הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 48, 2020-08-17 11:45

עפר שלח: אני פותח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

עפר שלח: על סדר-היום: התמודדות מעונות היום ומשפחתונים עם האתגרים בתקופת הקורונה, דוח מבקר המדינה 61ב מעונות יום ומשפחתונים לפעוטות.

עפר שלח: זאת סוגייה שמטרידה הרבה מאוד אנשים, במיוחד לקראת פתיחתה הצפויה של שנת הלימודים בעוד שבועיים וגם עכשיו באמצע אוגוסט.

עפר שלח: ננסה להקיף כמה שיותר.

עפר שלח: אני מודיע שהדיון יהיה עד השעה 13:30.

עפר שלח: אנחנו יוצאים מתוך הדוח השנתי של מבקר המדינה 61ב, מעונות יום ומשפחתונים לפעוטות.

עפר שלח: לדעתי חלק מהפעוטות שנסקרו פה הם כבר חברי כנסת.

עפר שלח: אני בטוח שכדרכו, משרד המבקר יודע לדוג מזה את הדברים שהם רלוונטיים לנו ואת המצב הנוכחי.

עפר שלח: נתחיל עם משרד המבקר.

בני גולדמן: אני אתחיל ברקע ואעבור לדוח עצמו.

בני גולדמן: מעונות ומשפחתונים נועדו לטיפול בילדים בגיל הרך ונועדו בין השאר לאפשר להורים ובעיקר לנשים לצאת לעבודה וזאת על-ידי שהותם של הילדים במסגרת חלופית טיפולית בשעות העבודה של ההורים.

בני גולדמן: במרוצת השנים עלה הביקוש למסגרות אלה וגברו גם המודעות הציבורית וההכרה של המדינה בצורך להגדיל את מספר המסגרות, לשפר אותן ולהסדיר אותן כראוי.

בני גולדמן: אתחיל ואומר.

בני גולדמן: אנחנו מדברים על מעונות היום המוכרים, אלה שקיבלו רישיון ופיקוח על-ידי האגף למעונות יום של משרד העבודה.

בני גולדמן: קבלת ההכרה על-ידי המשרד כוללת הוראות להפעלת המעונות, דרישות לתחומי בטיחות, כוח אדם ותזונה.

בני גולדמן: על-פי הערכות משרד התמ"ת כ-47% מהפעוטות הנמצאים במעונות הם במוסדות מוכרים, כ-90,000 וכ-100,000 הם במוסדות לא מוכרים פרטיים.

בני גולדמן: זה נכון ל-2009.

בני גולדמן: אני אתחיל עם השקפים עצמם.

בני גולדמן: אתן מיקוד על כמה שקפים בלבד כדי להיות ממוקד כמו שהיושב-ראש אמר.

בני גולדמן: (מוצגת מצגת) שקף 5 זה החסמים המאגדים את הגדלת ההיצע של המעונות.

בני גולדמן: יש עודף ביקוש למעונות.

בני גולדמן: בשנת 2009 היו כ-6,000 פעוטות שניתקו עקב חוסר מקום והדבר נובע ממחסור במעונות.

בני גולדמן: האחריות לבניית המעונות היא בידי הרשות המקומית.

בני גולדמן: משרד התמ"ת משתתף בתקציב לבינוי מעונות אולם בפועל רוב התקציב אינו מנוצל ונובע מבעייתיות במבחני התמיכה בנושא של בעיה של המקרקעין שבהם אמורים להיבנות המעונות הנ"ל.

בני גולדמן: לדוגמה, המשרד הקצה תקציב בהשתתפות בשנים 2008-2010 ב-20 מעונות ובפועל הוקמו 6 מעונות בלבד.

בני גולדמן: במגזר הערבי, לפחות מאז שבדקנו, הדבר הוא יותר בעייתי.

בני גולדמן: שיעור הפעוטות במגזר הערבי הוא כ-27% מכלל הפעוטות בישראל ובעצם שיעור המעונות המוכרים במגזר הוא כ-2.5%.

בני גולדמן: הרשות המקומית צריכה לשאת בעיקר הנטל.

בני גולדמן: אלה רשויות חלשות שמתקשות לשאת בעלויות אלו.

בני גולדמן: מבחני התמיכה שונה ב-2011 לכן חשוב מבחינתנו לדעת האם קודם נושא המחסור במעונות במגזר זה?

בני גולדמן: אני עובר לשקף מס' 7.

בני גולדמן: סדרי הפיקוח על מעונות ומשפחתונים ופיקוח על המעונות לוקה בתדירות ביקורי הפיקוח ובניהולם הרציף.

בני גולדמן: לא נקבע מנגנון למעקב אחרי תיקוני ליקויים בטיחותיים כמו חפצים מסוכנים, מתקני משחקים שאינם תקינים, מכלי גז שאינם ממוגנים כנדרש או שהוצבו במקום שאינו בטיחותי, לחצן מצוקה שאינו מחובר למוקד שירותי חירום, דירות לא תקינות או תקניות.

בני גולדמן: האגף לא נקט אמצעי אכיפה להסרת הליקויים.

בני גולדמן: תקן כוח האדם במעונות אינו מיושם במלואו.

בני גולדמן: היבטי תברואה ותזונה אינם מיושמים במלואם.

בני גולדמן: לדוגמה, תפריט ארוחות במעון אינו עונה על דרישות התפריט של משרד הבריאות.

בני גולדמן: טיפול האגף בדיווחי תאונות במעון אינו מוסדר וכל מפקחת פועלת כראות עיניה ואין מעקב לתיקון הליקויים והפקת הלקחים.

בני גולדמן: בשנת 2010 החליט משרד התמ"ת על יישום רוחבי והדרגתי של סטנדרטיים חינוכיים, בטיחותיים ובריאותיים.

בני גולדמן: אנחנו כמובן גם פה רוצים לדעת האם הדברים קודמו ושונו.

בני גולדמן: בשנת 2018 חוקק גם חוק פיקוח על המעונות.

בני גולדמן: השאלה, האם כתוצאה מזה הדברים האלה של בטיחות, חינוך ובריאות שונו.

בני גולדמן: באשר לפיקוח על המשפחתונים.

בני גולדמן: מכיוון שבמשפחתונים מדובר על 5 ילדים בטיפול, אז הרשויות המקומיות מפעילות את זה או זכיינים פרטיים.

בני גולדמן: לכל זכיין או לכל רשות אמורה להיות מישהי שעושה בקרה על המשפחתונים.

בני גולדמן: בפועל באגף אין שום דיווחים על בקרות שנעשו על-ידי הרכזים של הרשות המקומית או היזם.

בני גולדמן: דבר אחרון.

בני גולדמן: ועדת טרכטנברג, בוועדה לשינוי חברתי וכלכלי, המליצה ב-2011 שהאגף יעבור למשרד החינוך ממשרד העבודה.

בני גולדמן: ההמלצה הזאת נדחתה על-ידי הממשלה ועד היום בעצם כל הזמן הנושא עולה ויורד ועדיין נשאר במשרד העבודה ללא מסגרות חינוכיות נאותות.

בני גולדמן: עד כאן.

עפר שלח: תודה רבה.

עפר שלח: מכיוון שיש לנו שתי משתתפות רציניות מאוד לתחום, אבקש התייחסות חברי כנסת כבר בשלב המוקדם הזה.

עפר שלח: אורלי, בבקשה.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: אני רוצה להתחיל מהמשפט האחרון שלך כי אני חושבת שהוא העיקר.

אורלי פרומן: לאורך שנים מדינת ישראל הפקירה את הטיפול בגיל הרך, גילאי לידה עד 3.

אורלי פרומן: הפעוטות האלו זכאים לקבל חינוך לכל דבר ועניין במסגרת חינוכית, המעונות, המשפחתונים, הגנים הפרטיים והאחר.

אורלי פרומן: כל זה צריך להיות תחת יחידה שצריכה לקום במשרד החינוך.

אורלי פרומן: זאת מערכת חינוך.

אורלי פרומן: אם משרד העבודה רוצה לטפל בעידוד נשים לצאת לעבודה הוא צריך לעשות את זה אבל זה לא קשור לפעוטות שצריכים להימצא תחת מסגרת חינוכית.

אורלי פרומן: פה אנחנו זקוקים באמת לרפורמה רצינית בתחום הזה.

אורלי פרומן: גם מבחינת הנתונים, יש הרבה מאוד מהפעוטות שיושבים היום בבית כי ידם של ההורים לא משגת להגיע למעונות או לגנים פרטיים, שזה סדר-גודל של 3,000 שקלים לחודש ולפעמים מדובר בשני ילדים בו זמנית.

אורלי פרומן: אז הילדים יושבים בבית ומגיעים לראשונה לגן בגיל 3.

אורלי פרומן: חשוב לזכור שההתפתחות בגילאים האלה היא מאוד דרמטית.

אורלי פרומן: תינוק שנולד והופך להיות ילדון לכל דבר ועניין.

אורלי פרומן: שלוש שנים כאלה שהוא לא מקבל תהליכים חינוכיים פדגוגיים הם מאוד משמעותיים.

עפר שלח: על-פי כל המחקרים זה גיל ממש קריטי.

אורלי פרומן: זה גיל קריטי ודווקא שם המדינה בחרה לא להיות.

אורלי פרומן: תחשבו איזה פערים אנחנו פותחים בגלל שיש כל-כך הרבה ילדים שלא נמצאים במסגרות חינוך ובגלל שמסגרות החינוך אינן מפוקחות.

אורלי פרומן: צריך להיות שם צוות חינוכי מוסמך ומקצועי, תקנים עדכניים לטיפול בגילאים האלה, מבנים פיזיים ראויים.

אורלי פרומן: אני לא מדברת רק על המעונות המפוקחים כרגע.

אורלי פרומן: אני מדברת על כל המסגרות הקיימות.

אורלי פרומן: יש צורך בפיקוח לכל דבר ועניין, תכנית לימודים לגילאים האלו, תכנית חינוכית.

אורלי פרומן: אירועי השבועיים האחרונים ברמלה, אני חושבת שצלצלו בפעמונים מאוד כבדים.

אורלי פרומן: אי-אפשר לשאת את המראות האלה שראינו, התעללות של הצוות בגן הילדים ברמלה.

אורלי פרומן: זה לא פעם ראשונה שזה קורה.

אורלי פרומן: לפני כשנה, להזכיר לך אדוני היושב ראש, עמד ראש הממשלה והכריז שהוא מעביר את היחידה ממשרד העבודה למשרד החינוך.

אורלי פרומן: עד היום גם זה לא קרה.

אורלי פרומן: תקופת הקורונה בוודאי חשפה הרבה מאוד קשיים, בעיקר קשיים כלכליים של המעונות, של הגנים הפרטיים והמשפחתונים.

אורלי פרומן: אני רוצה להזכיר שבספטמבר 2018 הוקמה ועדה ממשלתית בין-משרדית של משרד הרווחה ומשרד האוצר לצורך שיפור ובחינת המצב דווקא במעונות היום המפוקחים.

אורלי פרומן: הוועדה התחילה לעבוד רק חצי שנה לאחר מכן ועד היום לא פורסמו המסקנות של אותה עבודה, שאמורה היתה לעסוק לפחות בחלק המפוקח ובכל אותן בעיות.

עפר שלח: אני מניח שהן הוגשו לקבינט הפיוס.

עפר שלח: הוא פשוט לא התכנס עדיין.

אורלי פרומן: אני קוראת בהזדמנות הזאת לעשות רפורמה בגיל הרך, לפתוח יחידה במשרד החינוך.

אורלי פרומן: זה לא קשור כרגע לקורונה, צריך לעשות את זה.

אורלי פרומן: אגב, הגשתי הצעת חוק לחוק חינוך מגיל לידה, שכל ילדי ישראל יימצאו בחינם אין כסף בחינוך מפוקח, מקצועי איכותי ושנשמור על הילדים שלנו.

אורלי פרומן: נשמור עליהם מכל משמר ונדאג להתפתחותם התקינה.

אורלי פרומן: דבר אחרון.

אורלי פרומן: חשוב להזכיר שזה לא רק הדאגה לפעוטות.

אורלי פרומן: כאשר הילדים יוצאים או לא יוצאים לגנים הפרטיים, ההוצאה של הזוגות הצעירים שהם בתחילת דרכם היא מאוד גדולה.

אורלי פרומן: אם צריך להישאר בבית, לצערנו האימא נשארת בבית וצריכה לעצור את התפתחות הקריירה שלך.

אורלי פרומן: כך נוכל לשלוח את כל הילדים למסגרות חינוכיות, נמזער את ההוצאה המשפחתית, נגדיל את ההכנסה המשפחתית ובאותה הזדמנות נעזור לזוגות הצעירים להתמודד עם יוקר המחייה שלנו.

אורלי פרומן: תודה.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

קארין אלהרר: כמו שאתה יודע, בדרך-כלל כשדנים בדוחות מבקר אז רואים את הדוח האחרון, הולכים אחד לפניו, רואים שזה העתק הדבק כי לא השתנה הרבה בנושא הדוח.

קארין אלהרר: הטרגדיה בנושא הזה שהמצב רק הלך והחמיר.

קארין אלהרר: אם פעם זה היה רק במפוקחים, הם היו במצב טוב, כי כלכלית הם יכלו לתחזק את האירוע.

קארין אלהרר: היום הם לא מסוגלים.

קארין אלהרר: הם אמרו את זה לממשלה והממשלה כדרכה, כדי לתת פתרון, הקימה ועדה.

קארין אלהרר: זאת הוועדה שאורלי הזכירה ועד היום אין לה מסקנות.

קארין אלהרר: זה לעניין המפוקחים שבאמת שם יש בעיה מאוד קשה.

קארין אלהרר: הבעיה מחריפה פי כמה וכמה כשמדובר במעונות הלא מפוקחים.

קארין אלהרר: ניסינו להתמודד עם האירוע הזה.

קארין אלהרר: לצערי, אחרי טרגדיה קשה שפעוטה איבדה את חייה במעון בפתח-תקווה.

קארין אלהרר: אני מזכירה לכולם, שזה לא קרה כי מישהו התעורר לבד בבוקר.

קארין אלהרר: זה קרה כי ילדה מתה, ילדה נרצחה.

קארין אלהרר: קרה שגם החוק שחוקק עד היום לא מיושם.

קארין אלהרר: אין תקנות, זאת אות מתה.

קארין אלהרר: המשרד לא יודע על יותר מ-400 גנים.

קארין אלהרר: אני מדברת רק על גנים מ-7 ילדים ומעלה, אני אפילו לא מדברת על המשפחתונים הקטנים.

קארין אלהרר: כשאתה לא יודע מה יש, אתה לא יודע איך לפקח על זה.

קארין אלהרר: מה המצב היום?

קארין אלהרר: כל אחד יכול לקום בבוקר, לשים שלט על בית פרטי, לכתוב כאן גן ולקבל פעוטות.

קארין אלהרר: כשאתה רוצה להקים דוכן פלאפל אתה צריך היתרים, אתה צריך רישוי עסק.

קארין אלהרר: לדבר הזה עדיין לא צריך.

קארין אלהרר: אני מתריעה ולצערי מתעוררים רק כשיש מקרי זוועות.

קארין אלהרר: הפעם האחרונה היתה ברמלה.

קארין אלהרר: אני שבה ואומרת.

קארין אלהרר: אם לא יתעוררו, אם לא יביאו את התקנות, אם לא יפעילו את חוק המצלמות, אנחנו נתעורר שוב למקרה הבא.

קארין אלהרר: אני אפילו לא רוצה לדבר על ההבטחות של ראש הממשלה כי מה שוות ההבטחות אם הן רק נאמרות אבל אף פעם לא מיושמות.

קארין אלהרר: אני רוצה כן לדבר ולשמוע מנציגי המשרדים הממשלתיים, מה הם עושים כדי לשפר את המצב?

קארין אלהרר: אני רוצה להתריע על עוד משהו שקשור בקורונה.

קארין אלהרר: כשאין קורונה ההורים יכולים להיכנס לפעוטונים בביקורי פתע.

קארין אלהרר: אני יכולה לבוא באמצע היום ולאסוף את הבן שלי.

קארין אלהרר: הקורונה גרמה לכך שהורים לא יכולים להיכנס.

קארין אלהרר: הם פשוט משאירים את הילד למטפלת בכניסה.

קארין אלהרר: הדבר כמובן נועד כדי להגן ולמגן את הילדים.

קארין אלהרר: אבל צריך להבין את ההשלכות של זה, שאי-אפשר לבדוק מה קורה.

קארין אלהרר: גן שאין בו מצלמות ואין לנו יכולת לראות מה קורה בפנים, זה גן מועד לפורענות.

קארין אלהרר: אני רוצה לסייג ולומר שלא כל הגננות הן כאלה, לא כל הסייעות הן כאלה.

קארין אלהרר: אנחנו לא רוצים להגיע למקרים האלה.

קארין אלהרר: לעניין שנת הלימודים שמתחיל עוד מעט.

קארין אלהרר: אני לא יודעת להעלות בדעתי הליך של הסתגלות בפעוטונים שהורים לא יוכלו להיכנס לפעוטון.

קארין אלהרר: תחשוב על תינוק בן שנה שרגיל להיות עם אימא או אבא שלו בבית ולזרוק אותו בכניסה.

קארין אלהרר: מה זה עושה לילד?

קארין אלהרר: צריך לחשוב על הדבר הזה אפרופו קורונה.

עפר שלח: תודה נתחיל עם אחז אגם, יו"ר ועד הגנים הארצי בהנהגת הורים ארצית.

אחז אגם: תודה עפר על הזכות לדבר וגם על קיום הוועדה.

אחז אגם: אני חייב להגיד, שכמו חברת הכנסת אלהרר, אני חושב שזה יום קצת עצוב בייחוד לאור מה שאמרת.

אחז אגם: אנחנו רואים שהדוח הזה נעשה פחות או יותר על שנתונים 2009 ו-2010 ו-10 שנים אחרי ואנחנו בדיוק באותו מקום ושום דבר לא השתנה.

אחז אגם: כל העניין של גילאי לידה עד שלוש באמת היה משמעותי והיה תמורה אמיתית, ואנחנו שוב נדרשים להבין שאין מספיק מסגרות, גם המסגרות הקיימות לא מפוקחות.

אחז אגם: גם המסגרות שלא קיימות אותן 75% שלא מפוקחים, אין עליהם שום פיקוח.

אחז אגם: אנחנו צריכים מחדש לעשות את כל הדברים.

אחז אגם: רק לפני שבוע או שבועיים ביקשה הממשלה לדחות את המימוש של חוק המצלמות וגם את החוק של הפיקוח.

אחז אגם: גם נציגי הגנים הפרטיים ביקשו את אותן בקשות מטעמים כלכליים.

אחז אגם: זה בלתי אפשרי, זה לא יתכן.

אחז אגם: לא יעלה על הדעת שבזמן שהגילאים האלה הם הגילאים החשובים ביותר, שוב נשארים מחוץ למערכת.

אחז אגם: אף אחד לא עושה שינוי מהותי.

אחז אגם: כמות המפקחים כיום הם 22 אחרי העלאה.

אחז אגם: 22 מפקחים לאלפי מסגרות.

אחז אגם: זה דבר שהוא בלתי אפשרי ואומר שאף אחד באמת לא יכול להגיע ולהסתכל על מה שקורה.

אחז אגם: אסור להשאיר את הגיל הזה שוב לבד.

אחז אגם: אסור ליצור מצב שבו אף אחד לא דואג לזה.

אחז אגם: בדוח נאמר שהעברה למשרד החינוך היא הדבר הראשון שצריך לעשות.

אחז אגם: הגילאים האלה הם לא גילאים שלא צריכים חינוך.

אחז אגם: זה לא בייבי סיטר אלא מתחילים משם.

אחז אגם: לכן משרד החינוך, הוא המשרד העיקרי שדואג לחינוך.

אחז אגם: אפשר להתווכח אם הוא עושה את זה נכון או לא אבל הוא המשרד שאמון על החינוך.

אחז אגם: הוא המשרד שגם אמור לקבל את הילדים שלנו מהגיל הראשון.

אחז אגם: צריך להתחיל מעכשיו עם חוק המצלמות ולאפשר לו להיכנס לתוקף מ-1 לספטמבר.

אחז אגם: לקבל את תקנות הפיקוח כמה שיותר מהר.

אחז אגם: להמשיך ולבנות מעונות ביתר שאת.

אחז אגם: למרות הקושי התקציבי עכשיו עם הקורונה אסור לוותר על זה כי זה בדיוק מה שייתן למשק להמשיך ולהתגלגל וייתן לנו כהורים מספיק אוויר כדי לחזור לשוק העבודה.

אחז אגם: לבסוף, להעביר את כל התחום הזה למשרד החינוך כדי שפדגוגיה תהיה פדגוגיה אמיתית.

אחז אגם: צריכים להבין שבגילאים האלה הילדים מתפתחים בצורה המקסימלית ולכן צריך שהאנשים הנכונים יעשו את זה.

אחז אגם: חשוב לי לומר.

אחז אגם: אין לי ביקורת על משרד התמ"ת.

אחז אגם: שרד התמ"ת עושה את כל יכולתו בהתאם לדברים שנתנו לו, אבל הגיע הזמן לעלות מדרגה ולעשות דברים אחרת.

אחז אגם: מה שכתוב לפני עשר שנים בדוח צריך להתממש עכשיו.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: חברת הכנסת ע'דיר כמאל מריח.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני היושב ראש.

ע'דיר כמאל מריח: זה נושא כל-כך חשוב וגם בוועדה לזכויות הילד קיימנו דיון בנושא הגיל הרך.

ע'דיר כמאל מריח: אני חושבת שצריך לבחון את זה בפרספקטיבה רחבה בהרבה.

ע'דיר כמאל מריח: מחייבים רפורמה רחבה של כל הטיפול בגיל הרך.

ע'דיר כמאל מריח: לא יעלה על הדעת שאנחנו עדיין מדברים על מצב שבו הם תחת משרד העבודה והרווחה.

ע'דיר כמאל מריח: אני בוחנת את המצב מקרוב גם כן בסקטור הערבי.

ע'דיר כמאל מריח: תתפלאו לשמוע, 2.5% בלבד מכלל הפעוטונים הם בכלל תחת פיקוח, בהשוואה ל-25% בסקטור היהודי.

ע'דיר כמאל מריח: זה מצב עגום.

ע'דיר כמאל מריח: יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.

ע'דיר כמאל מריח: בכל מה שקשור להכשרות, בכלל, להסתכל עליהם כבתי עסק ולא כמוסד חינוכי.

ע'דיר כמאל מריח: כלומר, יש כאן לקויות שאנחנו צריכים ומחויבים לבדוק אותן.

ע'דיר כמאל מריח: הדוח הזה מלפני עשור.

ע'דיר כמאל מריח: השתנה דבר או שניים מאז.

ע'דיר כמאל מריח: צריך לבחון את זה ולהתעמק בזה וכן לספק פתרונות.

ע'דיר כמאל מריח: בינתיים עושה רושם שהמדינה זנחה את הסקטור הזה ולא בוחנת אותו כמוסד חינוכי.

ע'דיר כמאל מריח: זה קריטי דווקא בגילאים מלידה עד 3.

עפר שלח: אני רוצה להתייחס לדברים של אחז אגם בהקשר הזה.

עפר שלח: הממשלה אישרה אתמול תכנית לתמרוץ והחזרה של המשק לפעולה, דבר מבורך בפני עצמו.

עפר שלח: היא התייחסה לתחומים תשתיתיים כמו סלילת כביש, הרכבת המזרחית וכן הלאה.

עפר שלח: אנחנו יכולים להיות סקפטיים כמה מזה זה תוכניות ישנות.

עפר שלח: אני לא מתייחס לזה.

עפר שלח: צריך להתייחס לתחום הזה כתשתית.

עפר שלח: כשאתה בונה, מתחזק ומפקח על פעוטונים, אתה מייצר תשתית שבסופו של דבר תייצר פעילות כלכלית לא פחות מאשר כביש או מסילת רכבת.

עפר שלח: זה צריך להיות ברור.

עפר שלח: אני רוצה לשאול את אחז אגם לגבי הנתונים.

עפר שלח: יש לפני מסמך של הממ"מ שהוצא לבקשתה של חברת הכנסת פורמן.

עפר שלח: הדבר העיקרי שעולה ממנו, שממש קשה לדעת לא רק כמה מסגרות יש, אלא כמה מסגרות הפסיקו לעבוד בגלל הקורונה?

עפר שלח: כמה מסגרות לא יחזרו לעבוד?

עפר שלח: האם הסיוע הכלכלי שהוחלט עליו וניתן לגני הילדים הפרטיים אכן מאפשר להם לתפקד.

עפר שלח: לכם כוועד הורים ארצי, יש איזו בקרה וידיעה בתחום הזה?

אחז אגם: לצערי לא.

אחז אגם: אני כן יכול להגיד לך שבשבועיים האחרונים, מאז הוועדה האחרונה כן התחיל תהליך שהתחלנו דרך הרשתות החברתיות על-מנת שהורים ידווחו לנו על מסגרות ואז נוכל לעשות את אותו מיפוי שביקש מאיתנו בזמן משרד העבודה.

אחז אגם: אני חייב להגיד שכבר אז, כאשר ישבנו עם משרד העבודה, אמרנו להם שאנחנו יכולים להירתם.

אחז אגם: אנחנו יכולים לבקש מההורים שיגידו לנו באיזו מסגרת הם נמצאים וכך נוכל לדעת איזו מסגרת יש ונוכל להעביר את זה למשרד העבודה.

אחז אגם: משרד העבודה היה מאוד נכון לעניין הזה רק ששום דבר לא קרה מזה.

אחז אגם: חלק מההורים הרימו את הכפפה והעברנו משהו ברשתות.

אחז אגם: יכול להיות שבשבוע וחצי הקרובים תהיה תמונה יותר רחבה של כמות מסגרות שיש.

אחז אגם: יש הרבה מסגרות שהן מתחת לרדאר.

אחז אגם: חלקן העיקרי הוא בגלל שעד כה לא נדרשו על-ידי הרשויות לנקוט בכל התהליכים של רישוי לרבות שימוש חורג.

אחז אגם: לכן לא ידעו מי המסגרות.

עפר שלח: אתה יכול להגיד האם אתם מרגישים מהשטח תחושה של מצוקה פיזית?

עפר שלח: מוסדות פרטיים ואחרים שהיו ואינם עוד והורים שלא מוצאים פתרון לקראת השנה הבאה?

אחז אגם: אני חייב להגיד לך ששמענו את זה הרבה בחודשיים האחרונים.

אחז אגם: לא הרגשנו את זה באחוזים גבוהים.

אחז אגם: שמענו את זה בתחילת המשבר.

אחז אגם: אנחנו אפילו נרתמנו יחד עם ארגוני הגנים הפרטיים על-מנת לקרוא לממשלה שתעזור, שתכיר בגנים האלה כמוסד חיוני על-מנת שתהיה להם עזרה כי אנחנו צריכים את המוסדות האלה כדי לחזור לשוק העבודה.

אחז אגם: בפועל, מה שקרה שאנחנו לפחות לא מרגישים שיש סגירה מאסיבית של מסגרות.

אחז אגם: אני מדבר על המגזר היהודי.

אחז אגם: הייתי בישיבה של ועדה לפני כשבועיים שאמרו שרק 10% מהילדים במגזר הערבי חזרו למסגרות אז קשה לדעת שם.

אחז אגם: במגזר היהודי לא היתה סגירה מאסיבית של מסגרות ורוב המסגרות אכן המשיכו, עם הרבה קשיים כלכליים ועם הרבה עזרה של ההורים.

אחז אגם: לפני שבוע גם שמענו שהם לא קיבלו את כל הסיוע שהמדינה כן התחייבה, אבל ההורים כן תרמו במקומות שיכלו.

אחז אגם: אין סגירה מאסיבית לפי מה שאנחנו מבינים.

קארין אלהרר: עפר, אולי אפשר לשמוע את נציגי הגנים הפרטיים?

עפר שלח: כדרכך, הקדמת אותי.

קארין אלהרר: אני רוצה להגיד משהו בנקודה הזאת.

קארין אלהרר: אחת הטענות של הפעוטונים הפרטיים זה לעניין חוק הפיקוח על המעונות.

קארין אלהרר: הם מאוד מפחדים מהאירוע הזה של היתר שימוש חורג.

קארין אלהרר: אני מבינה את הנקודה הזאת.

קארין אלהרר: הם אומרים שבחוק הפיקוח יש הרבה מאוד רגולציה שמחייבת אותם.

קארין אלהרר: כל השנים היו צריכים לשלם היתר שימוש חורג ולשפץ את הגן בהתאם אבל זה עבר מתחת לרדאר ואף אחד לא שאל ולא שמע וזה היה בסדר.

קארין אלהרר: בזמן חקיקת החוק הם ביקשו מאיתנו לבטל את ההיתר שימוש חורג.

קארין אלהרר: אמרנו שנבחן את זה לא במסגרת החוק הזה כי זה נמצא בחוק התכנון והבנייה.

קארין אלהרר: אני אומרת שבעת הזאת, בגלל המצב הקשה, כן צריך לבחור ובעצם להשהות את ההיתר שימוש חורג ובתנאי שהם עומדים ברגולציה של חוק הפיקוח, שזאת בעצם הרגולציה המתאימה לגנים פרטיים.

קארין אלהרר: אני מבינה את הקושי שהם ניצבים בפניו אבל אני חושבת שהמדינה כן צריכה להיערך בהתאם.

קארין אלהרר: לוותר בעת הזאת על השימוש החורג אבל לחייב אותם בהתאמה לגן לילדים.

קארין אלהרר: זה בהחלט יכול לתת מענה.

עפר שלח: אנחנו פה במתח ותכף נשמע עליו מארגון גני הילדים הפרטיים.

עפר שלח: אנחנו במתח כי אנחנו משיתים עוד ועוד חובות רגולטוריות ומצלמות מפה ופיקוח משם.

עפר שלח: הכול נכון ומבוסס על דברים אמיתיים שקרו, אבל במקביל המוסד הזה צריך להרוויח.

עפר שלח: חלק גדול מהדברים האלה הם דברים קטנים של כמה ילדים ובסוף אנחנו יוצרים מצב בלתי אפשרי.

ע'דיר כמאל מריח: אני שמעתי הרבה מנהלי פעוטונים שטוענים שהבירוקרטיה סבוכה.

ע'דיר כמאל מריח: כלומר, זה שאנחנו מנחיתים רגולציה לא מפשטים אותה, הפרוצדורה עצמה יכולה לקחת 3 שנים ותקפה ל-5 שנים.

ע'דיר כמאל מריח: כל מיני אותיות קטנות שמקשות עליהם בשטח.

ע'דיר כמאל מריח: בסוף זה מייקר ומי שנדרש לשלם זה ההורים.

קארין אלהרר: חשוב לי מאוד להבהיר.

קארין אלהרר: הרגולציה שאנחנו ביקשנו היא רגולציה מאוד פשוטה ליישום ומאוד בטיחותית עבור הילדים.

קארין אלהרר: עניינים של שקעים של חשמל, עניינים של תברואה ומטבח.

קארין אלהרר: אלה דברים שקשורים לבריאות והבטיחות של הילדים.

קארין אלהרר: אני חושבת שקיומו של מטף בגן ילדים זה לא דבר סבוך ואפילו הוא מציל חיים לפעמים.

קארין אלהרר: אני לא מקבלת טיעון שאומר שהרגולציה קשה לי כשזה בא על חשבון הבטיחות של הילדים.

קארין אלהרר: אני כן מקבלת מקום שהיא לא כרוכה בבריאות והבטיחות.

קארין אלהרר: צריך לעשות את ההבחנה הזאת.

קארין אלהרר: לא יבואו ויגידו, אני פעלתי כל הזמן.

קארין אלהרר: אתה יודע?

קארין אלהרר: מצאתי פעוטון באמצע תחנת דלק כי השכירות מאוד נמוכה וכדי לא להשית עלויות.

קארין אלהרר: האם מישהו היה רוצה שהבן שלו ילמד בתחנת דלק?

קארין אלהרר: אני לא.

עפר שלח: קרן איוס, יו"ר איגוד גני הילדים הפרטיים.

עפר שלח: אני מתחיל איתך בנקודה ששאלתי את אחז אגם.

עפר שלח: האם את יכולה לתת לנו אפילו תמונה מספרית.

עפר שלח: איזה אחוז מהגנים נסגרו.

עפר שלח: אני לא יודע כמה גני ילדים אתם מאגדים ואיזה חלק זה מהשוק.

עפר שלח: קשה לקבל נתונים על השוק הזה בכלל.

עפר שלח: במדגם שלכם, איזה אחוז מתקשה לפתוח את השנה?

קרן איוס: אני אומרת שהנתונים שלנו הם לא טובים.

קרן איוס: יש לנו כ-2000 גנים שנסגרו.

קרן איוס: ממש בימים אלה מתבשרים הורים שהיו רשומים למסגרות שהמסגרות שלהם לא ייפתחו בספטמבר מה שישנה את עניין ההיצע וביקוש.

קרן איוס: מעבר למשבר הקורונה, כפי שציינו קודם, יש לנו רגולציה מאוד קשה של היתר לשימוש חורג, של התכנות של חוק המצלמות וחוק הפיקוח, אי בהירות בנוגע - - - שלא לדבר על הכשרות, יועצי בטיחות, קורסים שאמורים להיות ממומנים על ידי המדינה, כמו עזרה ראשונה והתנהלות בטוחה.

קרן איוס: המימון שלהם פסק ועכשיו אנחנו צריכים לעשות את זה באופן עצמאי.

קרן איוס: שני דברים הם ללא עוררין.

קרן איוס: ראשית, אנחנו מבינים את הצורך בפיקוח.

קרן איוס: אני חושבת שההגנה על הילדים והדאגה לשלומם ובטיחותם הוא מעל הכול.

קרן איוס: הדבר השני שצריך להניח על השולחן זה שאנחנו כבר פה.

קרן איוס: הגנים הפרטיים פה וצריך לראות אותנו כשותפים וצריך לראות אותנו כמי שכבר מקיים הליכים כאלה ואחרים.

קרן איוס: נשים כרגע בצד את מקרי הקיצון, נחזיק ידיים ונלך יחד עם החלטות וטובת הילדים.

קרן איוס: לקחת את הקיים ולהפוך אותו יותר טוב בשיתוף פעולה שמורכב ממשולש של מדינה, גן, הורים ולעשות את הצעדים האלה יחד.

קרן איוס: גם אנחנו קראנו את הדוח.

קרן איוס: הוא דוח ישן מ-2011.

קרן איוס: היינו שותפים לכתיבתו.

קרן איוס: באמת היינו צריכים לעבור דור שלם של דבר כדי לדון בו רק היום.

קרן איוס: בואו, אנחנו פה.

קרן איוס: נשנס מותניים.

קרן איוס: נתחיל בחוק ההסדרים, נפטור את הגנים משימוש חורג, שזאת פרוצדורה מיותרת שבכלל חוק הפיקוח מייתר אותה לחלוטין באמצעות התקנות.

קרן איוס: כפי שאמרתי חברת הכנסת קארין אלהרר, התקנות קובעות בדיוק מה טובת הילד, מה המקום הבטיחותי עבורו, מה נכון עבורו.

קרן איוס: למה צריך לפצל את זה לדו ראשי?

קרן איוס: למה גם השלטון המקומי, גם משרד הרווחה וגם חברות מיקור חוץ.

קרן איוס: למה כל-כך הרבה אנשים צריכים להכניס יד לתוך הכיס העמוק הזה ששותפים לו אנחנו וההורים.

קרן איוס: יש דרך והוועדה הזאת יכולה לשים אותנו על הדרך ולטפל בדברים.

קרן איוס: אנחנו נשמח לתת כל נתון, כל מספר, כל דבר שתבקשו כדי לשים את הדברים נכון.

עפר שלח: מישהו מחברי הכנסת רוצה לשאול?

אורלי פרומן: קרן, דיברת על 2,000 גנים שאת יודעת שנסגרו או לא ייפתחו בתחילת ספטמבר.

אורלי פרומן: זה כ-20% מכלל הגנים הפרטיים?

קרן איוס: נכון.

עפר שלח: יש לך תמונה לגבי הבטחות לסיוע?

עפר שלח: הבטחות הממשלה שנועדו לתת סיוע לגנים הפרטיים.

עפר שלח: האם הכסף באמת הגיע?

עפר שלח: איזה סדר גודל של מחזור כספי עומד בינינו לבין חידוש הפעילות הזאת במלואה?

קרן איוס: בעניין הזה קשה לעשות הכללה גורפת או הכללה מכיוון שכל גן הקורונה תפסה אותו קצת אחרת.

קרן איוס: אנשים שהשקיע בשימוש חורג ושמו בין 150,000 ל-300,000 שקלים במבנה ופינו אותם או שלא דרשו בדרישות השלטון המקומי.

קרן איוס: זה צד אחד של המטבע.

קרן איוס: גנים שלא שרדו את משבר הקורונה מכיוון שקמו עפו תחת הרדאר כי לא היו זכאים למענקים או לפעימות או שהמענק עדיין לא התקבל אצלם זה הצד השני של המטבע.

קרן איוס: משברי אמון מול ההורים בגין אי החזרים וכספים יצרו נשירה של ילדים מהגנים וזה מה ששבר את נקודת האיזון בפתיחה של גן בספטמבר.

קרן איוס: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שני דברים.

קרן איוס: אנחנו צריכים ללמוד מזה איך אנחנו מתכוננים לשנה הבאה עלינו לטובה בעניין הקורונה?

קרן איוס: איך אנחנו צולחים את סבב ב' ואת סבב ג'?

קרן איוס: מי נכנס בנעלי הנזק?

קרן איוס: אם גן נכנס לסגר, מי סופג את הנזק, הגן, ההורה.

קרן איוס: התשובה היא מאוד ברורה – המדינה.

קרן איוס: לא הלקוח ולא ספק השירותים צריכים לספוג את הנזק מכיוון שאם ספק השירותים יספוג לא יהיה לילד לאן לחזור.

קרן איוס: אם ההורה יספוג, זה פוגע בחוק שאומר שלא יינתן תשלום עבור שירות שאינו ניתן.

קרן איוס: לכן המדינה צריכה לקחת אחריות ולפתוח קופה קטנה שנקראת הלוואת קורונה לגנים הפרטיים ולהיכנס כל פעם שגן נסגר כדי שיהיה להם לחזור.

קרן איוס: שוב, משוואת ההיצע וביקוש השתנתה מאוד.

קרן איוס: הדבר השני, זה באמת לעזור לנו להעביר בחוק ההסדרים פטור משימוש חורג, להוריד רגולציה שהיא כלכלית מיותרת נטו.

קרן איוס: היא לא תכליתית.

קרן איוס: אז אנחנו נאפשר לגנים עוד איזה מרחב נשימה להשקיע במה שחשוב וזה בילד, בהורה ובתקנות חוק הפיקוח.

עפר שלח: צריך להגיד שלצערנו יכול להיות שהביקוש יורד בגלל אחוזי האבטלה.

עפר שלח: זה לא יתוקן על-ידי מענקים ממשלתיים.

קרן איוס: אבל זה גלגל.

קרן איוס: אני חייבת להגיד שזה ביצה ותרנגולת.

קרן איוס: הורה שיש לו בילד בגילאי לידה עד 3 והוא קטין חסר ישע וחייב בהשגחה מתמדת, אם אין לו גן אז הוא נשאר בבית והוא מתפטר מעבודתו.

קרן איוס: יכול להיות שאם היתה לו מסגרת לילד הוא היה יכול לחפש עבודה או לחזור למקום עבודתו.

עפר שלח: הלוואי וזאת היתה הבעיה.

קרן איוס: אנחנו צריכים להגדיל את הסיכוי של אותו מובטל לחזור לעבודה.

עפר שלח: הלוואי וזאת היתה הבעיה שלנו היום בשוק העבודה.

אנדרי קוז'ינוב: קרן, בהמשך לנושא שעלה בשבוע שעבר, האם ישנה התקדמות ביניכם לארגון ההורים ומשרד המשפטים לגבי מי שאמור לשאת בעלויות, מה שנקרא סעיף קורונה בהסכמים חוזיים ביניכם לבין ההורים בשנה הבאה?

אנדרי קוז'ינוב: זה הנושא שנדון.

אנדרי קוז'ינוב: דבר שני, האם יש התקדמות והאם בכלל עלה הנושא להגדיר את הגנים הפרטיים כמפעל חיוני?

אנדרי קוז'ינוב: גם על זה דיברנו לא מעט זמן.

קרן איוס: תודה רבה על השאלה חבר הכנסת קוז'ינוב.

קרן איוס: היית שותף איתי בוועדה ביום שני.

קרן איוס: אני רוצה להגיד לך שהתקדמנו מאז.

קרן איוס: אני כרגע נמצאת בשיח שוטף מול ארז קמיניץ, המשנה ליועמ"ש, יחד עם הרשות להגנת הצרכן, בדיוק כדי לבנות את המתווה לסבב ב' ו-ג', כאשר כל הדברים נלקחים בחשבון.

קרן איוס: איך בחלוקה של אחוזים אנחנו יוצרים איזה שיתוף פעולה יחד עם ההורים.

קרן איוס: גם אתה וגם אני הסכמנו שמלכתחילה נקודת פתיחה נותנת הנחת רווחה למדינה במקום שהמדינה תיקח אחריות.

קרן איוס: באמת, מיום שני שעבר להיום, כרגע הדברים עומדים בשיח של בדיקה משפטית וגם מול להגנת הצרכן.

קרן איוס: יש לנו כמה סעיפים שצריך להוריד מהרשות להגבלים עסקיים.

קרן איוס: אני מניחה שנפרסם לגבי סבב ב' וסבב ג' כבר בימים הקרובים.

קרן איוס: העבודה שלנו מול ההורים היא עבודה משולבת.

קרן איוס: ראשית, אנחנו חייבים לציין שאנחנו באותו צד.

קרן איוס: המטרה של כולנו היא לייצר פלטפורמה טובה שהילדים יימצאו בה ושההורים ירצו לשלוח את הילדים.

קרן איוס: שנית, אנחנו לא רוצים להשית עול ונזק כלכלי על זוגות צעירים, על אנשים שרוצים לילדים שלהם מסגרות טובות בלי פרופורציות לשירות שהם מקבלים.

קרן איוס: לכן צריכה להיות פה התערבות כלכלית מדינית.

קרן איוס: אני מקווה שנעשה את זה הכי מהר שאפשר עוד לפני פתיחת השנה.

אנדרי קוז'ינוב: ולגבי ההגדרה של מפעל חיוני?

קרן איוס: אני חושבת שזה מתבקש.

קרן איוס: אנחנו מוצר חיוני לעילא ולעילא, כמו נשק וכמו תרופות.

קרן איוס: אנחנו ראינו מתי נפתח המשק.

קרן איוס: אנחנו ראינו שהמפתחות לפתיחת המשק היו בידיים של הגנים הפרטיים.

קרן איוס: כשאנחנו הכרזנו על פתיחה מחודשת של הגנים שם המשק חזר לפעולה ב-10.5 שייחשב תאריך המומנט בקורונה.

קרן איוס: אנחנו לא רוצים שוב להיות באיזה מקום שאנחנו נצטרך לעמוד על רגליים אחוריות לכאן ולכאן ב-1 בספטמבר מכיוון שלא נקבל מענה מהמדינה ויפה שעה קודם.

קרן איוס: אנחנו לא רוצים לטפל בדברים בדיעבד.

עפר שלח: הדברים ברורים.

עפר שלח: מנכ"ל התאחדות מעונות היום יניב בר אור.

עפר שלח: אבקש שתיתן לנו תמונה איפה הדברים עומדים לקראת פתיחת שנת הלימודים?

יניב בר אור: במעונות היום הפרטיים, כמו שאמרה קרן, לצערי איבדנו הרבה מאוד מעונות יום פרטיים במהלך הקורונה.

יניב בר אור: מי שהסתכל בפייסבוק ובקבוצות סגורות של גננות יראה מכירות ציוד.

יניב בר אור: השוק מוצף היום במכירת ציוד של גנים שנסגרים ממש בימים אלה.

יניב בר אור: עשרות ואולי מאות נוספים לאלה שנסגרו בימי הקורונה הראשונים נסגרים עכשיו ולא ייפתחו בספטמבר הקרוב.

יניב בר אור: ההורים מתבשרים על הדברים האלה ממש בימים האחרונים.

יניב בר אור: אנחנו ערים לחשש המאוד גדול מכמה סיבות.

יניב בר אור: דיברו על שימוש חורג.

יניב בר אור: אף אחד לא פירט את זה.

יניב בר אור: אמרה פה חברת הכנסת קארין אלהרר שחשוב לדאוג למטבח.

יניב בר אור: חשוב לדאוג לבשל בסביבה היגיינית אבל אם ידרשו ממעון יום שמתקיים במבנה מגורים מטבח בגודל 25 מ"ר עם 8 מ' שיש רץ, למבנה מגורים פרטי אין שום סיכוי לעמוד בדרישות האלה שקיימות בתוך השימוש החורג.

יניב בר אור: גובה תקרה של 2.5 כשאף אחד לא יודע מה המשמעות של זה לגבי ילד בן 3.

יניב בר אור: רוחב פתחים של 1.20 וכניסת ספקים.

יניב בר אור: אי-אפשר לשנות את המבנים.

יניב בר אור: כן בהחלט צריך ואפשר לדאוג לשלומם וביטחונם של הילדים ואפשר לעשות את זה בהמון כלים שנמצאים בתוך השימוש החורג, אבל הם ייכנסו ממילא בתוך תקנות חוק הפיקוח.

יניב בר אור: זה אומר להזמין עורך מבדקי בטיחות ולבדוק שהסביבה מתאימה לשהיית פעוטות.

יניב בר אור: יותר חשוב מזה, זה לדאוג שהצוותים יוכשרו על-ידי המדינה.

יניב בר אור: לדאוג שהרמה החינוכית תעלה מכיוון שיש לנו המון מטפלות שאין להן הכשרה.

יניב בר אור: שם צריך לשים את הדגש העיקרי והרבה פחות ברגולציה שתגרום לגנים הפרטיים להוציא סכומים גדולים.

יניב בר אור: דיברו פה על סכומים של 150,00 עד 300,000 ואני כבר ראיתי סכומים הרבה יותר גבוהים.

יניב בר אור: אנשים השקיעו 850,000 שקלים והפסידו אותם כי לא קיבלו בסוף אישור מהוועדה המקומית לאישור חורג.

יניב בר אור: גנים טובים שהשקיעו מאוד אלפי שקלים ולא עברו את זה.

יניב בר אור: מעבר לזה יש את החשש של חוק המצלמות.

יניב בר אור: גננות היום, בעיקר אלה המקצועיות יותר, שעד היום יכלו לבחור מתי לפתוח את המצלמות אל מול ההורים, היום הן חוששות שאם הן יגידו להורה שהסיבה הזאת אינה מצדיקה לפתוח מצלמות וגם אסור להם על-פי חוק לסגור את המצלמות, האופציה היחידה שתהיה להורים זה הממונה והמשטרה.

יניב בר אור: הן לא מוכנות לעבוד כחשודות.

יניב בר אור: החוק הזה הציב אותן במצב של עברייניות, מצד אחד, לחוק התכנון והבנייה, חשודות מראש על חוק המצלמות.

יניב בר אור: על כל דבר ודבר הן יצטרכו לתת דין וחשבון על כל שריטה או סימן בלחי ובברך.

יניב בר אור: החשש הזה של כל שני וחמישי להיקרא לעדות לחקירה במשטרה, הוא החשש הגדול ביותר שגורם להן היום לסגור מכיוון שהחוק הזה לקח מהן את האפשרות לפקח ולבקר ולעזור אפילו פדגוגית לילדים בקשיים.

יניב בר אור: חוק המצלמות, ככל שהוא אמור להיות חוק טוב, מביא איתו בשורה של סגירת גנים של גננות טובות ואיכותיות, בעלות הסמכות מאוניברסיטאות בתאריך שני ושלישי שפשוט מחליטות לסגור ולהיפלט מהתחום מרצונן.

יניב בר אור: אנחנו מוסיפים לזה גם את היעדר הזכויות אל מול המעונות המתוקצבים שמקבלים הקצאות ותקציבים להפעלת מעונות ולהקמת מעונות.

יניב בר אור: המעונות הפרטיים לא זכאים להשתתף בקבלת הקצאות כאלה במכרזים מכיוון שבשביל להיכנס למכרזים הם צריכים להיות חברות בע"מ או עמותות.

יניב בר אור: מכיוון שכך הן לא זכאיות להשתתף במכרזים.

יניב בר אור: מצד אחד, הרשות המקומית דורשת את השימוש החורג.

יניב בר אור: מהצד השני, לא ניתן שום פתרון חליפי אחר והיא נאלצת מהסיבות האלה להיפלט החוצה.

יניב בר אור: היום אנחנו מדברים על הדברים האלה כשבתוך חוק ההסדרים הוכנס עניין השימוש החורג.

יניב בר אור: לא הוכנס עניין הפטור מארנונה ולא הוכנס העניין של הפטור ממע"מ, כפי שקיים במעונות המפוקחים והמתוקצבים.

יניב בר אור: הדברים העלה מעיקים ומעיבים על כל התחום הפרטי הזה היום, בעיקר בימי קורונה.

יניב בר אור: שאלתם שאלה חשובה, האם הפיצוי הסקטוריאלי שקיבלנו הספיק?

יניב בר אור: אני יכול להגיד לכם כמי שמנהל מעון לפעוטות בכרמיאל מזה 15 שנים שהתשובה היא לא.

יניב בר אור: הפיצוי הזה היה אולי בסך-הכול 10%-15% מכלל הנזק וספגנו נזקים מאוד מאוד כבדים לאורך התקופה הזאת.

יניב בר אור: התחייבויות קודמות, השקעות והכנות שלנו לקראת השנה הבאה, דברים שאנחנו עושים במהלך השנה.

יניב בר אור: כל התשלומים המשיכו ואף אחד לא ויתר על שקל.

יניב בר אור: אנחנו נאלצנו לשלם את הכול ונאלצנו להחזיר כספים להורים.

יניב בר אור: בחוק ההסדרים, נכון להיום, בעניין השימוש החורג, יש הגבלה של 20 או 25 ילדים.

יניב בר אור: אנחנו ביקשנו לבטל את המגבלה הזאת כי אם המדינה כבר מבינה שאפשר לקיים מעון יום לפעוטות בתוך מבנה מגורים ולהתאים את אותו מבנה מגורים כדי שיתאים לשהיית פעוטות מבחינת בטיחות, אז כל המגבלה הזאת לגבי מספר הילדים צריכה להתבטל.

יניב בר אור: צריך לתת את ההגנה מפני התלונות של השכנים.

יניב בר אור: צריך שיהיה איזה מנגנון בקרה שיעשה את הבירור הנכון מול תלונות שכנים ושהדברים האלה לא יקרו באופן אוטומטי.

יניב בר אור: בנוסף לזה, צריך לדאוג שמעונות היום הפרטיים יוכלו להמשיך להתקיים ולא ייסגרו.

יניב בר אור: בסופו של דבר, אם רוצים להניע את הגלגלים של המשק, אי-אפשר לתלות את הדברים האלה בכל מיני רגולציות שבסופו של דבר גורמות לאנשי חינוך טובים ואיכותיים להיפלט מהמערכת ולבוא ולהגיד, אני לא אהיה הכושי שעשה את שלו וזה שיכול ללכת.

יניב בר אור: אם אני לא מספיק חשוב למדינה, אז אולי לא באמת צריך אותי.

יניב בר אור: אם אנחנו כן חשובים למדינה הזאת, המדינה צריכה להראות למעונות היום הפרטיים שאנחנו חשובים לה.

ע'דיר כמאל מריח: שמעתי את כל מה שאמרת, עם חלק הסכמתי עם חלק פחות.

ע'דיר כמאל מריח: אני מנסה להבין בחוק המצלמות, מה מפריע לכן חוץ מהעילה אם לפתוח את המצלמות?

יניב בר אור: כתוב בחוק המצלמות, לדעתי בסעיף 6 או 7: לא יצפה אדם ולא ירשה לאחר לצפות.

יניב בר אור: היה כתוב שם שהמצלמות לא יהיו מחוברות לרשת.

יניב בר אור: זאת אומרת, שאין לנו שום אפשרות לפיקוח מרחוק באמצעות אפליקציות כמו שעשינו עד היום.

יניב בר אור: אם מישהו מנהל מעון יום או רשת מעונות יום עם יותר מכיתה אחת, הוא לא יכול לפקח על העובדים שלו.

יניב בר אור: הוא לא יכול להיכנס למצלמות.

יניב בר אור: הוא לא יכול לצפות.

יניב בר אור: אסור לו להראות להורים מכיוון שכתוב שם שלא יצפה אדם ולא ירשה לאחת.

יניב בר אור: זאת אחת הבעיות העיקריות מכיוון שמצפים מאיתנו לקחת אחריות על העובדים שלנו אבל לוקחים מאיתנו את הכלי העיקרי שבאמצעותו היינו יכולים לפקח גם כשאנחנו לא נמצאים.

עפר שלח: אני לא מבין את הבעיה.

עפר שלח: חשבתי שהבעיה היא אל מול ההורים והדרישות שלהם להיכנס.

ע'דיר כמאל מריח: עם יניב ספציפית עשיתי ישיבה ודיברנו רבות בנושא.

ע'דיר כמאל מריח: אם אתה מסתכל מול תועלת ותסתכל גם על המקרים האחרונים שקרו.

ע'דיר כמאל מריח: זה הכלי, זה הנוקאאוט, זאת הראיה החותכת.

ע'דיר כמאל מריח: בזכות המצלמות הצלחנו לעשות ולהוכיח.

ע'דיר כמאל מריח: הטיעונים שלך נשמעים לי טכניים בלבד.

יניב בר אור: אני אשאל אותך שאלה אחרת, ברשותך.

יניב בר אור: האם הפרטיות של הצוות שלנו ושל המטפלות שלנו שכל-כך ניסו להגן עליה, האם זה יותר חשוב - - -

ע'דיר כמאל מריח: לא, זה לא יותר חשוב.

ע'דיר כמאל מריח: עדיף בטיחות על פרטיות.

יניב בר אור: אין לנו ויכוח על בטיחות.

יניב בר אור: מצלמה זה לא עניין של בטיחות.

ע'דיר כמאל מריח: בוודאי שכן.

יניב בר אור: מצלמה זה עניין של לבוא ולהוכיח מקרה שקרה.

יניב בר אור: המצלמה לא תרד מהקיר ותעצור אף אחד.

ע'דיר כמאל מריח: היא כלי למען בטיחות.

יניב בר אור: זה חשוב שזה יהיה שם.

יניב בר אור: לי באופן אישי יש 24 מצלמות.

עפר שלח: היא כלי הרתעה גם אם היא לא עוצרת אף אחד.

קארין אלהרר: הנושא הזה של המצלמות הוא לא מונע.

קארין אלהרר: המצלמה היא ראיה.

קארין אלהרר: הילדים לא יכולים לדבר ולספר מה היה שם.

קארין אלהרר: אני לא הייתי רוצה שלמנהל או למנהלת תהיה גישה קלילה למצלמות כדי שלא ינסו לעוות דברים.

יניב בר אור: אם הם יעשו את זה זאת עבירה על החוק.

קארין אלהרר: רגע, תן לי לסיים.

קארין אלהרר: הפתרון הוא בהכשרות, הפתרון הוא בפיקוח.

קארין אלהרר: הפתרון הוא בלבדוק את מי מכניסים לגן.

קארין אלהרר: הפתרון הוא לא מצלמה.

יניב בר אור: אחרי שמטפלת עברה את הסינון הזה, לא היית רוצה שאני כמנהל אדע מה קורה בתוך הכיתה?

ע'דיר כמאל מריח: זה פיקוח כפול, גם להכשיר נכון וגם לפקח נכון.

עפר שלח: אנחנו לא נתקן את חוק המצלמות אפרופו הדיון הזה.

עפר שלח: יש היגיון למה שמופיע בחוק וזה באמת איזון בין ערכים סותרים שצריך למצוא להם איזון.

עפר שלח: אין מה לעשות, מקרים שתופסים נפח תקשורתי מייצרים דעת קהל שמייצרת גם אווירה פוליטית.

עפר שלח: לפטור מזה או להקל על זה, זה לא יהיה.

עפר שלח: השאלה האם אתה כמנהל יכול להיכנס לזה או לא?

עפר שלח: בוא נתחיל מזה שהמעונות הקיימים והגנים הקיימים יקיימו את חוק המצלמות כמו שהוא כתוב.

עפר שלח: גם את זה אנחנו לא רואים מחוק שחוקק בשנת 2018.

יניב בר אור: אני לא מתנגד למצלמות.

יניב בר אור: יש לי 24 מצלמות בגן ואפילו 9 מיקרופונים שכנראה אצטרך לנתק בשנה הבאה.

יניב בר אור: אני רוצה לקחת אותך גם לעניין הזה של התקצוב של משרד העבודה והרווחה.

יניב בר אור: הם החליטו לתקצב רק אזורים סוציו אקונומיים מ-1 עד 5.

יניב בר אור: זה אומר שרוב האוכלוסייה של מרכז הארץ או מעמד הביניים הישראלי שיצטרך לשאת עליו את רוב הנטל, הם לא יקבלו שקל אחד תקצוב מהמצלמות.

יניב בר אור: גם אלה שנמצאים בתוך אזורי מצוקה שכן זכאים לתקצוב ויש להם פחות מ-13 ילדים, לא יקבלו שקל אחד.

יניב בר אור: החוק מחייב פיקוח מ-7 וילדים ומעלה אבל תקצוב למצלמה אחת על כל 13 ילדים בעלות של 1,200 שקל למצלמה.

יניב בר אור: זה אומר שרוב אזורי הארץ לא יקבלו תקצוב וגם אלה שזכאים ויש להם פחות מ-13 ילדים לא יקבלו אפילו שקל אחד.

יניב בר אור: אני לא מבין את הרגולציה הזאת שמביאה בסופו של דבר לעלויות מאוד גבוהות ומיותרות.

יניב בר אור: אם המדינה רוצה להתקין מוצר שמשמש כקופסה שחורה, כקופסת הפללה שיושבת בגן ונועדה להקליט את כל מה שקורה בגן ואם חלילה קרה משהו ידעו איך להוכיח, אני מבין את זה.

יניב בר אור: אבל אם המדינה רוצה להתקין מוצר כזה אצלי בגן והיא לא מתקצבת אותו, אני לא רואה איך אנשים יאפשרו את הדבר הזה.

יניב בר אור: אני גם לא רואה איך אנשים יסכימו לעבוד כשהם חשודים מראש.

יניב בר אור: זאת אחת הבעיות הכי חמורות בתוך הדבר הזה.

יניב בר אור: אנשים פשוט ייאלצו לעבוד כשהם חשודים מראש.

ע'דיר כמאל מריח: זה לא עניין של חשודים, זה ממש לא נכון מה שאתה אומר.

אורלי פרומן: אחרת צריך לעבור לצד השני.

אורלי פרומן: להקפיד הקפדה יתרה מי הצוות החינוכי, מה ההכשרה שלו, הצגת תכניות לימודים, להיות שם בגן.

יניב בר אור: חברת הכנסת פרומן, אנחנו רואים גם במשרד החינוך וגם בגני עירייה וגם בגנים המפוקחים מקרים של תקיפות מיניות ותקיפות פיזיות ואלימות.

קארין אלהרר: וזה בסדר?

יניב בר אור: ראינו, אל תהיה לי בגן, תצא לי מהגן והמרדה של כל הגן נגד ילדים.

יניב בר אור: ראינו את זה בגנים של ילדים בגיל 5.

יניב בר אור: אלה אנשים שעברו את כל הסינונים של משרד החינוך.

ע'דיר כמאל מריח: מה אתה מנסה לומר בזה?

אורלי פרומן: מה אתה מנסה לומר בזה?

אורלי פרומן: זה לא בסדר שם וזה לא בסדר אצלכם.

אורלי פרומן: אנחנו מדברים כרגע על הגנים הפרטיים.

עפר שלח: יניב, נתנו לך זמן לא קצר.

עפר שלח: הדיון נכנס לאיזו פינה ואני רוצה להוציא אותו משם.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את עורכת דין ציפורת שימל, היועצת המשפטית של אמונה.

ציפורת שימל: שלום לכולם.

ציפורת שימל: אני רוצה להביא את עמדת הארגונים המפעילים את מעונות היום.

ציפורת שימל: אנחנו נותנים מענה ל-25% מהפעוטות בגילאי לידה עד 3.

ציפורת שימל: בראשית הדברים, אני רוצה לציין שאני מצטרפת לחברות הכנסת ולקודמיי.

ציפורת שימל: בסופו של דבר אנחנו נמצאים במשבר ארוך, מתמשך, עקבי, לאורך תקופה מאוד ארוכה.

ציפורת שימל: חלקו הלא מבוטל נובע ממחסור קיצוני בכוח אדם שנובע גם משכר נמוך וגם מתקינה נמוכה, שחיקה מאוד גדולה בקרב העובדות ותנאי עבודה שהם מאוד קשים.

ציפורת שימל: כן הייתי רוצה למקד את הדיון, לפחות מבחינת ההגדרה שלו שהיא ההיערכות של המעונות לקראת שנת הלימודים הבאה בתקופת משבר הקורונה.

ציפורת שימל: אני רוצה לציין שמבחינתנו משבר הקורונה חשף בפני כולם את העובדה שהענף של מעונות היום הוא אחד מהענפים החיוניים ביותר למשק הישראלי.

ציפורת שימל: בלעדיו למעשה המשק וההורים בפרט מתקשים מאוד לחזור לעבודה.

ציפורת שימל: החיוניות של הענף הזה באמת התגלתה במלוא עוצמתה.

ציפורת שימל: המעונות המפוקחים נפתחו מחדש ב-17.5.

ציפורת שימל: אני חייבת להגיד שהארגונים המפעילים גילו אחריות גדולה מאוד בתנאים לא פשוטים תחת הוצאות כבדות מאוד שנוספו ושלא היו לפני המשבר.

ציפורת שימל: כאמור, מדובר בארגונים מפוקחים ומסובסדים.

ציפורת שימל: אני מדברת על הוצאות של חיטוי, למשל.

ציפורת שימל: צריך להקצות בפועל משחקים שונים, צריך לרכוש מחדש, צריך לעשות באופן מאוד משמעותי את ההיערכות של הניקיון והחיטוי.

ציפורת שימל: כל נושא כוח האדם שחסר שרק מעצים את המחסור שכבר קיים בכוח אדם.

ציפורת שימל: יש עלויות של מזון שמתקלקל בגלל סגירה של מעונות שנכנסים לבידוד.

ציפורת שימל: במקביל, הדרישה של הרגולציה שעלתה כאן על-ידי חברת הכנסת קארין אלהרר, בעצם הילד יתקבל במעון כמו איזה סוג של חפץ ומשך הדברים יתנהלו.

ציפורת שימל: הקושי הזה מתעצם כמובן לקראת שנת הלימודים הבאה כשאנחנו מדברים על ילדים חדשים שאמורים להתקבל.

ציפורת שימל: מבחינת נתונים.

ציפורת שימל: 10% מהפעוטות במעונות היום המפוקחים לא שבו למעונות ולפחות 10% מהמעונות עצמם נסגרו לתקופות שונות בגלל נושא של כניסה לבידוד וחולים מאומתים מבאי המעונות.

עפר שלח: יש לכם הסבר ל-10%.

עפר שלח: במסמך של הממ"מ באמת מופיעים המספרים האלה אבל הם התקשו לקבל הסבר.

עפר שלח: זה מפני שההורים איבדו את מקום עבודתם ונמצאים בבית?

עפר שלח: זה בגלל חשש מקורונה?

ציפורת שימל: זה נובע מהסיבות שציינת.

ציפורת שימל: חלק מההורים חששו ועדיין חוששים להחזיר את הילדים למעונות.

ציפורת שימל: חלקם, כפי שאנחנו יודעים, הסבסוד ניתן להורים שזקוקים לכך וחלקם לא חזרו לעבודה ולא יכלו להחזיר את הילדים מסיבות כלכליות.

ציפורת שימל: חשוב להדגיש מבחינתנו, שהדבר הזה הוביל להחזר כספי שהוחזר להורים, אבל במקביל, התשלום לצוותים כמובן הוחזר באופן מלא כי אנחנו החזרנו כמעט את כל הצוותים מחל"ת.

ציפורת שימל: כל זה ללא שיפוי מהמדינה.

ציפורת שימל: אנחנו בסופו של דבר מדברים על מעונות מפוקחים ומסובסדים על-ידי המדינה.

ציפורת שימל: התקציב של הקורונה שהוקצה למעונות היום המפוקחים הועבר רק לשבועיים בלבד.

ציפורת שימל: למה?

ציפורת שימל: הטענה של האוצר היתה בהקשר הזה שבעצם המעונות נפתחו מחדש ואנחנו חזרנו לשגרה מלאה.

ציפורת שימל: כמובן שלאור הדברים שציינתי, אנחנו מבינים שממש לא מדובר על שגרה, בטח שלא שגרה שהיא מלאה.

ציפורת שימל: ההרשמה לשנת הלימודים הבאה מצביעה על ירידה במספר הנרשמים.

ציפורת שימל: זה מוכיח שאנחנו נמצאים בהמשך מדרדר של המצב הכלכלי שהיה בסיומה של השנה האחרונה במעונות המפוקחים.

ציפורת שימל: הנחת היסוד השגויה הזאת של האוצר בעצם היא מתעלמת מהעובדה הזאת שבלי שיפוי הענף הזה נמצא גם כך במצב לפני קריסה.

ציפורת שימל: אנחנו חוששים שההנחה הזאת תגיע למצב שמאות אלפי הורים שמשלמים שכר לימוד מסובסד, אנחנו חוששים שהענף הזה לא ישרוד.

ציפורת שימל: הקורונה עדיין לא הסתיימה, אנחנו בעיצומה.

ציפורת שימל: אין חזרה לשגרה וזאת לא שגרה.

ציפורת שימל: ההבנה הזאת חייבת לחלחל.

ציפורת שימל: אנחנו נמצאים במצב שהיעדר תקציב מערער את היכולת שלנו לעמוד בתנאים של משרד הבריאות.

ציפורת שימל: מבחינתנו, אנחנו אחראים בפני ההורים לבטיחות ולבריאות של הילדים בתקופת הקורונה כמובן באופן תמידי.

ציפורת שימל: כפי שאמרה חברת הכנסת אורלי פרומן שהיא שותפה מלאה איתנו להרבה דברים, הסיטואציה הזאת היא רק בעצם משהו שהוא מתמשך.

ציפורת שימל: אנחנו עוד ממתינים לתוצאות הוועדה הבין-משרדית מ-2018 שהיתה אמורה לפרסם את המסקנות שלה אי שם כעבור שנה.

ציפורת שימל: עברו מאז מים רבים.

ציפורת שימל: הסיטואציה כרגע היא שאנחנו עומדים על כך שלפחות הפעם, המדינה תעמוד בהתחייבות שלה ביחס לנושא הזה של השיפוי.

ציפורת שימל: אנחנו בסופו של דבר לא נמצאים בשגרה וגם שנת הלימודים הקרובה איננה שגרה.

ציפורת שימל: צריך להפנים את זה באופן מאוד משמעותי.

קארין אלהרר: האם את יודעת לומר?

קארין אלהרר: אחד התנאים להשמה במעונות המפוקחים היא עבודת ההורים.

קארין אלהרר: את מכירה מקרים של הורים שפוטרו ממקום עבודתם והילדים נשלחו הביתה כי ההורים כבר לא עובדים?

ציפורת שימל: לא מכירה.

ציפורת שימל: אנחנו מעונות יום מסובסדים ומפוקחים על ידי התמ"ת.

ציפורת שימל: כל דבר שקשור מבחינה תקציבית הוא כמובן נעשה על-ידי התמ"ת.

ציפורת שימל: אין ילדים שנשלחים בסיטואציות כאלה, עד כמה שאני יודעת לפחות.

עפר שלח: תודה בשלב הזה.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את חגי פורגס, מנהל תחום מטה, אגף מעונות יום ומשפחתונים במשרד העבודה והרווחה.

עפר שלח: שמעת את הדברים.

עפר שלח: אנחנו שומעים מצוקה לכל רוחב החזית.

עפר שלח: אנחנו שומעים על אחוזים.

עפר שלח: קשה לנו לכמת את זה במספרים אבל בטח אחוזים דו ספרתיים שלא ייפתחו.

עפר שלח: אנחנו שומעים על הקושי התקציבי לתפקד תחת הנטל גם של הקורונה וגם של דברים שעוד היו קודם.

עפר שלח: איפה אתם בסיפור?

חגי פורגס: דיברו פה על המון נושאים.

חגי פורגס: האם אתה רוצה למקד אותי בנושא מסוים או בכמה נושאים?

עפר שלח: אני אמקד אותך בזה שהורה שמחפש לילדו פתרון, בין אם הוא זכאי למעון יום מסובסד ובין אם לא, הן בשוק הממלכתי והן בשוק הפרטי והוא מוצא היצע יותר מצומצם לקראת השנה הבאה.

עפר שלח: זה מספיק קונקרטי?

חגי פורגס: זה קונקרטי אבל התשובה מורכבת מהמון סוגיות והיבטים.

חגי פורגס: אני אנסה להתחיל ומקווה להקיף את כל הנושאים שעלו פה וגם אלה שלא עלו פה.

חגי פורגס: קודם כל, אני אציג מה הדרישות של הפעלת מסגרת שהיא כמובן מתואמת עם משרד הבריאות.

חגי פורגס: אסור לנו להנחות איך מפעילים מסגרת בשגרת קורונה בלי שמשרד הבריאות מאשר לנו אותה.

חגי פורגס: אנחנו כמובן נותנים את הפן שלנו בהיבט החינוכי טיפולי בעיקר, איך הדבר הזה לא יפגע בהתפתחות התקינה של הילד, בבטיחות שלו וכדומה.

חגי פורגס: צריך לאזן את זה עם ההנחיות של משרד הבריאות.

חגי פורגס: החודשים האחרונים, מאז ששגרת מעונות היום היא מלאה גיבשנו מתווה יחד עם משרד הבריאות שמתייחס לכל ההיבטים של איך מחטאים, גודל קבוצות, הפרדה וכדומה.

חגי פורגס: מהתרשמותנו וגם משיח שקיימנו עם ארגונים של מעונות עם סמל, התרשמנו שהמתווה הזה עובד טוב.

חגי פורגס: הפקנו לקחים.

חגי פורגס: העדכונים למתווה לקראת שנת הלימודים הבאה פורסמו באתר.

חגי פורגס: יש שם גם התייחסות ספציפית לנושא ההסתגלות שהזכירו קודם.

חגי פורגס: גם כאן השתדלנו מאוד לעשות את זה כמה שיותר מותאם במגבלות שמשרד הבריאות הגביל אותנו לגבי כניסת הורים, תו סגול וכדומה.

קארין אלהרר: מה המתווה?

עפר שלח: אתה יכול לפרט את המתווה?

אורלי פרומן: הימים הראשונים של הפרידה מהילד.

חגי פורגס: המתווה הזה מפורסם באתר.

חגי פורגס: אני אסתכל עליו כדי לא להטעות.

חגי פורגס: בעיקרון, אנחנו נותנים לארגונים שתי אפשרויות.

חגי פורגס: כל ארגון יבחר במתווה שלו לפי האילוצים של סדר-יום, גודל המעון.

חגי פורגס: יש אפשרות אחת לעשות את ההסתגלות באזור פתוח בתחומי המעון, שזה מאפשר כניסה של יותר הורים.

חגי פורגס: עדיין צריך שמירה על כללי התו הסגול.

קארין אלהרר: אין התייחסות מספרית?

קארין אלהרר: כמה הורים?

חגי פורגס: כל פעם משרד הבריאות מעדכן את הכללים שלו לגבי התקהלות בשטח פתוח ושטח סגור.

חגי פורגס: המספר נובע מהגבלות משרד הבריאות כאשר כוללים בחשבון גם את מספר המטפלות ואת מספר ההורים.

חגי פורגס: זה תלוי בהרבה משתנים.

חגי פורגס: אני לא יודע להגיד כמה ילדים יכולים לעשות הסתגלות.

חגי פורגס: זה גם תלוי עם הילד מגיע עם הורה אחד או עם שני ההורים.

חגי פורגס: כמה מטפלות יש בחוץ?

חגי פורגס: מה גודל של החצר?

חגי פורגס: זה מאוד משתנה אבל בעיקרון יש שתי אפשרויות, או לעשות את ההסתגלות באזור פתוח או בתוך כיתה.

חגי פורגס: בתוך כיתה ההגבלות של משרד הבריאות יותר חמורות ושם העיקרון הוא על בסיס הורה יוצא והורה נכנס.

חגי פורגס: כמובן קובעים תור מראש, שומרים כמה שיותר מרחק.

חגי פורגס: גם כאן, כמו שהיה עד עכשיו לגבי הגעת ילד למסגרת בבוקר.

חגי פורגס: שמענו שיש קשיים.

חגי פורגס: זה לא ששמים ילד אצל מטפלת והולכים.

חגי פורגס: אנחנו כאן למקרים חריגים ולמקרים שיש בהם אילוצים שמצריכים להתגמש ולמצוא פתרונות כאלה ואחרים.

חגי פורגס: אנחנו כאן וביחד עם משרד הבריאות ניתן מענה.

חגי פורגס: בסוף, העיקרון בתוך כיתת מעון היא הורה יוצא והורה נכנס וכמובן עם תיאום מראש.

חגי פורגס: באזור הפתוח זה יותר קל וזה תחת הגבלות התו הסגול של משרד הבריאות.

חגי פורגס: בנושא ההסתגלות אנחנו מנסים לתת כמה שיותר מענה.

חגי פורגס: כמובן שזה שלושה ימים כמו כל שנה.

קארין אלהרר: עכשיו בוא נדבר על הפיקוח.

קארין אלהרר: איפה אתם עומדים באירוע הזה?

קארין אלהרר: כמה מפקחים יש לכם על המפוקחים וכמה על הגנים הפרטיים?

קארין אלהרר: תן לנו תמונת מצב.

חגי פורגס: לצערי המצב הוא בעייתי מאוד.

חגי פורגס: הקריאו פה את הדוח משנת 2010.

ע'דיר כמאל מריח: המצב עדיין בעייתי.

חגי פורגס: הרבה דברים השתפרו.

חגי פורגס: הסתכלתי על הדוח ויש עוד נושאים שלא הוצגו בהתחלה והרבה דברים השתפרו.

חגי פורגס: לצערי, בהיבט של תקני היקף כוח אדם בפיקוח, המצב לא השתנה דרסטית ויש גידול משמעותי בהיקף המסגרות והילדים ששוהים במעונות היום.

חגי פורגס: אנחנו עם צבא קטן של 23 מפקחים.

קארין אלהרר: על כמה מסגרות?

חגי פורגס: המסגרות המוכרות בעלות סמל.

חגי פורגס: שם הסטנדרטים הם יותר גבוהים מבחינת הרגולציה אז יש כ-2,000 מעונות יום.

חגי פורגס: יותר נכון להסתכל על יחס של מטפל למספר כיתות.

חגי פורגס: ככה זה במשרד החינוך וככה זה גם יותר נכון כי יש מעונות עם 8 כיתות.

חגי פורגס: יש לנו כ-5,500 כיתות, 20 מפקחים.

חגי פורגס: זה יחס מאוד מאוד בעייתי.

חגי פורגס: במשרד החינוך היחס הוא מאוד גדול ואנחנו כל הזמן שואפים להגיע לשם.

חגי פורגס: חסרים לנו עשרות תקני פיקוח.

חגי פורגס: זה רק על מעונות עם סמל.

חגי פורגס: היחס במשרד החינוך, ככל שידוע לי, הוא 1 ל-100.

חגי פורגס: אנחנו שואפים להגיע לשם ואנחנו עושים עם כל האילוצים שלנו את כל המאמצים לייצר פיקוח מקצועי ואינטנסיבי.

אופיר כץ: אני מצטער, אתם לא יכולים לייצר פיקוח מקצועי.

אופיר כץ: שמעתי את התכנית של ניסנקורן ושמולי שהולכים לצאת למבצע אכיפה נרחב בפעוטונים.

אופיר כץ: איך עושים את זה עם 23?

חגי פורגס: לגבי מבצעי אכיפה.

חגי פורגס: אמרתי לגבי המפקחים שיש היום.

חגי פורגס: באילוצים האלה אנחנו עושים הרבה דברים.

חגי פורגס: במבצעי אכיפה יש לנו תגבור מכוחות פיקוח אחרים בזרוע ובמשרד.

חגי פורגס: אנחנו עושים דברים שהם בהיקפים אחרים.

קארין אלהרר: מה הם יודעים לפקח על מעונות?

עפר שלח: אז יש לכם תגבור, אז יהיו עוד 5 או 10.

חגי פורגס: נכון.

חגי פורגס: אני לא אומר שהמצב טוב.

עפר שלח: לדעתי בעלי הסמל כפי שאתה קורא להם, הם לדעתי לא יותר מ-25% מהשוק אם לא פחות.

חגי פורגס: כן, סדר-גודל של מספר ילדים.

עפר שלח: כן, זה מה שמעניין אותנו.

עפר שלח: אז מה?

עפר שלח: אז איפה הדבר הזה שאיננו משתנה לאורך השנים?

עפר שלח: הוא היה נכון בדוח המבקר מלפני כמעט 10 שנים.

חגי פורגס: המעטפת ותהליכי העבודה, אני חושב שנעשו הרבה שיפורים.

חגי פורגס: לצערי, בהיבט של היקף כוח האדם, השינוי לא הלם את הגידול במערכת.

חגי פורגס: היינו רוצים שיהיו יותר תקנים, יותר כוח אדם ויותר כוחות פיקוח.

חגי פורגס: אני אומר שאנחנו עושים במה שיש את המירב.

חגי פורגס: אנחנו משקיעים המון מאמצים.

חגי פורגס: כמו שאמרת קודם, השר שמולי ראה את המקרה המצער מאוד שהיה לאחרונה.

חגי פורגס: נעשה מבצעים נקודתיים.

חגי פורגס: יש פה איזון בין כמות לאיכות.

חגי פורגס: אם אני עושה מבצע ופושט על השוק הפרטי עם 100 מפקחים ואני רוצה לדגום כמה שיותר, אז אני לא יושב ועושה תצפיות על המטפלת כמו שאני עושה בשגרה.

חגי פורגס: יש פה איזונים בין כמות פיקוח לאיכות פיקוח ואנחנו משתדלים לאזן ביניהם.

חגי פורגס: תכנית העבודה השגרתית היא איכות.

חגי פורגס: אנחנו משקיעים הרבה זמן בפיקוח איכותי ומקצועי על המסגרות.

חגי פורגס: אבל יש פעמים, כמו שאמרת קודם, שאנחנו עושים מבצעים ורוצים לדגום כמה שיותר מסגרות.

אופיר כץ: הכול בסדר לגבי האיכות, אבל עם כמות כזאת אי-אפשר לפקח על הפעוטונים.

ע'דיר כמאל מריח: מבחינת התוצאה אתם נכשלים בשטח בפיקוח.

עפר שלח: חגי, מתי בפעם האחרונה היה שיח בין משרד העבודה והרווחה למשרד האוצר לגבי תקנים?

עפר שלח: מתי היה שיח על כמות התקנים שיש לכם ועל זה שהיא מיניאטורית ביחס לצרכים?

חגי פורגס: האגף מציף את דרישות כוח האדם להנהלת הזרוע והנהלת הזרוע מייצרת משאים ומתנים עם משרד האוצר.

חגי פורגס: אני לא יודע להגיד לך.

חגי פורגס: אני יודע שהאגף מציף דרישות כל הזמן.

אופיר כץ: מה הדרישה?

אופיר כץ: כמה מפקחים אתם צריכים בשביל כל הפעוטונים?

חגי פורגס: עוד 80.

עפר שלח: מדינת ישראל מוציאה מאות מיליארדים בימים האלה לכל מיני צרכים כלכליים קיימים.

קארין אלהרר: יש לי רעיון.

קארין אלהרר: אפשר לסגור את המשרד לקהילות לא קיימות וקיבלת 100 מיליון.

עפר שלח: קראתי שזה 33 או 36 אנשים בתקן?

אופיר כץ: מה עלות של מפקח בבסיס התקציב?

עפר שלח: כמה יעלה מפקח?

חגי פורגס: אני לא יודע להגיד מפקח בתקן.

חגי פורגס: אנחנו גם עושים עבודה לגבי פיקוח במיקור חוץ.

חגי פורגס: יש לנו גם אפשרות כזאת.

עפר שלח: כמה זמן ייקח להכשיר?

עפר שלח: לצערנו יש דורשי עבודה בכמויות אדירות.

עפר שלח: כמה זמן ייקח להכשיר אותו?

חגי פורגס: אנחנו רוצים מפקחים מקצועיים.

עפר שלח: אם אתה שוקל להוציא את זה למיקור חוץ ויהיה לך תקציב, אני לא נגד.

חגי פורגס: לגבי מיקור חוץ אין לי בעיה.

חגי פורגס: אני לא מכשיר אותם אלא דורש שיבואו אלי עם הכשרה.

קארין אלהרר: הכשרה שאתה לא אחראי לה?

חגי פורגס: במיקור חוץ אני דורש שהפיקוח יבוא אלי עם השכלה.

חגי פורגס: למשל, אני דורש מפקח בעל תואר שני עם התמחות בגיל הרך.

חגי פורגס: רק מי שיש לו את זה ויש לא מעט כאלה - - -

קארין אלהרר: כן, אבל הסטנדרטים הם שלך.

ע'דיר כמאל מריח: חגי, מה שאתה אומר כל-כך מקומם כי הייתם צריכים לעשות את זה מאתמול.

ע'דיר כמאל מריח: האני דורש ואני עושה צריך להיות דרשתי ועשיתי.

ע'דיר כמאל מריח: זה כמו בתאונות עבודה שהיו 16 מפקחים בכל הארץ.

ע'דיר כמאל מריח: במבחן התוצאה יש כאן מחדל ובשטח אתם נכשלים בפיקוח.

ע'דיר כמאל מריח: כשאנחנו שואלים כמה זה עולה אין לך תשובות, כמה זמן צריך להכשיר איך לך תשובות.

ע'דיר כמאל מריח: אלה דברים שאתם צריכים להגיע איתם מוכנים לוועדה כזאת.

חגי פורגס: מיקור חוץ זה סדר-גודל של 50 מיליון שקלים לשנה ותקנים זה 10 מיליון.

ע'דיר כמאל מריח: אבל מה הסטטוס של זה?

ע'דיר כמאל מריח: איך אתם מתקדמים מול האוצר?

עפר שלח: אתה יכול לחזור על המספרים?

חגי פורגס: מיקור חוץ הוא סדר גודל של 50 מיליון שקלים לשנה.

עפר שלח: ל-80 איש?

חגי פורגס: לא.

חגי פורגס: מיקור חוץ אני לא מכמת את זה במספרים.

חגי פורגס: אני עובד לפי שעות.

עפר שלח: זה חליפי ל-80 תקנים אצלך.

עפר שלח: בתוצרת זה מה שהיו עושים 80 מפקחים אצלך.

עפר שלח: זה עולה 50 מיליון.

חגי פורגס: כן.

קארין אלהרר: זאת פשוט בושה שזה המחיר - - -

עפר שלח: ז זה גם לא סביר שזה המחיר.

עפר שלח: אם כך, אני עוזב פה והולך להיות מפקח בגנים.

עפר שלח: כספית זה יותר משתלם.

אנדרי קוז'ינוב: חגי, אם אמרת שבתקן זה 10 מיליון לאותם 80 איש אז מאיפה הפער הזה בין 10 מיליון ל-50 מיליון.

אנדרי קוז'ינוב: זה פי 5.

חגי פורגס: האגף למעונות יום, לפחות כך זה עובד אצלנו, אנחנו לא מנהלים דיוני תקציב ישירות עם האוצר.

חגי פורגס: אנחנו מציפים דרישות לזרוע והזרוע מנהלת דיונים.

חגי פורגס: יש סדרי עדיפויות.

חגי פורגס: אני לא קובע את סדרי העדיפויות של המשרד.

עפר שלח: אני מתנצל בשם הוועדה שכל זה נופל עליך אבל אני אומר לך שיש פה משהו לא סביר.

עפר שלח: מצד אחד מתנהלים דיונים מוצדקים להכריז על מעונות היום כעל מפעל חיוני ולהחריג אותם בתנאים של סגירת המשק כדי שאנשים שעוד יכולים לעבוד יוכלו לעבוד.

עפר שלח: מצד שני, כמו שאתה אומר, כשאני מעלה את הדרישה הזאת, זה בא בתוך איזה פול של משרד הרווחה שהוא פול גדול ובסוף לא זוכה למענה לאורך 10 שנים.

עפר שלח: איכשהו הדברים לא מתחברים.

חגי פורגס: חוץ מלהגיד שיש פה בעיה, אנחנו מבחינתנו מנסים להציף, לקבל עוד משאבים וגם לעבוד כמה שיותר עם המשאבים הקיימים.

חגי פורגס: לפעמים זה בא על חשבון איכות ולפעמים זה בא על חשבון הכמות.

חגי פורגס: אנחנו רוצים למקצע כמה שיותר את איכות הפיקוח.

חגי פורגס: מטבע הדברים הכמות יותר, כי אם אתה משקיע יותר זמן פיקוח במעון כדי שהפיקוח יהיה מקצועי יותר ולא רק לראות שמגיני האצבעות במקום, אז באמת בהתאם זה משתנה.

חגי פורגס: כשאנחנו עושים מבצעים כדי לדגום כמה שיותר מעונות פרטיים אז אנחנו מגייסים עוד סיוע של מפקחים נקודתיים ואנחנו פושטים על השטח ואוספים מאות ואולי יותר מסגרות פרטיות רק כדי לראות שהן קיימות שהן עומדות בדרישות החוק.

חגי פורגס: שוב, אני אומר, את סדרי העדיפויות של תקציבי המשרד וזרוע העבודה לא האגף קובע.

חגי פורגס: אני לא מנהל דיוני תקציב ישירות עם אגף התקציבים.

קארין אלהרר: אז מי שכן מנהל שייתן תשובה.

עפר שלח: אני מבקש להעלות את כרמית פולק כהן מהמועצה הלאומית לשלום הילד.

שלומית פולק: שלום.

שלומית פולק: קודם כל, נאמרו פה דברים מאוד משמעותיים.

שלומית פולק: אנחנו חוזרים ואומרים כל הזמן שלא יכול להיות שחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות וחוק המצלמות לא ייושמו.

שלומית פולק: הממשלה חוקקה חוקים.

שלומית פולק: מבחינתנו, עצם העובדה שבכלל רוצים לדחות את היישום והעובדה שהאגף למעונות יום מדבר על מפקחים, אין לו על מי לעשות פיקוח.

שלומית פולק: הוא לא מכיר את מעונות היום שעליהם הוא צריך לפקח.

שלומית פולק: הוא לא הביא תקנות.

שלומית פולק: קרן איוס אומרת שחוק הפיקוח מסדיר את כל הסוגיות של בטיחות ילדים ולא צריך להשתמש בחוק לשימוש חורג.

שלומית פולק: אין בעיה, רק איפה התקנות?

שלומית פולק: איך נדע מה היא הבטיחות של הילדים?

שלומית פולק: הוסדרו כבר תקנות?

שלומית פולק: לא.

שלומית פולק: בוועדה שהיתה בזכויות הילד רק בשבוע שעבר, אומר אמיר מדינה שהוא ראש האגף לגיל הרך במשרד העבודה והרווחה, שעוד 10 ימים יביאו את התקנות.

שלומית פולק: אחר-כך זה עולה לשר, אחר-כך זה עולה להערות הציבור.

שלומית פולק: תוך חודש נראה מה היו הערות הציבור, נפנים, נראה איך אנחנו מנסחים את זה מחדש.

שלומית פולק: אנחנו מדברים על עיכוב של כבר יותר משנה.

שלומית פולק: ב-31.10.19 היו צריכות התקנות האלה לבוא לכנסת.

שלומית פולק: איפה התקנות האלה?

שלומית פולק: הן באיחור של שנה.

שלומית פולק: אנחנו מדברים על חוק הדרגתי.

שלומית פולק: זאת אומרת, גם אחרי שהתקנות יגיעו יש להם עוד 5 שנים כדי ליישם את התקנות האלה.

שלומית פולק: אז עם כל הכבוד, לא נשתמש בשימוש חורג כי כבר יש תקנות לבטיחות.

שלומית פולק: מבחינתי, אני חושבת שהמוקד של כל הדבר הזה – כמובן שאנחנו חושבים שזה צריך להיות תחת משרד החינוך, אין פה ספק בכלל.

שלומית פולק: מה שאמרו חברות הכנסת פרומין ואלהרר אלה דברים שברור שאנחנו מסכימים איתם.

שלומית פולק: אבל כל עוד זה נמצא תחת האגף למעונות יום במשרד העבודה והרווחה, מבחינתי כרגע הוא לא עושה את העבודה.

שלומית פולק: העבודה היא להביא את התקנות ולראות מי המעונות שעליהם צריך לפקח.

שלומית פולק: האם משרד העבודה מכיר את המעונות שעליהם הוא צריך לפקח?

שלומית פולק: אנחנו מדברים פה על כספים, על שיפוי.

שלומית פולק: הכספים האלה והשיפוי הזה נכנס מאיפשהו.

שלומית פולק: המדינה מכירה את המסגרות האלה.

שלומית פולק: איפה הסנכרון בין המסגרות, בין הכסף שהמדינה נותנת למסגרות האלה כפיצוי על כל תקופת הקורונה לבין זה שהמסגרות האלה מוכרות על-ידי המדינה ככאלה שהמדינה צריכה לפקח עליהן.

שלומית פולק: עם כל הכבוד, ראיתי את הדוח הזה שהוא מלפני עשר שנים.

שלומית פולק: בעיניי זה פשוט עצוב.

שלומית פולק: אנחנו מקיימים דיונים על גבי דיונים כל פעם מחדש וכל פעם שומעים הצהרות על גבי הצהרות של הדרגים הבכירים ביותר, בין היתר של ראש הממשלה, שמדינת ישראל לוקחת אחריות על הגיל הרך.

שלומית פולק: עם כל הכבוד, מבחינתנו כרגע זה לא המצב.

קארין אלהרר: הוא הבטיח, לא הבטיח לקיים.

עפר שלח: תודה.

עפר שלח: מור דקל, יו"ר העמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.

מור דקל: שלום, צהריים טובים.

מור דקל: אני מתנצלת שאני קצת אהיה צינית ומחייכת אבל זאת פשוט בדיחה שלא מצחיקה, אני מצטערת.

מור דקל: ישבתי בשלוש ועדות בשבוע שעבר באותם נושאים עם אותן שאלות למשרד העבודה והרווחה.

מור דקל: קיבלנו את אותן תשובות ואנחנו מבינים מפעם לפעם ותסלחו לי, זה לא מעניין כנראה אף אחד.

מור דקל: מדברים על זה המון, מדברים על זה בתקשורת, מדברים על זה בוועדות.

מור דקל: תקנות לחוק הפיקוח אין עדיין.

מור דקל: אנחנו שבועיים לפני תחילת הלימודים אנחנו דנים אם חוק המצלמות ייכנס לתוקף.

מור דקל: איפה קיים דבר הזה?

מור דקל: אנחנו במצב חרום טרום קורונה.

מור דקל: צריך כבר להתעורר ושמישהו יתחיל לקחת על עצמו החלטות רציניות.

מור דקל: אין ספק שבעקבות משבר הקורונה עוד יותר אנחנו מזדהים ומבינים כמה לגיל לידה עד 3 יש משמעות במדינת ישראל, הן לזה שהם אזרחים לכל דבר והן זה ששוק העבודה לא יכול לחזור לעצמו ללא תפעול של המסגרות הללו.

מור דקל: צריך לתת תמיכה, צריך להסתכל על כל המסגרות המפוקחות והלא מפוקחות.

מור דקל: 23 מפקחים למשרד העבודה והרווחה זה לא ריאלי בעליל.

מור דקל: הוא לא יכול היום בכלל לאמוד את כמות המסגרות הפרטיות שקיימות בעיר אחת, שלא לדבר ברמה הארצית.

מור דקל: אף אחד מאיתנו לא יכול כרגע לאמוד.

מור דקל: אני מדברת במשך שנה, תנו את הרחבת הסמכויות לרשויות המקומיות.

מור דקל: לרשויות המקומיות יש את התשתיות ויש את היכולת לגעת בתושבים שלהם ולהבין איפה נמצאים כל הילדים בגילאי לידה עד 3 בתוך העיר.

מור דקל: יש בחוק הפיקוח, פרק ה', סעיף 28, לתת את הסמכת הפיקוח לרשויות המקומיות.

מור דקל: שנה החוק הזה נמצא בתוקף.

מור דקל: איפה זה?

מור דקל: איך זה לא קרה?

מור דקל: איך לא השתמשו בדברים הקיימים כבר על-מנת להתחיל לעשות משהו למען הילדים?

מור דקל: צריך לקבל החלטות מאוד מאוד החלטיות.

מור דקל: אנחנו לא נמצאים במשבר קורונה.

מור דקל: אנחנו נמצאים במציאות קורונה.

מור דקל: זאת מציאות שהולכת להיות איתנו תקופה וצריך להתרגל אליה.

מור דקל: צריך לתת פתרונות לגנים הפרטיים.

מור דקל: מי יממן?

מור דקל: מי ייתן את ההחלטות הכספיות לגבי התקנת המצלמות?

מור דקל: בשבוע שעבר דיברו על 12 מיליון שקלים שיש למשרד העבודה והרווחה.

מור דקל: מצד שני, אמיר מדינה דיבר על זה שהוא נותן ל-20 ספקים שיעלו בגורל לתת בעצם את המצלמות בגנים.

מור דקל: למה לתת מונופול?

מור דקל: כל גן פרטי שצריך לעמוד בחוק, שיתקין את המצלמות על-פי מי שהוא בוחר ויקבל מימון בהתאם לדרג שהמדינה תחליט.

מור דקל: צריך להתחיל לדעת לייעל את הכסף.

מור דקל: צריך להתחיל לדעת לייעל מי יכול באמת לספק את הפיקוח ואת ההכשרה הראויה.

מור דקל: הרשויות המקומיות יכולות לתת הכשרות בתוך הרשות שלהן ברגע שהם מסננים את כל המסגרות.

מור דקל: יש פתרונות.

מור דקל: העמותה שלנו שולחת מתווים על גבי מתווים.

מור דקל: אנחנו בקשר רציף עם אורלי פרומן שהיתה בפתח-תקווה וראתה מה קורה שם, איך אפשר להתחיל לעשות משהו.

מור דקל: זה לא מושלם, אבל זה להתחיל כבר להניע גלגל.

מור דקל: כרגע אנחנו כבר שנים על גבי שנים רק מדברים.

מור דקל: אם אנחנו פה דנים על דוח מלפני 10 שנים זה אומר דרשני.

מור דקל: רבותיי, צריך להתחיל לקחת החלטות אמיצות.

מור דקל: אני באמת אשמח עוד הפעם לשלוח את כל המתווים, גם של הרחבת הסמכויות לרשויות, גם איך אפשר לאמוד ולהתחיל לעשות יותר הכשרות ופיקוח.

מור דקל: באמת תנו את הכוח לגנים, תנו את הכוח להורים.

מור דקל: כאשר חלק מהמשרדים פה לוקחים החלטות אז שישתפו.

מור דקל: תעשו שיתוף פעולה בין נציגי ההורים לבין נציגי ההורים.

מור דקל: יחד אפשר לאמוד את השטח.

עפר שלח: אביעד שוורץ ממשרד האוצר, בבקשה.

עפר שלח: רפרנט תעסוקה באגף תקציבים.

עפר שלח: אני רוצה להתייחס להיבט התעסוקתי ולשאול אותך האם בסמכותך לשנות דברים.

עפר שלח: נאמרו פה דברים ואני לא רוצה להיכנס לכל הצד הפדגוגי.

עפר שלח: ברור שזה לא בסמכותך וגם לא העניין של המפקחים.

עפר שלח: בסוף, כנציג אגף התקציבים אתם רואים סיטואציה.

עפר שלח: יש פחות מעונות יום וגנים מכל הסוגים.

עפר שלח: הולך להיות היצע הרבה יותר נמוך מכל מיני סיבות.

עפר שלח: אנחנו רוצים להניע את הגלגלים של המשק.

עפר שלח: זה אומר בראש ובראשונה שהורים יוכלו לעבוד.

עפר שלח: מה התרומה התקציבית שלכם לדבר הזה?

קארין אלהרר: אני רוצה להוסיף.

קארין אלהרר: על-פי ההסכמים שהיו בחוק הפיקוח, התחייבתם ליותר תקנים לפיקוח ממה שעברו.

קארין אלהרר: מה קרה לאלה שהלכו לאיבוד?

אביעד שוורץ: לא שמעתי את השאלה של חברת הכנסת אלהרר.

עפר שלח: השאלה של חברת הכנסת אלהרר נגעה ליישום של חוק הפיקוח.

עפר שלח: היתה התחייבות בחקיקת חוק הפיקוח ליותר תקנים.

עפר שלח: שמענו שאין יותר מפקחים.

עפר שלח: מה קרה להתחייבות הזה?

אביעד שוורץ: בחוק הפיקוח היתה התחייבות ל-10 תקנים נוספים, 6 בעצם תוספתיים ו-4 מתוך תקנים נוספים של המשרד.

אביעד שוורץ: כל התקנים האלה כבר ניתנו בשנה שעברה והגיעו למשרד.

עפר שלח: זה אומר שלפני שנה היו 13 לפי החשבון שלי.

אביעד שוורץ: אני לא זוכר האם כל התקנים הלכו לפיקוח.

אביעד שוורץ: יכול להיות שהם לקחו אותם גם לטובת דברים אחרים בחוק הפיקוח אבל זה התקנים שניתנו וכולם הגיעו לאגף.

אביעד שוורץ: לגבי השימוש של האגף חגי יוכל להגיד.

קארין אלהרר: מתי קיבלו פעם אחרונה בקשה להגדלה?

עפר שלח: שאלתי קודם את נציג משרד העבודה והרווחה מתי הם ניהלו איתכם בפעם האחרונה שיח לגבי הצורך להגדיל את זה, בין אם זה בתקנים ובין אם במיקור חוץ.

עפר שלח: זה נמצא על השולחן באיזה מקום?

אביעד שוורץ: לא.

אביעד שוורץ: בדרך כלל, השלב שזה קורה זה סביב דיוני התקציב שכרגע מתעכבים אז לא נעשה בצורה מהותית השיח הזה.

אביעד שוורץ: בדרך כלל, כשקובעים את תקציב המדינה קובעים את המסגרות וביניהם האם תהיה תוספת תקנים או תקציב לטובת הנושא.

אביעד שוורץ: כן יש תוספת תקציב שניתנה בחוק לטובת חוק הפיקוח שניתן להשתמש בה לטובת מפקחים.

עפר שלח: חשבתי שדיוני תקציב היו.

אביעד שוורץ: נעשו דיונים אבל כרגע אין תאריך שאנחנו יודעים - - -

קארין אלהרר: אני שמעתי שהתקציב מוכן.

אופיר כץ: התקיימו דיונים מול המשרדים, נכון?

אביעד שוורץ: התחילו לדיונים.

אופיר כץ: אז במהלך הדיונים, האם היתה בקשה לתוספת תקנים?

אביעד שוורץ: בין השאר עלתה דרישה לתוספת תקנים עבור המפקחים.

אופיר כץ: לכמה?

אביעד שוורץ: כמו שנאמר, אם אני זוכר נכון, סדר גודל של 70 או 80.

אנדרי קוז'ינוב: ומה נאמר?

אביעד שוורץ: עדיין לא נסגר הנושא.

אביעד שוורץ: אני כן אומר שבחוק הפיקוח עצמו, כמו שראיתם, לא הוגדרה תוספת של 80 תקנים אלא תוספת של 10 תקנים שזה מה שניתן.

אביעד שוורץ: מעבר לזה, ניתן כסף שחלקו באמת יוכל להיות מנוצל עבור פיקוח במיקור חוץ, כמו שחגי ציין שאפשרי לעשות.

אביעד שוורץ: הוקצה סכום של 40 מיליון שקלים בשנה לטובת חוק הפיקוח וחוק המצלמות.

עפר שלח: לא הבנתי, הוקצו 40 מיליון שקלים בשנה?

אביעד שוורץ: זה הסכום שהוגדר בהחלטת הממשלה ובחוק לטובת חוק הפיקוח.

אביעד שוורץ: סכום של 40 מיליון שקלים בשנה.

אביעד שוורץ: 25 מיליון ממשרד האוצר ו-15 מיליון ממשרד העבודה והרווחה.

עפר שלח: הלכנו פה לאיבוד.

אופיר כץ: אז איפה הכסף?

קארין אלהרר: אני אסביר לך איפה הכסף.

קארין אלהרר: חלק הלך למימון החזר למצלמות.

קארין אלהרר: חלק הלך לתקנים של בדיקת הר"פ לעובדות שמגיעות לפעוטונים וחלק הלך לפיקוח.

אופיר כץ: רגע, רגע.

אופיר כץ: את הרישום הפלילי הם לקחו מתוך ה-10 תקנים שנתנו להם ושמו אותם שם לעבוד על רישום פלילי.

אופיר כץ: זה לא קשור ל-40.

אופיר כץ: לגבי המצלמות, לא יכול להיות שהם סבסדו כי הם עוד לא קבעו עם החברות.

קארין אלהרר: אני מסבירה לך.

קארין אלהרר: יש להם היום ביד 40 מיליון.

קארין אלהרר: חלק מזה זה תקנים לפיקוח.

אופיר כץ: אז ה-10 תקנים זה בתוך ה-40 מיליון?

קארין אלהרר: כן, בטח.

עפר שלח: אני לחזור לשאלה הראשונה שלי.

עפר שלח: מה מבחינת

עפר שלח: כם אמור לענות על הקשיים התקציביים שנכנסו אליהם מעונות היום בעקבות הקורונה?

עפר שלח: ניקח אפילו רק את אלה המסובסדים בעלי סמל.

עפר שלח: איזה סכום מונח על השולחן בכדי לעזור להם לחצות את זה?

אביעד שוורץ: לפני כמה חודשים ישבנו עם מעונות היום, עוד בזמן שמעונות היום היו סגורים.

אביעד שוורץ: אם אתם זוכרים בהתחלה היה מתווה של קפסולות והיתה מגבלה על מספר הילדים.

אביעד שוורץ: הוחלט באמת על סיכום גם אחורה לתקופת הסגירה וגם קדימה לזמן של מתווה קפסולות, שבעצם הפחית משמעותית את מספר הילדים שיכלו להיות בכל מעון יום ל-51 במקום 78 שניתן כיום וניתן מענה לזה.

אביעד שוורץ: מעבר לכך, בעצם מעונות היום חזרו לפעול בצורה רגילה אחרי שבוע של מתווה קפסולות.

אביעד שוורץ: כמו שאנחנו רואים מספר הילדים הולך וגדל.

אביעד שוורץ: לפי הנתונים, בחודש יולי מספר הילדים שהיו רשומים ולא הגיעו ירד בערך ל-3.5%, שזה בעצם הילדים שלא מגיעים.

עפר שלח: זאת אומרת, אתם לא מתכוונים לפצות אותם בפיצוי נוסף.

אביעד שוורץ: לא.

אביעד שוורץ: מעבר לזה, אנחנו עכשיו יושבים עם נציגי מעונות היום כדי לבחון האם באמת הפעילות נפגעה בצורה משמעותית ומה היו הצרכים והדרישות שעולים מהם.

אביעד שוורץ: אנחנו עכשיו באמת ברצף ישיבות אינטנסיביות לטובת הנושא כדי לפתור ולהבין מה אפשר לעשות.

עפר שלח: מה לגבי הגנים הפרטיים?

עפר שלח: היתה מתווה ביוני 2020.

אביעד שוורץ: היה מתווה ביוני 2020 ומעונות היום הגישו.

אביעד שוורץ: לדעתי למעלה מ-1,000 מעונות יום כבר הגישו לקבל את הפיצוי המיוחד למעונות יום, מעבר לפיצויים שניתנים על-ידי רשות המיסים לכלל העסקים בישראל שגם להם הם זכאים והם קיבלו אותם.

אביעד שוורץ: אחד מהתנאים לקבלת הפיצוי היה רישום ראשוני במשרד העבודה, כמו שחוק הפיקוח מחייב.

אביעד שוורץ: יש גנים שעדיין לצערי בתהליך ואישרו את זה ועכשיו הם מסיימים ויקבלו.

אביעד שוורץ: לדעתי, כמה מאות מעונות יום כבר קיבלו את המענק בפועל.

אביעד שוורץ: אפשר לבדוק מול הסוכנות לעסקים קטנים מה בדיוק התהליך כי הם אלה שמנהלים.

עפר שלח: אתה לא יודע להגיד כמה מתוך הכסף שהובטח אכן יצא.

אביעד שוורץ: אני אומר שכמה מאות קיבלו את המענק בפועל ואני יודע שעוד כמה מאות נמצאים בתהליך.

אביעד שוורץ: אני לא בטוח במספרים.

אביעד שוורץ: יותר מ-10 מיליון שקלים יצאו וכבר הגיעו למעונות.

אביעד שוורץ: אני צריך לקבל נתונים עדכניים על הביצוע בפועל.

אביעד שוורץ: אפשר גם לפנות לסוכנות לעסקים קטנים ולקבל מהם.

עפר שלח: המספר לא ידוע בדיוק אבל באחוזים מדובר בהרבה אלפים, אולי עשרת אלפים.

אביעד שוורץ: יותר מ-250 מעונות יום קיבלו את המענק.

אביעד שוורץ: אני מנסה עכשיו לקבל עדכונים וכנראה מדובר ביותר מ-450.

עפר שלח: חברי הכנסת, דברי סיכום.

קארין אלהרר: אני מנסה בכל כוחותיי לא להתייאש.

קארין אלהרר: כל דיון אני באה ואומרת שאולי הפעם יימצא פתרון אבל בכל פעם מוצאים עוד בעיות.

קארין אלהרר: אני באמת קוראת מכן, ואולי אדוני היושב ראש גם יתייחס לזה בסיכום של הוועדה.

קארין אלהרר: בסוף, אין מה לעשות, זה כסף.

קארין אלהרר: לא יימצא הכסף לפיקוח לא יהיה פתרון.

קארין אלהרר: לגבי המעונות המפוקחים, אלה מעונות של המדינה.

קארין אלהרר: המדינה צריכה לקחת עליהם בעלות וחסות.

קארין אלהרר: הם לא עסק פרטי.

קארין אלהרר: הם עמותה שמופעלת לשרות שהמדינה היתה צריכה לתת.

קארין אלהרר: לכן כל המצלמות, כל ההתנהלות הכלכלית צריכה להיות על כתפי המדינה ולא לבוא ולבלבל את המוח עם מימון כזה או אחר על-פי מיקום.

קארין אלהרר: בעניין המעונות הפרטיים.

קארין אלהרר: כן צריך לבוא בדין ודברים עם המעונות כדי להקל עליהם ברגולציה שהיא לא ממן העניין.

קארין אלהרר: אבל, ופה האבל הגדול, עד שזה מגיע לבטיחות ולביטחון של אותם ילדים.

קארין אלהרר: אין מנוס אלא להתקין את התקנות, להתקין את המצלמות.

קארין אלהרר: במקום שבו הממשלה מדברת על הפחתת רגולציה, אני הייתי מצפה שלא יסתמכו על מתקיני מצלמות מסוימים, שלא יסתמכו על מצלמות מסוימת.

קארין אלהרר: שיעודדו את כולם לפעול בהתאם לחוק ולסייע כלכלית מהר ככל שניתן.

קארין אלהרר: רק ככה נוכל לפתור את הפלונטר הזה כי אחרת לא נצא מזה.

ע'דיר כמאל מריח: אני גם הייתי מכניסה את המילה ייאוש למה שאני רוצה להגיד.

ע'דיר כמאל מריח: המצב אכן מקומם.

ע'דיר כמאל מריח: כל המצב של הטיפול וההתייחסות לגיל הרך במדינת ישראל של 2020 הוא מצב קטסטרופלי.

ע'דיר כמאל מריח: ככל שאני בוחנת את הסוגייה הזאת לעומק אני מבינה שהיא מחייבת רפורמה רחבה.

ע'דיר כמאל מריח: לא כך המצב.

ע'דיר כמאל מריח: עושה רושם שמשרד העבודה והרווחה אינו לוקח את העסק.

ע'דיר כמאל מריח: אני בכוונה משתמשת במילה עסק כי ככה הוא תופס את זה ברצינות.

ע'דיר כמאל מריח: כל הדחייה ביישום גם של חוק הפיקוח וגם של המצלמות מעידה על מידת הזלזול שלו בנושא הזה.

ע'דיר כמאל מריח: זה שאומרים פנינו לאוצר והאוצר אומר שזה תלוי תקציב, זה פינג-פונג שבסופו של יום ההורים והפעוטות משלמים את המחיר הזה.

ע'דיר כמאל מריח: אז כן צריך לגרום למשרד העבודה לתפוס את המושכות, לפקח ולדעת.

ע'דיר כמאל מריח: הוא הרי לא יכול לפקח על משהו שהוא לא מודע על הקיום שלו.

ע'דיר כמאל מריח: קודם הוא צריך לדעת מה קיים ומה לא ואז להתחיל לפקח.

ע'דיר כמאל מריח: אז יש כל כך הרבה היבטים לסוגייה הזאת, מהכשרות, מצלמות, פיקוח וההיתרים שמקשים על בעלי פעוטונים.

ע'דיר כמאל מריח: צריך לעקוב ולפקח ולראות לאן אנחנו מתקדמים.

אופיר כץ: אני דווקא לא הייתי רוצה להשתמש במילה ייאוש.

אופיר כץ: אני רוצה להשתמש במילה תקווה.

אופיר כץ: שבאמת ביחד בכוחות משולבים אנחנו בוועדות בעניין ויש שיח וטוב שיש שיח.

אופיר כץ: לצערי זה קורה רק כשיש מקרים נוראיים כמו שראינו בטלוויזיה.

אופיר כץ: אני כבר אומר לכם ששבוע הבא יהיו תמונות נוספות מגן אחר שקיבל אישור.

אופיר כץ: אני כן הייתי רוצה לתת תקווה להורים ולבעלי הפעוטונים שביחד אני כן יכולים להביא לשינוי וליישום של מה שנעשה בעבר, כשקרין היתה בין המובילים של חוק הפיקוח והמצלמות.

אופיר כץ: אני רק רוצה לעשות סדר בעניין של המצלמות.

אופיר כץ: על הדחייה הזאת שמעתי באחד מהדיונים שהיו בוועדה לזכויות הילד.

אופיר כץ: כבר שם התחייבתי בכובע הנוסף שלי כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים, שאם זה יגיע אני אטרפד את הדבר הזה.

אופיר כץ: לאחר מכן הלכתי לראש הממשלה ועדכנתי אותו על הבקשה הזאת בחוק ההסדרים לדחות את היישום בשנתיים.

אופיר כץ: הוא לא ידע עם זה.

אופיר כץ: הוא ביקש ממני להיפגש יום למחרת עם רונן פרץ מנכ"ל משרד ראש הממשלה על-מנת לא לאפשר את הדחייה הזאת.

אופיר כץ: בפגישה שהיו שותפים לה גם חלק מהנוכחים כאן יום, אנחנו לא נדחה את היישום של התקנת המצלמות.

אופיר כץ: מה שכן, אנחנו לא רוצים עוד שבועיים להפוך את כל בעלי הפעוטונים לעבריינים אז מנסים למצוא איזה מינוח משפטי כדי לתת עוד איזה חודש חודשיים כדי שיוכלו להספיק ולהתקין.

עפר שלח: אפשר לצרף את זה לחוק לדחיית התקציב.

אופיר כץ: הם כן רוצים להגיע לזה וכן להכשיר אותם וכן למנוע אבל לצערי המקרים האלה כן קורים והמצלמות זה דבר סופר חשוב שיהיה.

אופיר כץ: בלי המצלמות לא היינו עדים למה שקורה וגם לא היו לנו ראיות לבית המשפט.

אופיר כץ: גם הנושא של המונופול הזה של המצלמות, להבנתי מנכ"ל משרד ראש הממשלה עומד לבחון זאת בשנית, כדי לאפשר לכולם לעבוד ולהתקין.

אופיר כץ: אני העליתי גם את הנושא של הסבסוד.

אופיר כץ: מי שהיה בסדר וכבר התקין אז לא רוצים לתת לו את הסבסוד כי הוא לא חלק מאותם 20 שעומדים לבחור.

אופיר כץ: זה גם משהו לא תקין וזה גם כנראה הולך להשתנות.

אופיר כץ: אנחנו לא נרפה מהעניין הזה עד שניישם את כל החוקים הכל-כך חשובים האלה.

אנדרי קוז'ינוב: אני לא יודע איך לשלב בין הייאוש לתקווה.

אנדרי קוז'ינוב: אני אנסה לדבר בקטע של התווה אבל באמת מתוך ייאוש ולהתחבר כאן לקארין ולע'דיר ואולי גם לאופיר באיזו צורה.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו לקראת גל שני ושלישי של הקורונה.

אנדרי קוז'ינוב: אני שוב רוצה להעלות את הנושא של ההגדרה של הגנים כעסק חיוני ושוב לקרוא למשרדי הממשלה, ובמיוחד למשרד המשפטים, שעכשיו נכנס לדיון מאוד עמוק בקטע החוזי של נתינת שירות, מי משלם, מי לא משלם, מי מצפה את הגנים וההורים.

אנדרי קוז'ינוב: המסגרות האלה כבר לא מתאימות בתקופת הקורונה.

אנדרי קוז'ינוב: המסגרות של הדין הרגיל של נזיקין, של נתינת שירות ואי נתינת שירות, זה פשוט לא מתאים.

אנדרי קוז'ינוב: לכן אני קורא גם למשרד המשפטים, בדיונים כרגע בנושא על מי יושתו העלויות במידה והגן נסגר עקב הוראת הממשלה, על ההורים, על הגנים או משותף לשניהם, יש לאמץ גישה אחרת מחוץ לקופסה.

אנדרי קוז'ינוב: אינני יודע מה הגישה שאמורה להיות אבל לא להשית את העלויות האלה על ההורים ועל הגנים.

אנדרי קוז'ינוב: משרד האוצר, תחשבו.

אנדרי קוז'ינוב: אם כבר פיציתם סקטוריאלית וזה מבורך, תחשבו מראש בגל השלישי איך תפצחו או תכינו תבנית איך תפצו שוב פעם במידת הצורך.

אנדרי קוז'ינוב: אל תלכו רטרואקטיבית אלא תכינו מראש.

עפר שלח: כמו בכל דיון שלנו ואנחנו בדיון השלישי להיום, אנחנו רואים את המחלה מלמעלה ועד למטה.

עפר שלח: היה צריך להיות דיון עקרוני ומשמעותי.

עפר שלח: אני חושב שהאמירה שהחינוך לגיל הרך צריך להיות חלק ממשרד החינוך וחלק מתוכנית החינוך הלאומית, זה כל-כך מקובל על כולם.

עפר שלח: יש כל-כך הרבה מחקרים שאומרים את זה והנה זה לא קורה.

עפר שלח: זה גם בעניין מאוד פשוט.

עפר שלח: יש חוק, ממלאים את החוק, עושים לו תקנות וממלאים אחריהם.

עפר שלח: העובדה שחוקים שהכנסת הזאת חוקקה בהרבה מחשבה ובהרבה שיתוף עם הציבור ואז הוא יושב כאבן שאין לה הופכין כי לא באמת מעניין את השר לעשות תקנות ולא נכנסים ליישום.

עפר שלח: בסוף אנחנו רואים את התמונה הבלתי אפשרית הזאת.

עפר שלח: 23 מפקחים בכל הארץ במערכת הזאת זה בלתי נתפס.

עפר שלח: אני חושב שהעברה של חלק הולך וגדל של היישום של זה לרשויות המקומיות הוא הכרחי.

עפר שלח: אנחנו רואים את זה נושא אחרי נושא.

עפר שלח: הרשויות המקומיות יודעות לטפל.

אופיר כץ: לא כולן יכולות.

אופיר כץ: לא כולן חזקות כמו פתח-תקווה.

אופיר כץ: יש רשויות חלשות.

עפר שלח: זה צריך לבוא עם אמצעים, עם תמיכה.

עפר שלח: זה צריך להיעשות בדיפרנציאציה בין רשויות חזקות וחלשות.

עפר שלח: רשויות חזקות יכולות להסתדר לבד וכל מה שהן רוצות זה שלא תפריע להן.

עפר שלח: רשויות חלשות צריך לעזור להן.

עפר שלח: זה כמו בכל דבר.

עפר שלח: בשבוע שעבר היה לנו דיון על התמודדויות של רשויות בפריפריה עם משבר הקורונה.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: היה ראש מועצה שאמר שהוא מוותר לחלשות ושיתנו להן.

עפר שלח: נכון.

עפר שלח: זה צריך להיות כי השלטון המרכזי פשוט לא מסוגל לטפל.

עפר שלח: הדבר האחרון.

עפר שלח: זה נושא תשתית.

עפר שלח: בעיניי, אם תשאלו אותי האם עוד כביש אגרה או חינוך לגיל הרך, נדמה לי שיש לנו הסכמה איפה צריך לשים את הכסף.

עפר שלח: תסתכל על זה רק כלכלית.

עפר שלח: יוצאים ילדים שהם יותר מתקדמים.

עפר שלח: בגיל הזה אתה נותן להם אלמנטים של חינוך והמדינה תרוויח מזה כלכלית.

עפר שלח: גם אם רוצים להסתכל על זה דרך החור של הגרוש, זה גם כדאי, שלא לדבר על דברים ערכיים ואחרים.

עפר שלח: אני מניח שההמלצה הזאת משותפת לוועדה הזאת ולוועדות אחרות.

עפר שלח: טוב בעיניי שכל ועדות הבית הזה עוסקות בזה כי זה נושא לאומי מהמעלה הראשונה.

עפר שלח: אנחנו ניקח אותו, כל אחד וכל גוף לאן שהוא יכול.

עפר שלח: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.