר: אני כן רוצה את אחריות המנכ"ל.

יעקב אשר: זאת הסתכלות בקנה מידה ארצי.

יעקב אשר: פה יהיה מחמיר, כאן יהיה מקל, אני רוצה קו אחד שבא מהמנכ"ל.

נינא כהן קרן: זה מתקשר להבניית שיקול הדעת.

נינא כהן קרן: צריך לעמוד בתנאים.

נינא כהן קרן: זה עניין יחסית טכני.

נינא כהן קרן: הם מקבלים תסריט והם צריכים לראות שזה עומד בתנאים.

גור בליי: זה לא כתוב.

יעקב אשר: כמו שקבעו באירועי תרבות שיהיה מנכ"ל, כתבו מנכ"ל ולא כתבו ראש לשכה, אני מבקש גם כאן.

איתן גינזבורג: מנכ"ל רק מעל גודל מסוים.

אוריאל בוסו: גם כאן.

יעקב אשר: התפשרנו על זה שיהיה או מנכ"ל או זה.

יעקב אשר: זאת אומרת שזאת גם אחריות של מנכ"ל.

יעקב אשר: לא סתם אני אומר את זה.

יעקב אשר: מנכ"ל רואה דברים ברוחב יותר.

רותי גרוס: אני חושבת שזה ייתקע יותר מאשר אצל לשכות הבריאות.

יעקב אשר: לכן עשינו אופציה.

גור בליי: הוא יוכל להסמיך.

יעקב אשר: אני חושב שגם לא צריך להסמיך.

יעקב אשר: לא אכפת לי שיהיה או או.

רותי גרוס: הוא יסמיך את לשכת הבריאות.

גור בליי: עדיף מישהו שהוא הסמיך כי אחרת אתה פונה לגורם א' או לגורם ב' וגורם ב' לא יודע אם פנית לגורם א'.

גור בליי: השאלה אם לא לכתוב רק מנכ"ל משרד הבריאות או מי שהוא הסמיך לכך.

שי סומך: זה לא בהגדרה?

איתן גינזבורג: אז הוא יסמיך את המחוז.

יעקב אשר: אבל זה גם טוב לי.

נינא כהן קרן: הוא יכול כרגע להתעסק באישור בתי תפילה בכל רחבי הארץ.

יעקב אשר: מופעי תרבותיים הוא יותר אוהב ולכן הוא יכול לעשות את זה?

יעקב אשר: בואו נוריד ממנו את התרבות וניתן ללשכה המחוזית.

נינא כהן קרן: תרבות זה רק מעל 500.

נינא כהן קרן: כאן זה רק מעל 250 וזה לא באותו היקף.

נינא כהן קרן: תפילה יש לך בכל שכונה שנמצאת בכל עירייה.

נינא כהן קרן: זה לא בהיקף של אירועי תרבות.

יעקב אשר: אם כך, אין לי בעיה שהוא יסמיך אבל אני צריך את האחריות שלו למעלה.

איתן גינזבורג: המנכ"ל או מי שהוא הסמיך אותו.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: זה מה שהציע גור.

גור בליי: הוא יכול להסמיך את הרופא המחוזי.

יעקב אשר: או שהוא יסמיך אתכם, אותך או אותך.

יעקב אשר: הוא יסמיך מישהו.

גור בליי: כמה נקודות אחרונות שעלו ממש בשעה האחרונה.

גור בליי: הנושא של הוספת המגבלה של 20 ימים על שמירת הפרטים ולבדוק את הנושא של ה-24 שעות במקום 48 שעות.

גור בליי: מה הבסיס לפער בדבר הזה?

נינא כהן קרן: שי הסביר מה הפער.

נינא כהן קרן: אנחנו נבדוק את זה.

גור בליי: כאן זה פחות קונקרטי לבדוק את נושא אירועי הספורט, נושא שגם הוא עלה כאן.

גור בליי: אני פשוט מסכם את כל הדברים שעלו אבל כאן זה פחות קונקרטי.

יעקב אשר: אני מזכיר שוב את בקשתו של אוסאמה לגבי אירועי הספורט.

גור בליי: בדיוק ציינתי את זה.

יעקב אשר: כל הכבוד.

יעקב אשר: אני כן רוצה חשיבה – אנחנו נדבר על זה – לגבי הנושא של הנתונים לשבועיים אבל יכול להיות שאם יש קפיצה של נתונים, קפיצה לכאן או לכאן – אגב, זה יכול לשחק לשני הכיוונים, היום זה בצד של ההוא ומחר זה בצד של השני – צריך עוד לדבר על זה, איך להבנות את זה בתוך העניין שתוכל להיות החלטה של אותו צוות לעצור את זה אחרי תקופה.

יעקב טסלר: השאלה כמה ימים זה מדד.

יעקב אשר: המדד אצלם כרגע, 14 ימים.

רותי גרוס: עושים ממוצע שבועי.

נינא כהן קרן: הסיווג נקבע ל-14 ימים, החישוב נעשה עבור שבוע אחורה.

יעקב אשר: אבל זה ל-14 ימים.

יעקב אשר: לכן אני אומר שאם במהלך ה-14 ימים שכבר ההגבלות חלות מתברר שהייתה קפיצה גדולה, צריך למצוא את הדרך איך להגיע לכיוון כזה.

יעקב אשר: חבריי, מצביעים אוסאמה, איתן - ר' יעקב אתה לא יכול להצביע כי היושב ראש כאן – ובוסו.

יעקב אשר: אני מציע שנאשר את התקנות הללו והן יפקעו – יש את המקור לגבי סעיפים 2 עד 6 ואני מדבר על שני הדברים – עד ה-15.

שי סומך: יום שלישי הבא.

שי סומך: זה מה שרצית.

יעקב אשר: עד שלישי בחצות.

שי סומך: 15 בחודש.

יעקב אשר: אני מציע לאשר את התוכנית על שני שלביה.

גור בליי: חלק ב-17 וחלק ב-1 באוקטובר.

גור בליי: הרוב ב-1 באוקטובר.

יעקב אשר: אתה רוצה להקריא את התחולה?

גור בליי: נכון להיום 2 עד 6 והתוספת, רשימת הישובים, היא עד ה-17, שזה יום חמישי הבא, ורוב התקנות עד ה-1 באוקטובר שזה עוד שלושה וחצי שבועות.

יעקב אשר: יש דברים שתלויים אחד בשני.

יעקב אשר: בכל מקרה הממשלה עד יום רביעי צריכה להעביר לנו לגבי סעיפים 2 עד 6.

נינא כהן קרן: אבל הסיווג הוא אחד לשבועיים, אז התוקף יפקע לפני המועד הקובע שבו קובעים את הסיווג של הרשויות.

יעקב אשר: אבל בכל מקרה זה כך עכשיו.

יעקב אשר: בהצעה שלכם, מתי אתם צריכים?

נינא כהן קרן: לפי הצעת המחליטים, אחת לשבועיים זה נחשב המועד הקובע בו קובעים את הסיווג של הרשויות.

יעקב אשר: מתי קבעו את זה?

יעקב אשר: עוד היום קבעו סיווגים.

שי סומך: יותר מוגבל.

איתן גינזבורג: הוא אומר שבמקום ה-17 בחודש, שזה השבועיים, ב-15 בחודש.

יעקב אשר: נכון.

נינא כהן קרן: עדיין לא יהיה הסיווג החדש.

יעקב אשר: בכל מקרה עושים ישיבה ביום חמישי הקרוב, אז יהיה לפעם הראשונה.

איתן גינזבורג: לא, ביום חמישי הקרוב לא יהיה.

שי סומך: זה נכון שזה יהיה בסוף השבוע.

שי סומך: זה תהליך.

יעקב אשר: הבנתי שביום חמישי הקרוב יש ישיבה של הקבינט.

יעקב אשר: אל תשכחי שבכל מקרה אתם צריכים 24 שעות קודם.

שי סומך: צריך לחשוב על סופי שבוע.

שי סומך: זה נראה לי נכון להתחיל את התהליך בתחילת שבוע לקראת סוף השבוע ולא להתחיל אות ביום חמישי.

נינא כהן קרן: אני אזכיר שאפילו קיצרנו את התוקף.

נינא כהן קרן: התוקף בהתחלה, בתיקון מספר 4 היה עד ה-19 ואנחנו קיצרנו אותו ביומיים כי חשבנו שזה יהיה הכי מסודר והכי מקיף לקיים ביום חמישי.

יעקב אשר: קיצרתם אותו ביומיים כי נדמה לי שב-19 חל ראש השנה.

נינא כהן קרן: נכון.

איתן גינזבורג: ב-18 חל ראש השנה.

נינא כהן קרן: חשבנו שהכי נכון שזה יהיה בסוף השבוע לפני שבת כדי שאנשים לא יצטרכו לעבוד כל השבת ולהגיע ביום ראשון עם נתונים חדשים ולעשות דיונים על החריגים ועל הרשויות.

נינא כהן קרן: זה היה נראה לנו מאוד נכון והכי נקי.

שי סומך: זה תהליך ארוך של סיווג האזורים.

יעקב אשר: אם הולכים לפי קריטריונים, זה לא כזה תהליך ארוך.

יעקב אשר: יומיים הקדמה, היא לא קריטית.

שי סומך: זה אומר שלקראת יום ראשון הנתונים יצטרכו להיות.

שי סומך: ביום שני יהיה קבינט וזה אומר שזאת עבודה בסוף השבוע.

שי סומך: זאת המשמעות.

שי סומך: אנחנו נאבקים שלא תהיה עבודה בסוף השבוע מכל בחינה שהיא.

אוריאל בוסו: היושב ראש המלומד אפילו ביום שישי יכנס את הוועדה.

אוריאל בוסו: זה פיקוח נפש.

שי סומך: אנחנו בכוונה קובעים את התאריכים כך שהעבודה לא תהיה בסופי שבוע אלא תהיה במהלך השבוע.

יעקב אשר: איזו עבודה?

יעקב אשר: חלק גדול הדברים הולכים להיות כפי שקיים היום.

יעקב אשר: גם ההערות שלנו הן על דברים מסוימים מאוד ואני רוצה לוודא שזה מתקדם ונעשה.

שי סומך: אז יום רביעי.

נינא כהן קרן: לפחות עוד יום אחד.

יעקב אשר: אם זה ביום רביעי, לא יהיה לנו זמן לדון בזה.

אוסאמה סעדי: מתי נדון בזה?

אוסאמה סעדי: ביום חמישי אין, אחר כך סוף שבוע ואחר כך ראש השנה.

אוסאמה סעדי: לכן באה הצעתו של היושב ראש.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: זה זמן חגים.

יעקב אשר: יעשו צמצום גם בזה.

יעקב אשר: יהיו הרבה פעמים שזה לא יצא בדיוק שבועיים.

שי סומך: אם זה יהיה ביום שלישי, תמיד זה יהיה ביום שלישי.

שי סומך: כל שבועיים ביום שלישי.

רותי גרוס: שי, אתם לא לוקחים בחשבון שהועדה צריכה לדון בזה.

רותי גרוס: אם תביאו את זה ביום חמישי בערב הוועדה לא תדון בזה.

יעקב אשר: אנחנו יושבים ומדברים כאן כאילו אנחנו התעלמנו מכך שהרשימה של היום – עזוב לגבי מה – על אותם קריטריונים, התגבשה רק היום.

יעקב אשר: עם כל הכבוד, הרשימה ששלחתם לכאן היא לא רלוונטית.

יעקב אשר: אנחנו מצביעים עליה אבל היא לא רלוונטית כי כבר היום יצאו החלטות לגבי ערים אדומות או לא, ולא משנה לצורך מה.

יעקב אשר: עד שנתיישר, זו תוכנית חדשה, מתיישרים.

שי סומך: אבל אם קובעים שזה יהיה ביום שלישי, זה יהיה גם בעוד שבועיים ביום שלישי כי אין סמכות שאלה יהיו 15 ימים או 17 ימים.

שי סומך: תמיד זה יהיה יום שלישי וזה אומר שלקראת יום ראשון נעשית העבודה.

יעקב אשר: איזו עבודה?

יעקב אשר: של האפידמיולוגים, לא שלכם.

שי סומך: אולי רותי יכולה להסביר.

שי סומך: העבודה של הסיווג, של האזורים.

רותי גרוס: הצוות הבין-משרדי דן רק במקרי קצה.

יעקב אשר: חברים, אני מעלה להצבעה.

יעקב אשר: איתן, מקובל עליך?

איתן גינזבורג: כן.

גור בליי: האמת שגם חמישי מבחינת סדר היום של הכנסת, אם אתם תביאו את זה באופן קבוע ביום חמישי, באופן קבוע זה בעייתי מבחינת לוח הזמנים של הכנסת.

יעקב אשר: ודאי.

גור בליי: תמיד הסיטואציה תהיה כאשר יום חמישי הוא לא יום פעילות רגל של הכנסת ויום רביעי הוא יום קצר מבחינת הוועדות כי המליאה מתחילה ב-11:00 בבוקר.

גור בליי: זאת אומרת, מבחינת פעילות הכנסת באופן קבוע, יותר מתאים באמת שזה יהיה ביום שלישי ולא ביום חמישי.

יעקב אשר: ודאי.

איתן גינזבורג: מבחינתנו גם עדיף שני.

יעקב אשר: אתם רוצים יום שני?

יעקב אשר: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב ראש, אני חושב שהוועדה עשתה עבודה יסודית בתוכנית שנקראת תוכנית רמזור.

אוסאמה סעדי: יש מספר נקודות ומספר נושאים שאנחנו צריכים לקבל עליהם תשובות, מיוחד בכל הנושא של אולמות שמחות, החנויות הגדולות ואירועי ספורט.

יעקב אשר: ופירוט הקריטריונים בדברי ההסבר וכולי וכולי וכולי.

אוסאמה סעדי: העמדה שלנו, של הרשימה המשותפת, ומאחר ואנחנו עכשיו תוך כדי הדיון הזה שמתיקים מהבוקר, בשעה 7:00 נכנסו מאות אלפי אזרחים ערבים, כחצי מיליון אזרחים ערבים ב-30 ישובים ועוד מאות אלפי אזרחים בישובים נוספים, בעיקר מהמגזר והישובים החרדיים, ואני הסתכלתי על הרשימה, מי שמסתכל על הרשימה ורואה אותה, אי אפשר לטעות.

אוסאמה סעדי: אלה 30 ישובים ערבים ועוד עשרה ישובים חרדים וגם השכונות שנוספו, אפילו אשדוד, הן שכונות חרדיות.

אוסאמה סעדי: באשקלון השכונות החרדיות.

אוסאמה סעדי: זה כמובן מתקשר וקשור לצפיפות, למשפחות ברוכות הילדים ובמקום שימצאו פתרון למגזרים האלה, הכי קל זה לבוא ולהטיל סגר שפוגע אנושות בעסקים, פוגע אנושות בלימודים במקום כאשר במשך שבוע ימים אין לימודים וכל המשפחה עכשיו לבד.

אוסאמה סעדי: נכון שעשינו התקדמות בוועדה, יש את הנושאים שנשארו במחלוקת לגביהם נבקש תשובות ממשרד הבריאות, אבל עם כל הכבוד להתקדמות אנחנו לא נוכל להצביע בעד המתווה הזה ואנחנו נצביע נגד.

יעקב אשר: תצביעו נגד?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: אמרתי.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר אדוני היושב ראש בכל הכבוד הראוי לחבר הכנסת סעדי.

יעקב אשר: אי אפשר לאחוז את החבל משני הקצוות.

אוסאמה סעדי: אני אמנע.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: זה משהו אחר.

איתן גינזבורג: בסוף יש כאן עובדות ולא נראה לי שהממשלה פועלת כאן לפי סקטור כזה או אחר.

איתן גינזבורג: נכון שיש מאפיינים שונים אבל יש כאן עובדות.

אוסאמה סעדי: התוצאות מדברות בעד עצמן.

אוסאמה סעדי: השורה התחתונה מדברת ואתה תבוא ותסביר לי איך 30 ישובים נכנסים לתוך הרשימה.

יעקב אשר: תכף אני אבקש שתסביר לי איך לפני שעה יושב ראש הרשימה המשותפת אמר שהוא משתף פעולה.

אוסאמה סעדי: אנחנו משתפים פעולה.

אוסאמה סעדי: אנחנו משתפים פעולה עם משרד הבריאות ונמשיך לקרוא לאנשים שלנו לציית להוראות משרד הבריאות.

איתן גינזבורג: תפעילו אכיפה שראשי הרשויות יפעילו אכיפה בישובים.

אוסאמה סעדי: יש להם כלים?

אוסאמה סעדי: פרופסור גמזו אמר שהוא מציע 30-20 מיליון שקלים לרשויות האלה אבל עד עכשיו לא עבר אפילו שקל אחד.

אוסאמה סעדי: מאיפה הם יביאו את זה?

יעקב אשר: אני מבקש, יש לי מה לומר על הדברים האלה.

יעקב אשר: תאמין לי שאני יכול לומר את הדברים בפאתוס יותר גדול.

יעקב אשר: אנחנו מקדישים לזה המון זמן.

יעקב אשר: אנחנו הולכים עקב בצד אגודל כדי לארגן את הדברים בצורה הטובה ביותר האפשרית.

יעקב אשר: אנחנו רוצים שהדברים יתוקנו.

יעקב אשר: אנחנו נותנים לממשלה זמן לתקן את זה, עד ליום שלישי בחצות, את אותם דברים שצריכים תיקון.

אוסאמה סעדי: מתי אנחנו דנים?

יעקב אשר: לא עכשיו.

יעקב אשר: אוסאמה, זה לא יכול להיות.

יעקב אשר: אני נותן לך לפעמים למלא את מקומי, אבל לא עכשיו.

יעקב אשר: אני עכשיו רוצה להעלות להצבעה את הצעת תקנות הסמכויות.

יעקב אשר: הוועדה מאשרת את שני קבצי התקנות: האחד, הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות), (תיקון מס' 4), התש"ף-2020, והשני הוא הצעת תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות) (תיקון מספר 4) (תיקון), התש"ף-2020.

יעקב אשר: הוועדה מקצרת את תוקפו של תיקון מס' 4 לרבות התיקון שלו כך שיעמוד בתוקף עד ליום 15 בספטמבר 2020.

יעקב אשר: מי בעד?

איתן גינזבורג: עד ה-15 או כולל?

יעקב אשר: זה כולל.

יעקב אשר: זה נקרא כולל.

יעקב אשר: מי בעד?

יעקב אשר: מי נגד?

יעקב אשר: מי נמנע?

יעקב אשר: אושר

יעקב אשר: אין מתנגדים.

יעקב אשר: נמנע אחד, אוסאמה סעדי.

יעקב אשר: ההצעה אושרה.

יעקב אשר: תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: הישיבה נעולה.