ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 64, 2020-09-08 10:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב, אני שמחה לפתוח דיון נוסף של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום נדון בעבר הסביבתי של חברת האנרגיה שברון, לאור הבקשה שהגיש משרד האנרגיה לאישור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפי בקשה זו, ברצונה לרכוש מידי חברת נובל אנרג'י שליטה במאגרי הגז הטבעי של ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמו בכל דיון, חשוב לי להכריז שאנחנו מתחילים את הדיון בידיים נקיות ובנפש חפצה לשמוע את עמדות כל הצדדים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ב-14 לחודש, ממש בקרוב, עומד להתקיים במועצת הנפט דיון בבקשה של חברת שברון לאשר לה לרכוש את הזכויות של חברת נובל אנרג'י באסדות הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה שארגוני הסביבה פנו למשרד האנרגיה ולמועצת הנפט במטרה להבין האם העבר הסביבתי של חברת שברון נבדק והובא בפני חברי המועצה בבואם לדון באישור עסקה זו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה שעד עכשיו הפניות האלה לא נענו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעיניי, אחד התפקידים החשובים של הכנסת ושל הוועדה הזו הוא פיקוח על משרדי הממשלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן, אני חושבת שהיום אנחנו ממלאים את תפקידונו בכך שאנחנו רוצים לשמוע ולהבין את העבר של חברת שברון, בעיקר בהקשרים סביבתיים, בשל ההשלכות שיכולות להיות לעסקה הזו על משק הגז, על הבטיחות, על בריאות התושבים ועל הסביבה כאן בישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיה יעקבס, מנכ"לית עמותת צלול, אתם מובילים את הקריאה לבחון את העבר הסביבתי של חברת שברון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הייתי שמחה אם תאירי בפנינו את מה שמטריד אתכם.

מאיה יעקבס: תודה רבה, אני רוצה בהזדמנות זו להודות לך, בשמי ובשם פעילי סביבה רבים, על עבודה יוצאת דופן שאת עושה כיושבת-ראש הוועדה.

מאיה יעקבס: מאז כניסתך לתפקיד, היו פה שורת דיונים חשובים מאוד, גם היום יהיו, והדיון הספציפי הזה הוא במיוחד חשוב לכולנו.

מאיה יעקבס: דווקא היום, במשבר הקורונה, נראה כי בריאות הציבור עומד בראש סדר העדיפויות.

מאיה יעקבס: אבל בפועל, זה פשוט לא נכון.

מאיה יעקבס: למרות המאמץ הגדול להציל את כולנו ממגפת הקורונה, התעשייה המזהמת משתלטת על המשרד להגנת הסביבה.

מאיה יעקבס: מהלכים אנטי סביבתיים שהם קידמו במשך שנים מתוכננים לעבור בקרוב תחת חוק ההסדרים.

מאיה יעקבס: הם יפגעו בחוק אוויר נקי, בחוק למניעת זיהום ים, בחוק לרישוי עסקים וישאירו את המשרד להגנת הסביבה כקליפה ריקה.

מאיה יעקבס: הקשר בין בריאות האדם והסביבה הוא ברור, והמשרד להגנת הסביבה היה צריך להיות המשרד להגנת ביטחון בריאות האדם והטבע.

מאיה יעקבס: התעלמות הממשלה מהגנת הסביבה מסוכנת לעתידה של מדינת ישראל.

מאיה יעקבס: כשעמותת צלול פנתה ליושב-ראש מועצת הנפט, יחד עם יוסף אברמוביץ וד"ר נאן גריר, בבקשה לדון בעברה הסביבתי של חברת שברון, בקשה הכי לגיטימית ונדרשת כשמדברים בפעילות בסדר גודל כזה, נענינו על ידי הממונה על הנפט ששברון מצוינת לישראל ושהם מסרבים לקיים את הדיון.

מאיה יעקבס: לכן אנחנו במיוחד מודים לך על ההזדמנות לדבר כאן עכשיו.

מאיה יעקבס: עבדנו קשה מאוד להרים פה אירוע יוצא דופן, אני לא יודעת אם נראו רבים כמוהו בכנסת.

מאיה יעקבס: אנחנו מביאים אנשים שנפגעו משברון מכל העולם שיבואו ויספרו את החוויות שלהם.

מאיה יעקבס: עמותת צלול פועלת למען הגנה על הים, על כלכלת ישראל, ועל בטחונה האסטרטגי של המדינה מפני קידוחי הגז והנפט הבלתי מפוקחים בים כבר מראשית 2012.

מאיה יעקבס: חשוב להבין ולזכור שמשמעות דליפה בים של נפט או קונדנסט, תוצר הלוואי של קידוחי הגז, הוא לא רק פגיעה בים ובחופים, זו פגיעה בהתפלה.

מאיה יעקבס: כבר היום, למעלה מ-70% מהמים שאנחנו שותים מותפלים ואנחנו מספקים מים מותפלים גם לירדן ולרשות הפלסטינית.

מאיה יעקבס: זו גם פגיעה בסחר הימי – 99% מכל הסחורות שנכנסות ויוצאות מישראל הן דרך הים.

מאיה יעקבס: אניות משא לא יכולות לעבור בים מזוהם וזה בעצם כמו שביתה ממושכת בנמלים.

מאיה יעקבס: הפגיעה היא בתיירות, בתחנות הכוח בחופים ובאין-ספור עסקים שצריכים את הים נקי לפרנסתם.

מאיה יעקבס: הפגיעה היא בחוסן הלאומי של ישראל, בגלל שתושבי ישראל במתח ובדיכאון והים הוא מקום מרפא לגוף ולנפש.

מאיה יעקבס: ראינו במהלך הסגר בקורונה מה קורה לנו כשאי אפשר להגיע לים.

מאיה יעקבס: תתארו לכם שיגזלו מאתנו את הים וישמידו את החופים לחודשים ואפילו לשנים.

מאיה יעקבס: העדפת טובת התעשייה ורווחים קצרי מועד על פני טובת הציבור והטבע היא בוטה במיוחד במשרד האנרגיה שמציג את עצמו כמי שהסביבה חשובה לו.

מאיה יעקבס: אבל במבחן התוצאה, פעילותם אינה תואמת את עידן משבר האקלים בו מדינות מתקדמות מפסיקות להשקיע בנפט ובגז ומאיצות מעבר לאנרגיה מתחדשת.

מאיה יעקבס: ההפקרה של משרד האנרגיה את הים בקידוחים היא שערורייתית.

מאיה יעקבס: ב-2013, כשהתפרסמה הדירקטיבה האירופאית לקידוחים ימיים, שנחשבת לסט הנהלים התפעוליים המחמירים ביותר שנכתב בעקבות אסון הדליפה הגדול בהיסטוריה במפרץ מקסיקו, עמותת צלול תרגמה אותה לעברית ומאז אנחנו דורשים שישראל תאמץ אותה.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה מסרב ומעדיף את השיטה האמריקאית שהיא פחות מחמירה.

מאיה יעקבס: הדרישה הראשונה בדירקטיבה היא הפרדת סמכויות בין מי שהתפקיד שלו לעודד ולפתח את התעשייה לבין מי ששומר על הים מפניה, בגלל ניגוד העניינים הברור.

מאיה יעקבס: אצלנו, הכול מופקד בידיו של הממונה על הנפט במשרד האנרגיה והם מסרבים לתת סמכויות למשרד להגנת הסביבה.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה מטעה את הציבור וגורם לו לחשוב שקידוחי גז אינם מסוכנים.

מאיה יעקבס: הוא מתעלם מהסכנות של הקונדנסט.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה מתכנן לקדם קידוחי נפט בים, למרות שהם מסוכנים ביותר.

מאיה יעקבס: קידוחי נפט הם עמוקים ומסובכים מאלה של הגז ופגיעתם בים, בחופים, בבני אדם ובבעלי החיים תהיה קשה פי כמה וכמה.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה איפשר לנובל אנרג'י לנהל את העבודות באסדת לוויתן ברמה חפיפניקית שהתבררה לנו לאחרונה בדוח החמור שהכינה חברת RPS בעקבות למעלה מ-40 תקלות באסדת לוויתן מאז שהיא החלה לפעול.

מאיה יעקבס: הוא מדיר מטיפול במסקנות הדוח את המשרד להגנת הסביבה, למרות שהיו שם גם כשלים בעלי השלכות סביבתיות ובריאותיות מרחיקות לכת.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה שומר על המשרד להגנת הסביבה מוחלש, הוא מנסה להכפיף אותו בחוק למוכנות לטיפול בים, התלמ"ת, והוא מסרב לאפשר סמכויות למשרד להגנת הסביבה בחוק האזורים הימיים.

מאיה יעקבס: יש עוד אין-ספור דוגמאות.

מאיה יעקבס: המשרד להגנת הסביבה מצדו חלש ומוחלש, משמיע ביקורת, אולי, רק בדיונים סגורים.

מאיה יעקבס: אין פרוטוקולים, כך שאי אפשר באמת לדעת מה קורה בדיונים ולא תשמעו ממנו ביקורת פומבית.

מאיה יעקבס: למרות הניהול הכושל של הקידוחים הימיים, שהם כמו כתובת מהבהבת על הקיר של אסון ידוע מראש, אין ביטוח הולם כדי לכסות את הנזקים שיגרמו מאסון דליפה במקרה שחס וחלילה יתקיים.

מאיה יעקבס: כל המיליארדים האלה יגולגלו אל הציבור והמשק שגם כך קורסים.

מאיה יעקבס: עם כל הטוב הזה, עם כל החבילה הזאת, עם כל הרקע הזה, מביאים לנו עכשיו את שברון ולא מוכנים בכלל להתייחס לעברה הסביבתי.

מאיה יעקבס: זה פשוט לא נורמלי.

מאיה יעקבס: למרות כל הביקורת, אנחנו מאמינים שאנשי משרד האנרגיה חושבים שהם פועלים לטובתה של המדינה.

מאיה יעקבס: דווקא בגלל זה, לא יכול להיות שיתעלמו מסוגיה כל כך גדולה וחמורה ומהאשמות והעדויות המאוד קשות שנשמע פה היום.

מאיה יעקבס: חלק מהעדויות אנחנו מביאים בווידאו בגלל הקושי הטכני להנגיש זום במקומות מרוחקים כמו אקוודור וניגריה.

מאיה יעקבס: אולי יהיה קשה להבין בגלל בעיות בתרגום, לכן נשלח את הסרטונים לכל מי שירצה אחר כך.

מאיה יעקבס: מבטיחים לנו אושר ועושר לתושבים, אבל זה לא מה שנשמע מהעדים.

מאיה יעקבס: יש לנו ארץ אחת, יש לנו 197 קילומטרים של חוף והים הוא משאב כל כך דרמטי לישראל.

מאיה יעקבס: אנחנו יכולים לריב פה בארץ על הכול, מהיום עד מחרתיים, אבל אם אין לנו מים, אוויר ומזון נקיים, לאף אחד אין פה חיים.

מאיה יעקבס: פעילי הסביבה הם לא האויבים, לא של העם ולא של המדינה, להיפך.

מאיה יעקבס: כולנו פועלים מתוך אהבה עמוקה לארץ ובחרדת קודש להגנתה ולחיזוקה של מדינת ישראל.

מאיה יעקבס: דבר אחד שישראל יכולה לעשות – אם היא מתעקשת להרחיב את קידוחי הגז בים, כשבכל העולם כבר עוזבים את הגז מתוך הבנה שהוא גורם לנזק אקלימי כבד ועוברים לאנרגיה מתחדשת – הוא ללמוד מהניסיון של מדינות ואנשים בעולם ולא ליפול לבורות אליהם אחרים נפלו.

מאיה יעקבס: הקשיבו היטב לדברים ואימרו אתם אם זו חברה שאנחנו רוצים שתעבוד בישראל.

מאיה יעקבס: בכל מקרה, במידה ותחליטו שכן, ישנה רשימה של דרישות מחמירות שצריך להפקיד לפני שמאשרים את העבודה שלהם פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיה, אולי נגיע לדרישות יותר מאוחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בואי נתמקד כרגע להבין את התמונה.

מאיה יעקבס: ברשותך, אם אני יכולה רק להגיד משפט קצר באנגלית כי יש לנו הרבה צופים דוברי אנגלית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, בבקשה.

הישיבה היום מתקיימת בעקבות מאמץ ייחודי של אנשים מרחבי העולם שחייהם הושפעו מחברת שברון ושנגעה בהם הפנייה מאנשים מישראל ששואפים למנוע מראש דליפת נפט, במקום לבכות עליה בדיעבד.

היה לי הכבוד להיות בין אלו שאיפשרו את קיומה של הישיבה היום.

אני רוצה להודות לד"ר נאן גריר ולסטיבן דנציגר שהביאו את האנשים וסיפוריהם, ליוסף אברמוביץ שקישר בין כולנו וליושבת-ראש הוועדה, חה"כ מיקי חיימוביץ': אנו מודים לך על קיום הישיבה החשובה הזו, עוד לפני שוועדת הנפט נותנת את המלצותיה בנוגע לפעילותה של שברון בישראל.

התעלמות משרד האנרגיה מהסיפורים ומהאירועים הסביבתיים והחברתיים שנשמע היום והעובדה שישראל אינה ערוכה דיה לטפל בדליפת נפט מאסיבית בים הן חמורות ביותר.

אנחנו לא רוצים להפוך לניגריה, אקוודור ומדינות רבות נוספות הסובלות ברחבי העולם.

אני קוראת לקהילה הפועלת למען איכות הסביבה בכל העולם: עזרו לנו במשימתנו להגן על הים התיכון ועל האנשים החיים לאורך חופיו.

לים אין גבולות וכך גם לדליפות נפט.

תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה מאיה יעקבס.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באופן חריג, חלק מהדיון הזה יתנהל בשפה האנגלית, זה לא נפוץ בדיונים שלנו, אבל אין לנו ברירה בגלל שאנחנו שומעים עדויות מעבר לים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: אני חושבת שצעד זה מעורר חששות ומדאיג מאוד.

סונדוס סאלח: זה תקיעת אצבע במאבק למען האקלים והסביבה בארץ.

סונדוס סאלח: ידוע שמתנהל נגד חברה זו משפט והוכחו הפגיעות הסביבתיות שלה בכל העולם.

סונדוס סאלח: זה ממש לתת לחתול לשמור על השמנת.

סונדוס סאלח: יש לנו מה להגיד על התנהלות אסדות הגז תמר ולוויתן.

סונדוס סאלח: לאפשר לחברה שידועה בפגיעה הסביבתית שלה לפעול כאן, זו סכנה גדולה נוספת לכל המאבק הסביבתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו כמה מומחים בין-לאומיים בחוף המערבי ובאלסקה שנשארו ערים עד מאוחר בלילה כדי להיות אתנו היום לכן נפנה אליהם ראשונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ד"ר נאן גריר היא המנהלת של אליסטר אינטרנשיונל, היא אנתרופולוגית סביבתית המתמחה בזכויות ילידים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא הובילה מחקר על הרקורד הסביבתי של חברת שברון בעולם והיא תסכם אותו כעת עבור הוועדה.

ד"ר נאן גריר שלום, לילה טוב.

את אנתרופולוגית סביבתית מקליפורניה המתמחה בזכויות עמים ילידים על קרקעות.

אני מבינה שאת הובלת את המחקר על העבר הסביבתי העולמי של שברון.

נודה לך אם תסכמי אותו עבורנו.

תודה ליושבת-הראש מיקי חיימוביץ' ולחברי הכנסת הנכבדים על ההזדמנות המדהימה הזו לדבר.

שמי ד"ר נאן גריר, אני אנתרופולוגית סביבתית.

אני עורכת מחקרי שטח בנושא זכויות עמים ילידים כבר למעלה מ-25 שנה ואני פרופסור 12 שנה.

אני המנהלת האקזקוטיבית של אליסטר אינטרנשיונל, ארגון לא-ממשלתי המגן על זכויות ילידים ברחבי העולם.

אתרי המחקר שלי כוללים את מרכז אמריקה, איי הוואי, המזרח התיכון, הלבנט ונכון לחודש שעבר – אפריקה.

בחודש האחרון ערכתי מחקר מקיף בנושא הבעייתיות הסביבתית של שברון והסכסוכים שלה עם קהילות ומדינות ברחבי העולם.

הנתונים שאספתי מ-31 המדינות שחקרתי היו מדאיגים.

בכל אחת מ-31 המדינות מצאתי שמתנהלות תביעות משפטיות משמעותית ומהימנות נגד שברון בנושא נזק סביבתי, עבירות פליליות ופשעים תעשייתיים אותן הגישו קהילות, אזרחים או גופים ממשלתיים.

מצאתי מדינות כמו אוסטרליה, בהן לשברון היו סכסוכים חמורים עם המדינה בגין הונאות מס, אשר הוכרעו על ידי בתי המשפט לטובת המדינה.

למרות שהמחקר עוד לא הסתיים, ישנן עדויות משמעותיות זמינות לציבור שנותנות תמונה דוחה ומזעזעת של חברה המסרבת לפעול באחריות מבחינה חברתית וסביבתית ובכל הקשור לתשלומי מיסים.

זוהי חברה שממשיכה להתדיין בבתי משפט עד שהקורבנות שלה מושתקים ומסרבת בכל מחיר לפעול על פי החוק.

התנהגות זו חוזרת על עצמה ממדינה למדינה.

אזרחי ישראל ושכנותיה, ואזרחי וממשלות כל מדינה שעושה עסקים עם שברון או חושבת לעשות עסקים עם שברון, צריכים להיות מודאגים מהתיעוד הנרחב שאנו מביאים בפני הוועדה על כך ששברון לא מצייתת לחוקים.

לכל הפחות, בעיניי, זה מעלה שאלות רציניות שצריכות להיבדק על ידי הרשויות, לפני שישראל תוכל לקבל בצורה אחראית החלטה מושכלת אם לאשר רכישה של נכסי אנרגיה לאומיים חיוניים על ידי שברון.

הממצאים שלי: חשוב שישראל תדע שנכון להיום, לשברון היו שתי תקריות חמורות של סדקים והתפרצויות של גז טבעי נוזלי, כמו של לוויתן.

הממצאים שלי: אחד באי בארו באוסטרליה, השני בסין משנת 2003 ו-2006, ובו 41,000 אנשים נעקרו מבתיהם ועוד 9,000 הורעלו.

הממצאים שלי: פעילות אסדת הנפט בארו באוסטרליה נעצרה רק באוגוסט השנה בעקבות דרישת המדינה, לאחר פניה חוזרת ונשנית מצד אוסטרליה ומצד עובדים מאורים.

הממצאים שלי: החל משנות ה-60 ועד היום, שברון וחברות הבת שלה מוציאות נפט וגז בעולם, תוך ביצוע עבירות פליליות שלא נראו כמותן, פשעים תעשייתיים והרס סביבתי.

הממצאים שלי: בניגריה, כפי שהעמית שלי יפרט, ישנם מרבצים מאסיביים של נפט גולמי בביצות בתעלות הדלתא הניגרית בה חיים מספר קבוצות ילידים, קהילת האילג'ה, האוגוני, הנשים הילידות של האג'ה אומא אטא וקבוצות האסקרבוס.

הממצאים שלי: מעל 500,000 אנשים איבדו את חייהם, פרנסתם, בתיהם, אדמותיהם ומזונם.

הממצאים שלי: מקרים אלה מתרחשים החל משנות השישים ועד שנות האלפיים, ושברון ניצחה את כולם בבתי המשפט.

הממצאים שלי: שברון ממשיכה להרעיל את אדמותיהם עם שריפת בארות נפט.

הממצאים שלי: חמש שריפות תועדו רק בשנה האחרונה.

הממצאים שלי: בניסיון נואש לעצור פגיעה כלכלית וסביבתית בעקבות פעילותה של שברון, קהילת האילג'ה קיימה מחאה לא אלימה והיא הותקפה על ידי שוטרים שהוזעקו על ידי שברון.

הממצאים שלי: החברה נתבעה בארה"ב והתנערה מאחריות למקרי מוות ואלימות כלפי הקהילה.

הממצאים שלי: שברון רכשה ביערות האמזונאס שבאקוודור את חברת טקסקו והיא אחראית לדליפה ולזיהום נוראיים שם.

הממצאים שלי: באופן מזעזע, החברה סירבה לשלם 9.5 מיליארד דולר כפי שפסק בית משפט באקוודור בעקבות פליטה מכוונת של מעל 16 מיליארד גלונים של פסולת רעילה, נטישה של 1,000 בורות להטמנת פסולת רעילה ועדויות לרמות זיהום באדמה ובמים פי 200 מהזיהום המותר בארצות הברית.

הממצאים שלי: אובדן חיים, ניצול קרקעות ושחיתות הם חלק מהדברים שאוכלוסיות אלה מתמודדות איתם מאז 1970.

הממצאים שלי: על פי הערכות רפואיות עצמאיות שקראתי, אנשים רבים מתו מסרטן וממחלות אחרות הקשורות בנפט באזורים שנפגעו.

הממצאים שלי: חמש קבוצות של עמים ילידים נפגעו קשות מבחינה תרבותית, כלכלית ובריאותית.

הממצאים שלי: במקום לקדם הסדר, שברון בחרה לתקוף את עורך דינם הראשי, סטיבן דנציגר, ולשים אותו במעצר בית במשך יותר משנה, אפילו בעודי מדברת אתכם, על סירובו למסור מידע סודי על לקוחותיו, מידע אישי שמזהה ומסכן כל אחד מ- 30,000 הילידים וחושף אותם לזעם חסר הגבולות של שברון.

הממצאים שלי: אילו אני הייתי עושה דבר כזה בעבודתי, אוניברסיטאות ומדינות היו תובעות אותי.

הממצאים שלי: סטיבן פעל ברמה האתית הגבוהה ביותר למען לקוחותיו, תוך שהוא מגן על זכויות הפרט שלהם, וכתוצאה מכך הזכויות שלו עצמו נשללו.

הממצאים שלי: בקזחסטן, דליפות נפט ולהבות גז הובילו לפגיעה חמורה בזכויות אדם.

הממצאים שלי: בתחילת שנות התשעים נפגעו 4,000 אנשים.

הממצאים שלי: במשך יותר מעשרים שנה, שברון המשיכה לבצע עבירות פליליות באזור, כפי שעשתה בניגריה ובאקוודור.

הממצאים שלי: בקזחסטן היא הפיקה למעלה מ-21% מהרזרבות העולמיות של שברון, דבר שהותיר קהילות מקומיות עם זיהום נרחב באוויר, באדמה, במים ובקרקע.

הממצאים שלי: בשנת 2003, נמצא ש-50% מהאוכלוסייה ליד הכפר ברזובקה חולים במחלה כרונית.

הממצאים שלי: באותה קהילה גילו בשנת 2014 ש- 1,400 מילדי הקהילה הורעלו מזיהום זה בזמן ששהו בבית הספר.

הממצאים שלי: בשנת 2018 ילדי ברזובקה אובחנו כחולים באנצפלופתיה רעילה, מחלה מוחית הנגרמת מהרעלה כימית מפחמימנים ואדים רעילים.

הממצאים שלי: לא שולמו להם או למשפחותיהם פיצויים ותביעות משפטיות נסגרו בגלל טעויות פרוצדוראליות.

הממצאים שלי: שברון פעלה גם בניגוד לחוקי מס מקומיים.

הממצאים שלי: לא רק האנשים והסביבה סבלו משברון, אלא גם מדינות שלא קיבלו את המסים המגיעים להם על פי הסכמים חתומים.

הממצאים שלי: זה דפוס שגיליתי במחקר שלי.

הממצאים שלי: אוסטרליה הייתה אחת המדינות הבודדות שתבעה בהצלחה וקיבלה כספי מיסים עצומים שהיו חייבים לה.

הממצאים שלי: דברים דומים קרו בהולנד.

הממצאים שלי: מדינות אחרות לא הצליחו באותה מידה, חלקן כמעט קרסו.

הממצאים שלי: בשנת 2000 שברון הניחה צינור מצ'אד לקמרון על אדמות ילידים ביערות הגשם, דבר שגרם לעקירה מאדמתם של 22,000 אנשי הבקולה פיגמי בשל זיהום מקורות המים שלהם ואדמותיהם, אובדן פרנסה, אובדן דייג ומקורות מזון אחרים.

הממצאים שלי: מחאה ענקית הובילה להתנגשות אלימה ביניהם.

הממצאים שלי: בשנת 2005, השלטון המקומי הורה לשברון לעזוב את צ'אד בגלל אי תשלום חוב שנצבר במהלך פעילותה על סך 1.45 מיליארד דולר.

הממצאים שלי: אי תשלום המיסים מוטט את המדינה הענייה.

הממצאים שלי: בריצ'מונד ובמחוז קרן בארצות הברית, הקהילות ביקשו משברון לעשות את הדבר הנכון ולנקות את הדליפות והזיהומים האחרונים באזור.

הממצאים שלי: שני המקרים נמצאים בהתדיינות בבית משפט במשך שנים רבות.

הממצאים שלי: שברון הוליכה שולל את בעלי המניות שלה, את הציבור וממשלות ברחבי העולם לגבי ההשפעות הכספיות והבריאותיות שנגרמו במדינות אלו כתוצאה מפעילות החברה.

הממצאים שלי: חשוב שאזרחי ישראל יכירו את פרטי המקרים האלה כדי שניתן יהיה לקבל החלטה מושכלת בנוגע לרכישה אפשרית של נובל אנרג'י על ידי שברון והשתלטותה של שברון על נכסים ישראלים.

הממצאים שלי: כשאתם בודקים את העבר של שברון, אני מבקשת מכם לבחון היטב כל אחד מהמקרים שדיברתי עליהם היום כי הם יכולים לקרות במדינתכם, כולל הסכנה לקבוצות אתניות קטנות החיים בשכנות לישראל בחוף המזרחי של הים התיכון.

הממצאים שלי: כשבוחנים את העבר של שברון, ברור שהיא בין חברות הנפט הגרועות ביותר בעולם מבחינת הרקורד הסביבתי ומבחינת הפרת זכויות אדם.

הממצאים שלי: שברון היא החברה היחידה בתעשיית דלק המאובנים שיש נגדה האשמות מהימנות על אונס, עינויים, עבדות, רצח, זיהום מאסיבי מדליפות, אי תשלום מיסים וחוסר נכונות, שהוא פשוט לא ייאמן, לשלם פיצויים ולטפל בתלונות.

הממצאים שלי: המקרים האלימים ביותר נעלמו מעיני הציבור בגלל שהם קרו במדינות מתפתחות או כלפי עמים ילידים ונשים בשולי החברה, כמו במקרה של ניגריה, בתוך הדלתא ומחוצה לה, ובאקוודור.

הממצאים שלי: שברון מסרבת לציית לחוקים מקומיים ולחוקים בין-לאומיים והיא הפרה נהלים עסקיים בלפחות 15 המדינות והמקרים הבין-לאומיים שבדקתי.

הממצאים שלי: מקרה אחד כזה היה כלפי האו"ם ונידון בבית משפט בשנת 2007.

הממצאים שלי: מקרים אחרים, כמו באיראן ועיראק, כללו תשלומים בלתי חוקיים, שוחד והפרת סנקציות של ארה"ב.

הממצאים שלי: חשוב שתדעו את המידע שעלה מהמחקר שלי.

הממצאים שלי: שברון הגישה תביעות אכזריות נגד עורכי דין המגנים על קהילות שנפגעו בארה"ב, אקוודור, אינדונזיה, ניגריה, קמבודיה וסין.

הממצאים שלי: ישנם דיווחים נרחבים על הרס בתיהם, משאביהם ופרנסתם של אנשים בשולי החברה, בניגריה, ארה"ב, תאילנד, קמרון, צ'אד, אנגולה, ארגנטינה, אקוודור, ונצואלה, קזחסטן, פולין, אינדונזיה, קנדה, אזרבייג'ן, רומניה, סין, מזרח טימור, מיאנמר וגאנה.

הממצאים שלי: ישנם דיווחים על מעשי אלימות, עינויים, עבודה בכפייה, עבדות, אונס, רצח, וטרור בניגריה, אנגולה, פולין, אינדונזיה, קזחסטן, רומניה, בורמה, סין, צ'אד, קמרון מזרח טימור, מיאנמר, תאילנד וגאנה.

הממצאים שלי: שברון לא שילמה מיסים למדינות כמו סודן, אנגולה, צ'אד, קמרון ועמים ילידים אמריקאים שגרם להתדרדרותם הכלכלית.

הממצאים שלי: שברון הפרה את ה-FCPA , החוק למניעת שחיתות, בגינאה המשוונית, עיראק, איראן, קמבודיה, אינדונזיה, אנגולה, ארגנטינה וליבריה.

הממצאים שלי: שברון סירבה לשאת בעלויות ניקיון, כפי שהמדינות מחייבות, בתאילנד, ארה"ב, ארגנטינה, ניגריה, אקוודור, ונצואלה, פולין ואזרבייג'ן.

ד"ר גריר, אני חושבת שקיבלנו תמונת מצב.

יש לי רק עוד שאלה אחת בבקשה.

האם כל הסיפורים והפרטים שהבאת לנו כאן מתועדים?

אם ממשלת ישראל תרצה לקבל מסמכים לגבי כל ההאשמות שהצגת כאן, האם יש לך אותם?

כן, בהחלט.

תודה רבה שהקדשת לנו מזמנך.

הדובר הבא שלנו מצטרף אלינו גם מקליפורניה, פול פזימיניו מארגון אמזון ווטש.

פול הוא גם מומחה לרקורד הסביבתי של חברת שברון.

פול, שלום.

תודה שנשארת ער כל כך מאוחר כדי להיות אתנו היום.

אתה מומחה ברקורד הסביבתי של שברון בקליפורניה.

קליפורניה אינה ענייה, היא לא מדינה מתפתחת, גם ישראל אינה מדינה מתפתחת.

אילו לקחים יכולה ישראל ללמוד מהרקורד של שברון בקליפורניה?

שלום, שמי פול פזימיניו, אני מנהל עמית באמזון ווטש.

אני עובד בתחום זכויות האדם מאז תחילת שנות ה-90 עם אמנסטי אינטרנשיונל, משמר זכויות האדם וארגונים אחרים.

אני עובד באמזון ווטש מאז 2007.

אמזון ווטש עובד על המקרה באקוודור מאז שנת 2000.

משנת 2007 ראיתי במהלך עבודתי, ממקור ראשון, את הדרך בה שברון פועלת ברחבי העולם, כולל כאן בקליפורניה.

בית הזיקוק של שברון בריצ'מונד, הקיים למעלה ממאה שנה, נמצא במרחק מספר מיילים ממקום מגורי.

ראשית, הייתי רוצה שכולם יבינו ששברון בולטת בהיותה השחקנית התאגידית הגרועה ביותר בכל הנוגע לאיכות סביבה וזכויות אדם ברחבי העולם.

קהילת זכויות האדם והסביבה הצביעה עליה פעם אחר פעם כשחקנית הגרועה ביותר.

לא רק בגלל ההפרות שהיא מבצעת, אלא בגלל האסטרטגיה שלה הכוללת התעלמות מחוקים מקומיים ותקיפה של אותם אנשים שהיא פוגעת בהם ביודעין.

היא מנסה להרתיע את מי שמנסה להגן עליהם, להפחיד, לרדוף, לאיים והיא מתעלמת מחוקים מקומיים בכל מקום בו היא פועלת.

דוגמא אחת היא בית הזיקוק של שברון בריצ'מונד שהתפוצץ בשנת 2012 וכתוצאה מכך 15,000 אנשים המתגוררים בריצ'מונד נפגעו והגיעו לבית החולים.

אלה בעיקר קהילות בעלות צבע שחיות בסמוך לבית הזיקוק ושנלחמו במשך שנים כדי לעצור את הפליטות ואת הפגיעה בסביבה.

ה-EPA קבעה ששברון נהגה ברשלנות פלילית – כי הרי בית הזיקוק התפוצץ – ובמקום לתמוך בקהילה, שברון השקיעה מיליוני דולרים בבחירות המקומיות בריצ'מונד כדי לנסות לחתור תחת מועצת העיר כדי שייבחרו חברי שלטון מקומי ידידותיים לשברון.

הפעילים רצו שהיא תיתן את הדין על מעשיה, שפעילות בית הזיקוק תוגבל וש-CARB תפקח על הפליטות וההפרות וזה היווה איום על שברון.

במקום לשלם לניקוי ובמקום שבית הזיקוק שלה יתחיל לפעול לפי הנהלים, במקום לעזור לקהילה שהיא מרעילה באופן שיטתי, היא ניסתה לחתור תחת השלטון המקומי כדי לחמוק מאחריות ולא לעשות את הדבר הנכון.

זה דפוס ההתנהגות של החברה הזו בכל מקום שהיא פועלת.

היא קבעה רף להפרת זכויות אדם ולפגיעה בסביבה וזו הסיבה שהיא נחשבת פעם אחר פעם כחברה הגרועה ביותר.

באקוודור, כחברת טקסקו, היא בכוונה ובזדון, למטרות רווח, זיהמה במשך עשרות שנים את האמזונס, הרעילה את הקהילות שם ביודעין, סירבה לנקות ואז עזבה בטענה שהיא לא אחראית.

היא סימנה כמטרה את האנשים שתבעו אותה.

היא הגישה נגדם תביעות נגד ומצאה בתי משפט בארה"ב שלא איפשרו הגשת ראיות לזיהום שביצעה.

היא הפכה את היוצרות ותקפה את אותם אנשים שהיא הרעילה.

זה לא קרה רק לתושבי אקוודור, זה מה שמסוכן כל כך בשברון.

היא מפנה את ההתקפות שלה כלפי עיתונאים, ארגוני סביבה, ארגוני זכויות אדם, עורכי דין ומומחים לעמים ילידים.

היא אמרה שכל מי שעוזר לנקות את אקוודור ומאלץ את שברון לנקות את הבלגן שהיא הודתה שיצרה במתכוון, הוא חלק מקנוניה עולמית רחבה.

היא השתמשה באלפי עורכי דין כדי להפחיד ולאיים עליהם.

למשל, רדפו אחרי הארגון שלי, זימנו אותי לבית משפט וטענו שאמזון ווטש, כארגון זכויות אדם וסביבה עצמאי, חייב למסור להם כל מסמך בעבר של הארגון שקשור לשברון, במסע הפחדה ברור שנועד למנוע מאתנו לעבוד על המקרה.

שופט פדרלי בסן פרנסיסקו דחה זאת לחלוטין.

היו לנו עורכי דין מ-ERI שעבדו עבורנו ללא תשלום.

ארגונים אחרים לא היו ברי מזל כמונו.

כששברון רואה שמישהו מנסה לגרום לה לתת דין וחשבון, היא מנסה להפחיד, לשחד או לאיים עליו או שהיא תובעת אותו במקום אחר.

זו הסיבה שלעשות עסקים עם שברון כל כך מסוכן, כי היא הוכיחה שחוקים מקומיים הם חסרי משמעות בעיניה.

בפרשת אקוודור, היא המשיכה לשקר ולטעון ששופטים ברחבי העולם מסכימים שהמקרה הזה הוא תרמית, אבל למעשה כל שופט שבחן את הראיות באקוודור פסק נגד שברון.

מה שהיא עשתה הוא להביא תיקים פרוצדורליים או תיקים שנדחו במדינות אחרות ואז טענה בפני בעלי המניות שלה בעולם כי היא זוכתה בבית משפט.

כאשר נקבע שהיא צריכה לשלם 9.5 מיליארד דולר באקוודור, אחת הדרכים בהן היא נקטה כדי לעקוף חוקים מקומיים הייתה להשתמש בהסכם סחר דו-צדדי בפאנל בוררות.

היא עשתה זאת בכל מדינה בה היא פעלה.

כאשר החוקים המקומיים נגדה, היא מתעלמת מהם, מוציאה את הנכסים שלה ומשתמשת במנגנונים משפטיים אחרים כדי לנסות לחמוק מהדין.

זה בעצם מה שאנשים צריכים להבין כאן.

האסטרטגיה ששברון נוקטת היא לא לקחת אחריות על מעשיה ולא לשלם על מה שהיא עושה, בין אם היא מודה שהיא עשתה זאת ובין אם לא.

מה החשש שלכם במקרה של תאונה בישראל?

היא תמצא דרך – כפי שעשתה בכל מקום בו פעלה, בין אם זה בניגריה, ריצ'מונד קליפורניה, אקוודור, הפיליפינים וכו' – להפעיל לחץ משפטי על מי שטוען את הטענות האלה ולגרום לו לחדול או לגרום לרשות אחרת לבטל את זכותם של אלה שנפגעו להביא את שברון לדין.

במקרים מסוימים, כמו באקוודור, היא הוציאה את הנכסים שלה מהמדינה ואז טענה שלא ניתן לעקל אותם בשום מקום אחר בעולם מכיוון ששברון כבר לא פועלת שם.

היא משמשת דוגמא עבור תאגידים איך לעבור על החוק, לפגוע בזכויות ילידים ולחמוק מעונש.

במקומות שהיא פועלת, נפגעות קהילות ילידים רבות.

היא ממשיכה להפר את החוקים האלה ואז משחקת את "משחק הצדפות" ומעבירה את הנכסים שלה ממדינה למדינה.

כשתובעים אותה באותה מדינה, היא מוציאה מיליארדי דולרים במאבקים משפטיים במקום לנקות ולעשות את הדבר הנכון.

זה קורה פעם אחר פעם.

אני עובד על התיק הזה למעלה מעשור, ביקרתי בהרבה מהמקומות האלה ופגשתי את האנשים שנפגעו.

עמדתי פנים מול פנים מול עורכי הדין והמנהלים של שברון.

זו האסטרטגיה שלה בכל מקום בו היא פועלת, ולכן צריך להזהיר את כל מי ששוקל לעשות איתה עסקים שזו שיטת הפעולה שלה.

תודה רבה, דבריך נאמרו בקול רם וברור.

אנו עוברים עכשיו לאלסקה.

הדובר הבא שלנו הוא פרופסור, מומחה בין-לאומי לדליפות נפט וגז.

הוא חקר את ההרס שגרמה שברון בדלתא הניגרית.

לילה טוב, תודה על השתתפותך.

נכסי נובל אנרג'י בים התיכון אותם שברון אמורה לקנות הם גז ולא נפט.

אומרים פה בישראל שיש נזק קטן לסביבה מדליפת גז.

אם תוכל בבקשה לומר לנו מה עלול לקרות אם אסדת גז, למשל, תפגע מטיל.

אתה יודע שאנחנו כאן במזרח התיכון, מה תהיה ההשפעה הבריאותית והסביבתית ל"תאונה" מהסוג הזה?

תודה על ההזדמנות למסור עדות קצרה.

אני אשאר על הקו אחר כך אם יתעוררו שאלות.

לשאלתך, ככל הנראה יש נפט מתחת למאגרי הגז והקונדנסט לחופי ישראל.

נובל, וכנראה גם שברון, בונות על זה.

הן מעריכות שיש 100 מיליון חביות.

אם יהיה כשל קטסטרופלי – וזו סכנה ממשית, בכל מקום ובפרט בבאר מים עמוקים, לחץ גבוה וטמפרטורות יחסית גבוהות – מאות אלפי טונות של גז טבעי, מתאן, ואפילו קונדנסט יפלטו למים.

דוגמא טובה היא מה שקרה במקונדו בשנת 2010 במפרץ מקסיקו.

רוב מה שיצא מבאר מקונדו היה גז טבעי.

מאות אלפי טונות של מתאן יצאו ושום דבר מזה, אפס, הגיע לפני הים כי הבאר הייתה כל כך עמוקה, בערך כמו זו של לוויתן.

נוצרו עננים עצומים עמוקים של פחמימנים רעילים, פחמימנים ארומטיים רב-גרעיניים ואזורים אנוקסיים עצומים סביבם.

עננים אלה נסחפו עם זרמי המים מאות קילומטרים וגרמו לפגיעות ביולוגיות ואקולוגיות משמעותיות.

וכל זה רק כתוצאה מפיצוץ מתאן.

זה בדיוק מה שיכול לקרות עם בארות המים העמוקים שיש לכם שם.

הסיכון הוא אמיתי.

אנחנו לא ממש טובים בלחזות אירועים בהסתברות נמוכה שלהן השלכות חמורות כמו פיצוץ באר מים עמוקים, אך הם כן קורים.

למרות הבטחות מצד התעשייה שזה לא יקרה, הסיכון קיים.

ביצעתי פרויקט בלוויתן בישראל לפני שנתיים ומצאתי שתהליך הערכת ההשפעה על הסביבה לא היה מספק.

הם היו צריכים לעשות FPSO או מתקן LNG צף לחופי ישראל מעל שדה הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוא מתכוון לאסדה צפה בפי הבאר ולא אסדה נייחת.

מאיה יעקבס: הוא אומר שצריך להיות אסדה רחוקה מהחוף.

יוסף אברמוביץ: הוא גם יכול לדבר קצת על ניגריה.

אנא המשך, סליחה.

שאלת לגבי ניגריה?

כן, אם אתה יכול גם לספר לנו כמה פרטים על מה שקרה שם?

אך במה שברון שונה מחברות נפט ואנרגיה אחרות?

אנו יודעים שיש הרבה מקרים בכל העולם עם BP ושל.

במה שברון גרועה מהן?

כדי להחליט מי גרוע יותר, צריך לבחון באופן שיטתי את כל פעילות התאגידים הרב-לאומיים האלה ברחבי העולם ולפתח שיטת מדידה ואלגוריתם טוב יותר.

אבל אני יכול לומר לכם בוודאות, שהתרבות הארגונית של כל החברות האלו היא למקסם רווחים, למזער עלויות ולקחת סיכונים.

הן נוהגות להפריז בהערכות לגבי בטיחות ויכולת התגובה שלהן, והן נוהגות להמעיט בסיכונים הסביבתיים וההשפעות שנגרמות מפעילותן.

נובל ושברון הן בהחלט לא שונות.

יש סוג של סכיזופרניה ארגונית בתעשיית הנפט והגז בה יש שתי חברות בחברה אחת.

יש את זו שהן מתיימרות להיות בהצהרות ובמדיניות שלהן בנוגע לאחריות הגלובלית של החברה.

ואז יש את החברה בפועל.

התנהגות החברה לרוב לא תואמת את מדיניות החברה וכאן הממשלה נכנסת לתמונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פרופסור סטיינר, תודה רבה על זמנך, אנחנו מאוד מעריכים זאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעשה קצת הפסקה בדיווחים הבין-לאומיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לנו עדויות נוספות של פעילים מניגריה ומאקוודור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשדר אותם בשלב מאוחר יותר של הדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור עכשיו ליונתן אייקנבאום מגרינפיס ישראל.

יונתן אייקנבאום: שלום, בוקר טוב.

יונתן אייקנבאום: קודם כל, אני חושב שהדיון הזה, במובן מסוים, הוא שיא בפעילות הנמרצת של הוועדה ואני מאוד מברך עליו.

יונתן אייקנבאום: הייתי בקשר עם משרדי גרינפיס הבין-לאומיים, עם גרינפיס ארה"ב, ויש דברים שלא אדבר עליהם מפאת כל מיני רגישויות.

יונתן אייקנבאום: אני כן רוצה כאן לנסות להבין יחד אתכם את הפרספקטיבה, מה זה אומר עבורנו ואני רוצה להציע שתי נקודות למחשבה.

יונתן אייקנבאום: אחת, כמו שאמרו קודם, מה שברון מצהירה?

יונתן אייקנבאום: שהיא חברה שעוסקת בניהול סיכונים.

יונתן אייקנבאום: הם מדברים על כל הזמן על ניהול סיכונים.

יונתן אייקנבאום: אני קובע, בצער רב, שהכניסה של שברון לארץ היא אות קלון עבור הרגולציה הסביבתית בארץ ועבור חסינות הדמוקרטיה באופן כללי.

יונתן אייקנבאום: שברון לא הייתה מגיעה לארץ ולא הייתה נכנסת אם היא לא הייתה מזהה שיש כאן כר פורה, אפשרות לשיתוף פעולה ואם היא לא הייתה מרגישה שהממשלה תגבה אותה.

יונתן אייקנבאום: כאן, בנושא הזה, המצב השברירי שלנו מבחינת שומרי הסף, מבחינת היכולת של הציבור לקבל דין וצדק כשהוא ניגש לרשויות.

יונתן אייקנבאום: יש פה עדות לכך שהמצב הזה לא טוב.

יונתן אייקנבאום: עם הכניסה בפועל של שברון, המצב הזה התדרדר עוד יותר.

יונתן אייקנבאום: זה דבר שאנחנו צריכים לשים לב אליו.

יונתן אייקנבאום: זאת לא סוגיה סביבתית בלבד, אלא זו גם סוגיה על אופייה של הדמוקרטיה הישראלית.

יונתן אייקנבאום: הנקודה השנייה קשורה למה ששברון באה לעשות.

יונתן אייקנבאום: אני סבור ששברון לא באה לנהל שתי אסדות גז, זה לא קשור, זה לא הסיפור.

יונתן אייקנבאום: שברון באה לכבוש את אירופה ולהביא גז לאירופה.

יונתן אייקנבאום: שברון משקיעה מידי שנה כ-30 מיליון דולר בלוביזם.

יונתן אייקנבאום: זה סכום שקשה לי לתאר כמה שהוא גבוה ומשמעותי.

יונתן אייקנבאום: יש לצפות שמאמצי הלוביזם של שברון יתרכזו בזירוז ובאישור צינור האיסטמד במימון אירופאי, ישראלי, עסקי וממשלתי ושהדבר הזה יותנה בפיתוח שדות גז ונפט נוספים רבים במים הטריטוריאליים של מדינת ישראל, אבל לא רק, גם בקפריסין וגם במקומות נוספים, על מנת להצדיק הזרמה של גז זול לאירופה.

יונתן אייקנבאום: זה מה שאנחנו הולכים לקבל, זו המציאות שבפניה אנחנו עומדים, אם הדבר הזה יתממש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אתה מבין יונתן, שיש הרבה בישראל שיגידו שזה הסיכוי שלנו לשגשוג כלכלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מכיר את הטענה הזו.

יונתן אייקנבאום: בסופו של דבר, הרווחים יהיו לשברון.

יונתן אייקנבאום: כמו שאזרחי ישראל, בסופו של דבר, ראו מעט מאוד, אם בכלל, מרווחי הגז.

יונתן אייקנבאום: עד היום אנחנו משקיעים ומשלמים ומקבלים קצת רווחים.

יונתן אייקנבאום: המאזן הוא לא מאזן חיובי.

יונתן אייקנבאום: גם המאזן בעתיד לא יהיה מאזן חיובי, אנחנו נפסיד הרבה יותר ממה שנרוויח.

יונתן אייקנבאום: יתרה מזאת, יש פה שני סיכונים שחייבים לשים לב אליהם.

יונתן אייקנבאום: אחד הוא הסיכון הגיאופוליטי, יש פה איזושהי תפיסה שישראל, יחד עם ארה"ב, יחליפו את רוסיה באספקת גז לאירופה.

יונתן אייקנבאום: התפיסה הזאת תביא הרבה מתיחות באגן המזרחי של המזרח התיכון.

יונתן אייקנבאום: זה לא דבר שאנחנו רוצים.

יונתן אייקנבאום: הוא בעיקר יעכב את המעבר של אירופה לאנרגיה מתחדשת.

יונתן אייקנבאום: כלומר, הכניסה של שברון לישראל היא בעלת משמעות גלובלית מבחינת המאבק במשבר האקלים.

יונתן אייקנבאום: אני אסיים ואומר ששר האנרגיה שטייניץ חייב לבוא בדין וחשבון ולהגיד מדוע הוא רוצה את שברון כאן.

יונתן אייקנבאום: אני אומר שזה לא האינטרס שלנו ששברון תהפוך להיות כל כך עוצמתית מבחינת היחסים הבילטראליים בין ישראל לארה"ב בגלל הכניסות שלה לבית הלבן.

יונתן אייקנבאום: שר האנרגיה צריך לתת על זה דין וחשבון ולהגיד מה באמת הנימוקים, למה זה דבר חשוב מבחינה היסטורית ופוליטית.

יונתן אייקנבאום: אני חושב שזה הולך לכיוונים שהצעתי כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יונתן, אתה יודע שבמשך הרבה זמן ארגוני הסביבה פה בארץ באו בטענות למשרד האנרגיה על זה שנובל אנרג'י נחשבת חברה קטנה, שברירית, עם רקורד גם כן מאוד מאוד בעייתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם אומרים עכשיו: הנה, אנחנו מביאים חברה גדולה, מהגדולות בעולם, חזקה, איתנה – זה דווקא טוב, למה לא?

יונתן אייקנבאום: אני חושב שמי שדיבר לפניי יכול להעיד "למה לא".

יונתן אייקנבאום: מבחינת אחריות תאגידית, זו חברה שתסובב אותנו, זה ייקח את הזמן שזה ייקח, זה פיתוח של שדות גז.

יונתן אייקנבאום: לאור התפיסה של החברה, צריך להבין לאן היא חותרת.

יונתן אייקנבאום: היא חותרת להביא את משק הגז בישראל למקום שהוא לא מקום שטוב לנו, שהוא לא קשור לרווחתם של אזרחי ישראל, שהוא מקום שמגביר את האסון האקלימי שהולך ומשתולל כאן.

יונתן אייקנבאום: זה דבר שאנחנו חייבים למנוע בכל מחיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר גמור, תודה רבה יונתן אייקנבאום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נתחיל לשמוע את נציגי המשרדים בארץ ונתחיל במשרד האנרגיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אילן ניסים, מנהל אגף אוצרות טבע, מייצג את משרד האנרגיה בדיון היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לך.

אילן ניסים: בוקר טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת להגיד שאנחנו חשבנו שצריך להיות ייצוג בכיר יותר מהמשרד בדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שזה נושא מאוד חשוב ושמי שאמור לקבל את ההחלטות צריך לקחת חלק בשימועים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עד כמה התמונה שצוירה כאן היום על העבר של החברה הזו מוכרת לכם?

אילן ניסים: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו בצורה הכי עניינית.

אילן ניסים: המשרד כאן מפתח מתקן אנרגיה לפי חוק, נתונים ועובדות.

אילן ניסים: אנחנו לא נסמכים, לא על רכילות ולא על שמועות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה בטוח שמה ששמענו זו רכילות?

אילן ניסים: לא הובא לידינו אף נתון או עובדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם עשיתם מאמץ לחפש את הנתונים האלה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא אמרה אותה מומחית שהכול ממוסמך.

סונדוס סאלח: הוא אמר שזה רכילות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, הוא אמר שזה רכילות.

סונדוס סאלח: אני חושבת שזו לא מילה יפה להשתמש בה בוועדה, הוצגו נתונים.

אילן ניסים: אם אני פונה למקביל שלי בארה"ב ושואל אותו על חברת שברון והוא אומר לי שזו חברה גדולה ומקובלת, מבחינתי זה מספיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מספיק?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באמת?

אילן ניסים: ברגע שיגיעו אלינו עובדות ונתונים קשים, אז אני מניח שאנחנו נפעל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ארגוני הסביבה פנו אליכם ואתם לא השבתם אפילו לפניה שלהם.

אילן ניסים: לא נכון, השבנו לפניה.

אילן ניסים: היו שתי פניות, אחת של צלול, לפני שהייתה פניה רשמית לבצע את העברת התכניות.

אילן ניסים: התשובה שניתנה התייחסה בדיוק לאותה נקודת זמן.

אילן ניסים: הפנייה נעשתה עוד לפני שהייתה פניה רשמית לבצע את העברת התוכניות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לחדד, ברגע שהתחיל המשא ומתן עם שברון, פנית למקביל שלך במשרד האנרגיה האמריקאי ושאלת אותו: איך שברון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': והוא אמר: סבבה, ואמרתם: אוקיי, אחלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ככה זה עבד?

אילן ניסים: אני בדרך כלל עובד מול BOEM.

אילן ניסים: פניתי אליהם וביקשתי לדעת מה קורה והם אמרו לי שהחברה מוכרת, יש להם רקורד בארה"ב, היא חברה גדולה שפועלת לפי הכללים שקבועים בחוק הפדרלי.

אילן ניסים: התבקשנו בפניות לבצע תהליך של שימוע ציבורי במהלך תהליך העברת הזכויות.

אילן ניסים: התהליך הזה הוא מובנה.

אילן ניסים: למעשה כל החובות וגם הזכויות מועברות מחברה א' לחברה ב' או מהרכב של קונסיליום א' להרכב אחר.

אילן ניסים: במהלך הזה אין שימוע ציבורי.

אילן ניסים: אם אני מתייחס לחברת שברון, זו חברה ידועה ומקובלת בעולם ואנחנו לא יכולים להטיל דופי בחברה בגלל איזושהי כתבה בעיתון או בגלל דברים אחרים.

אילן ניסים: אם אנחנו מסתכלים על הפרשה בראייה רחבה יותר ובהירה יותר, באופן שאנחנו לא מטילים דופי במערכות משפט אחרות ומקובלות כמו בקנדה ובארה"ב, פסקי הדין שניתנו לאחרונה בפרשה הזו הם המקור המוסמך היחידי שעליו אנחנו יכולים להתבסס.

אילן ניסים: פסקי הדין בפרשה הזו הראו שתביעה כנגד חברת שברון צריכה להידחות.

אילן ניסים: מעבר לזה, אותו עורך דין דנציגר, שהוביל את הפרשה, נשללו ממנו במהלך הדיון בפסקי הדין זכויות יסוד ונשלל ממנו רישיון עורך הדין במדינת ניו יורק והוא הושם במעצר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השלילה הזו הייתה במשפט אזרחי ולא במשפט פלילי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מציעה שלא נכנס לסיפורו של אותו עורך דין.

אילן ניסים: מי שמכיר את החוקה האמריקאית יודע שאם לא היה מבוסס, לא היו נשללות שתי זכויות בסיסיות כל כך בתהליך משפטי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אגב, אתה אומר שאתם לא מתעסקים ברכילות אבל זו בדיוק רכילות.

אילן ניסים: בגלל ההשלכות כבדות המשקל במידה והוועדה כן תחליט לבצע שימוע ציבורי לפני כניסת החברה הזרה, אנחנו מבקשים לבצע בדיקה ולראות האם קיים תקדים כזה בעולם, במיוחד לאור פסקי הדין הקיימים בקנדה ובארה"ב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני פשוט לא מבינה איזה סוג של בדיקה אתם עושים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה עושה בדיקה על סמך כתבה בעיתון או שאתה בעצמך הולך ובודק את כל אותם המקרים בהם החברה הזו פעלה בעולם ומה קרה שם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איזו אחריות היא לקחה, למשל, על מקרי זיהום שקרו בעקבות הפעילות שלה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על סמך מה אתה מתבסס?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מנסה להבין.

אילן ניסים: כבוד יושבת-הראש, הרפרנט שאני עובד מולו הם רגולטורים מקבילים אליי בעולם.

אילן ניסים: אני יכול לפנות אליהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אתה מייצג אתנו, אתה מייצג את אזרחי מדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה לא רוצה לשמוע גם מקרים בהם אזרחים של העולם נפגעו מפעילות של חברה כזו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם זה לא מעניין אתכם לדעת מה קרה במקומות שבהם היה זיהום והאנשים האלה, לא רק שלא פוצו, גם המקום שלהם לא נוקה ולא טוהר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא מטריד אותך אם יקרה מחר אסון כאן של החברה הזו בחוף דור ומול מה אנחנו נתמודד עם הרקורד שלה, איך שהיא דנה בדברים האלה בכול העולם ולא רק שהיא לא טיפלה, היא בדרך כלל גם תוקפת את מי שתובע אותה.

סונדוס סאלח: פגע וברח.

אילן ניסים: אני חושב שתמיד ניתן להטיל דופי, לא משנה איזו חברה.

אילן ניסים: מהדברים של דיק סטיינר, עלה בצורה מאוד ברורה שההתנגדות כאן היא התנגדות עקרונית.

אילן ניסים: לא משנה איזו חברה גדולה הייתה נכנסת, לכל חברה יש את מה שהיא סוחבת מאחוריה ועל הבסיס הזה אנחנו לא מנסים לדחות קליטה של חברה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מתעסקים פה בנושא מזהם.

אילן ניסים: את בעצמך אמרת שאנחנו מנסים שנים על גבי שנים להכניס למדינת ישראל חברות גדולות ומבוססות שיש להן רקורד עשייה מאוד משמעותי.

אילן ניסים: אני חושב שאם אנחנו מסתכלים על מה שקורה, זו הפעם הראשונה שיש הכרה בחשיבות משק הגז בישראל.

אילן ניסים: אם אנחנו מסתכלים על מה שמשרד האנרגיה הוביל בשנים האחרונות והתרומה המשמעותית שהייתה למשק הגז ולכניסה של הגז הטבעי בהחלפה של פחם כשלב ראשון, ובשלב הבא כניסה של אנרגיות מתחדשות, הגענו היום לצמצום מאוד משמעותי בזיהום האוויר.

אילן ניסים: 75% מהפליטות של תחמוצת הגופרית במהלך חמש השנים האחרונות ומעל ל-55% צמצום בפליטות של תחמוצת החנקן.

אילן ניסים: דווקא כניסה של חברה כזו גדולה יכולה לחזק את פיתוח משק הגז ולהאיץ את השימוש בגז הטבעי ולהאיץ גם את המעבר לאנרגיות מתחלפות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בדיוק אחד הדברים שאנחנו קצת חוששים ממנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו לא חושבים שצריך להאיץ את הגז הטבעי אלא את האנרגיה המתחדשת, וזה לא ממש הולך יחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל זה לא העניין שלנו בדיון הזה.

אילן ניסים: זה הולך מאוד ביחד.

אילן ניסים: ברגע שאנחנו נאיץ את השימוש בגז, גם השימוש באנרגיות מתחדשות ילך ויואץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ערכנו על זה דיונים, אני מכירה את העמדה של משרד האנרגיה בנושא הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להתייחס לסוגיה של החברה הספציפית הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה הערבויות שאתם מבקשים מהם?

אילן ניסים: הערבויות שאנחנו מבקשים הן אותן ערבויות שאנחנו מבקשים מכל חברה אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באיזה גובה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה המספר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש מספר לזה, לא?

אילן ניסים: אותה חבילת חובות שקיימת בשטר החזקה שחלות על נובל, עוברות כמו שהן לחברה החדשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה גובה הערבות שחברת שברון מתבקשת להפקיד על מנת לקנות את חברת נובל אנרג'י?

אילן ניסים: הערבויות הקיימות בשטר חזקת לוויתן מגיעות למאה מיליון דולר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאה מיליון דולר זו הערבות של נובל וזו תהיה גם הערבות של שברון?

אילן ניסים: כן.

אילן ניסים: בעניין הזה אין שום שינוי, אותן חובות, אותם חוקים, אותן מטלות שמוטלות על חברת נובל מתוקף היתר העסקה ומתוקף החקיקה שקיימת במדינת ישראל, כולל אישורים והיתרים שנדרשים בצורה בלתי תלויה מגורמי ממשלה אחרים, כמו המשרד להגנת הסביבה או כמו רשויות רישוי אחרות יחולו גם על החברה החדשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם קורה אירוע גדול שהנזק שלו הוא למשל מיליארד דולר, יש איזשהו מנגנון להגדיל את ההגדרה של הפיצויים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הערבות הזו היא יחסית קטנה.

אילן ניסים: הערבות היא לא קטנה, זה דיון שהיינו בו כבר מספר פעמים.

אילן ניסים: מערכת הביטחונות שנדרשת במדינת ישראל – יש לנו על זה גם חוות דעת כתובה – היא מהמחמירות בעולם, בטווח של ה-20% הגבוהים והמחמירים שבעולם כי היא בנויה משילוב של ערבויות וביטוחים.

אילן ניסים: השילוב של שני הדברים האלה מביא אותנו למצב שלפי כל חוות הדעת, ואני נסמך גם בעניין הזה על חוות דעת שקיבלתי מרגולטורים אחרים ששמעו מה הביטחונות שאנחנו דורשים, ולפי מה שאנחנו מבינים, אנחנו נמצאים ב-20% המחמירים הקיימים בעולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה סכום הביטוח?

אילן ניסים: אני לא זוכר בדיוק כרגע, אין לי אותו תחת היד.

מאיה יעקבס: הוא צריך לדעת את זה לפני הדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שמן הסתם היה ראוי לבדוק את הסכום המדויק לפני הישיבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נבקש לקבל אותו.

תומר רוזנר: אם הוא לא זוכר את הסכום המדייק, שיגיד באיזה סדר גודל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סדר גודל פחות או יותר?

אילן ניסים: כמה מאות מיליוני דולרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה סכום קטן יחסית לנזקים שנגרמים במצבים כאלה.

אילן ניסים: הביטוח הגדול ביותר שאפשר לקבל בשוק הזה מגיע לשני מיליארד דולר.

אילן ניסים: אי אפשר לקבל ביטוח מעבר לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש הבדל גדול בין שני מיליארד לכמה מאות מיליונים.

אילן ניסים: אל תתפסי אותי במילה, אם אני זוכר נכון זה סדר גודל בערך של חצי מיליארד דולר.

אילן ניסים: עוד פעם, אני לא יודע להגיד לך כרגע את המספרים, אני יכול לבדוק ולחזור אלייך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם בדקתם, למשל, עלויות של התמודדות עם זיהומים קודמים שהיו במקומות אחרים שעלולים לקרות פה?

אילן ניסים: זיהום שיכול להיגרם במדינת ישראל הוא נגזרת של התיקון שקיים מהפעילות, הוא לא יכול להיגזר ממה שקרה במקומות אחרים בעולם.

אילן ניסים: ההיבטים האלה נבדקו בקפידה גם על ידינו וגם על ידי - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה התסריט הגרוע ביותר במקרה של פגיעה באסדה וזליגת כל הקונדנסט שנמצא על האסדה לים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם כללתם בנזקים גם את זה שכל מכוני ההתפלה שלנו יושבתו וכל החיים הימיים שלנו יושבתו?

אילן ניסים: הדבר הזה נבדק ונבחן ורואים בצורה מאוד ברורה שהאמירה הזו היא לא נכונה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז תתקן אותי.

אילן ניסים: התרחיש הגרוע ביותר הוא דליפת 300 קוב של קונדנסט לתוך הים וחלק מזה יגיע אל החוף הישראלי.

מאיה יעקבס: זה מאסדת לוויתן בלבד.

מאיה יעקבס: הוא לא מתייחס לאפשרות של נפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואז מה העלות?

אילן ניסים: לא צפוי שמכוני ההתפלה יפגעו.

אילן ניסים: הם כנראה יסגרו, אבל לא בהכרח יפגעו.

אילן ניסים: אני רק שם את זה בפרופורציה ל-50,000 חביות או 250,000 חביות שנפרקות בצורה תדירה אל מול חופי אשקלון או אל מול חופי חיפה.

אילן ניסים: הרבה יותר קרוב לחוף.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מתכוון של נפט?

אילן ניסים: של נפט, לא של קונדנסט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה לגבי הטענה שמתחת לגז יש נפט ואם יש פגיעה בבאר עצמה, גם הנפט עלול לצאת.

מאיה יעקבס: הם רוצים להוציא נפט.

אילן ניסים: המאגר שמפיקים ממנו היום הוא מאגר של גז יבש עם מעט מאוד מזהמים ועם מעט מאוד קונדנסט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לפי מה ששמעתי, יש תכניות לנסות להוציא את הנפט שמתחת.

אילן ניסים: יש גם תכניות להגיע לירח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש טענות שמתחת לגז יש הרבה מאוד נפט והתכניות בעתיד הן להוציא גם אותו.

אילן ניסים: אני לא מכיר כרגע תכניות כאלו.

אילן ניסים: אף אחד לא הגיש לנו תכנית כזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מכיר את זה שיש שם מאגר נפט למטה?

אילן ניסים: יש הערכות שאולי יש נפט, אבל ההערכות האלו מתבססות על שיטה מרחוק, אנחנו לא יודעים אם יש או אין.

אילן ניסים: לא ידוע לי כרגע על תכניות לקדיחה לעומק גדול יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לחזור לבדיקות של העבר הסביבתי של חברה שהולכת להיכנס לארצנו ואנו מפקידים בידיה את כל תעשיית הגז הטבעי שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לדעת, האם ביקשתם רשימות של אירועי זיהום שהיו להם בעבר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם ביקשת לקבל מהם תחקירים שנעשו, משפטים ופסיקות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': או ששוב פעם תגיד לי שנשענתם על הפרסומים של אותה תביעה שהתייחסת אליה.

אילן ניסים: אני מחזיר אותנו שוב לאמירה השנייה שלי שתהליך העברת רישיונות הוא תהליך מובנה.

אילן ניסים: במסגרת התהליך הזה, ברגע שנכנס מפעיל חדש הוא נדרש להציג דוח נאותות סביבתית.

אילן ניסים: בדוח הנאותות הסביבתית צריך להיות מענה לכל אותם דברים.

אילן ניסים: יש שם בדיקה ובחינה עם כל האירועים, גם הסביבתיים וגם הבטיחותיים שהתרחשו בשנים האחרונות.

אילן ניסים: זה מלווה גם בתסקירים של בית משפט ואנחנו יכולים, ברגע שנקבל את הדוח הרשמי מהחברה לבדוק נושאים אחרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד לא קיבלתם אותו?

אילן ניסים: עוד לא קיבלנו אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז איך אתם מאשרים את העסקה הזו אם עוד לא קיבלתם אותו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד לא קיבלתם אותו, עוד לא בחנתם אותו ואתם כבר עושים ב-14 דיון על אישור העסקה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעצם מה שאתה אומר, זה שעוד לא בדקתם את פרטי כל הנתונים.

אילן ניסים: עד כמה שאני יודע, הדיון הוא דיון עקרוני לאישור העסקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך אפשר לנהל דיון עקרוני כשאין את כל הפרטים?

אילן ניסים: גם בארה"ב, לפי מה שאנחנו יודעים, הקניה עוד לא הושלמה.

אילן ניסים: יש עוד תהליך ארוך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי יש שם תביעה.

אילן ניסים: התנאים לאישור העסקה יקבעו במסגרת הדיון.

אילן ניסים: יש תהליך מאוד ארוך ומאוד מובנה של הדברים.

אילן ניסים: עוד פעם, אי אפשר להקדים את המהלך לפני שהדברים נבדקו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לתומר רוזנר, היועץ המשפטי של הוועדה יש הערות, בבקשה.

תומר רוזנר: אני סבור שהטענה שהדיון שעומד להתקיים הוא דיון עקרוני היא טענה שמעוררת קושי רב.

תומר רוזנר: הנושאים הסביבתיים שהועלו והושמעו כאן מדליקים נורות אדומות שצריך לבדוק אותן בטרם נכנסים לכל התהליך.

תומר רוזנר: תהליך ארוך ומייגע של אישור העסקה, כמו שאמר מר ניסים.

תומר רוזנר: אני כמובן לא יודע אם העובדות נכונות או לא נכונות וכמה הן מבוססות או לא מבוססות, אבל בהנחה ששמענו כאן עדויות מאנשים מכובדים ולא טענות רכילותיות, בבואה של מועצת הנפט, וכל גורם מאסדר אחר לקבל החלטה, גם אם היא עקרונית, הוא צריך להביא בחשבון את השיקול הזה כשיקול קריטי, במיוחד כשמדובר בפעילות שיש בה סיכון סביבתי רב.

תומר רוזנר: אי הבאת השיקול הזה בחשבון כבר בשלב הזה, מעוררת קושי משפטי רב ועלולה לפגום בהחלטה, גם היורד לשורשה.

אילן ניסים: אנחנו ניקח את זה לתשומת הלב ואני אעלה את זה בפני הממונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נודה לך על כך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שהדוח שאתם אמורים לקבל צריך להתפרסם בפני הציבור וזה צריך להתנהל בשקיפות.

תומר רוזנר: בטרם קבלת ההחלטה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמובן שבטרם קבלת ההחלטה, לא אחרי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבקשת כשאתם מקבלים את הדוח לשתף בו את הציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לפנות לרני עמיר, ראש היחידה הימית במשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום רני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה גם חבר במועצת הנפט מטעם המשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להבין מה העמדה של המשרד להגנת הסביבה ביחס לבקשה של חברת שברון לקנות את החלק של נובל אנרג'י באסדות הגז של ישראל.

רני עמיר: נתחיל בזה שלמשרד להגנת הסביבה אין השפעה על רכישת תאגיד בידי תאגיד אחר.

רני עמיר: יש רגולטורים יותר חשובים ויותר קובעים בישראל שהם אלה שאמורים לקבוע, ואני עדיין לא מדבר על משרד האנרגיה או רשות ההגבלים ואחרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בתור נציג המשרד להגנת הסביבה, אתה לא אמור להגיד שיש רגולטורים יותר חשובים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה הרגולטור הכי חשוב בעיניי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': וחוץ מזה אתה חבר במועצת הנפט.

רני עמיר: רכישת תאגידים היא לא בדיוק המטריה שלנו.

רני עמיר: אני חושב שהתפקיד שלנו, כמו שהזכרת נכון, הוא בחברותנו במועצת הנפט.

רני עמיר: אני ואדם נוסף במשרד להגנת הסביבה חברים במועצת הנפט, מועצה שמייעצת לממונה על הנפט.

רני עמיר: יש לה מעמד מייעץ בלבד, צריך לזכור זאת.

רני עמיר: זו לא מועצה שקובעת.

רני עמיר: אבל אנחנו בהחלט רשאים, ונעשה את זה, נעלה את העניין הזה ונוודא שהדיון ממוצה לפחות במוסד הציבורי שאמור לבחון את הדברים.

רני עמיר: גם בהיבט התאגידי, כמו שכרגע הזכרתי, זה לא תפקיד המשרד להגנת הסביבה, אבל זה בהחלט תפקידה של מועצת הנפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה זה שאמור לייצג את האינטרסים הסביבתיים במועצת הנפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתם לא תבואו ותחקרו קודם ותביאו את הסוגיה הזו ואת הרקורד הבעייתי, כמו ששמענו כאן, אז מי יעשה את זה?

רני עמיר: חייבים לשים את הדברים בפרופורציה.

רני עמיר: שמענו פה אנשים מכובדים, אני מעריך את כל מה ששמעתי, חלק מהאנשים אני גם מכיר ומוקיר את דעתם, כמו פרופסור סטיינר שאני מכיר אישית.

רני עמיר: אנחנו לא שמענו את הרגולטורים, ואני שם כובד משקל רציני מאוד על הרגולטורים, האמריקאים במקרה הזה.

רני עמיר: אילן ניסים קודם דיבר על התייעצות עם BOEM.

רני עמיר: הייתי מאוד שמח לשמוע אותם אישית, הייתי שמח לשמוע את משרד המשפטים האמריקאי, את ה- EPA האמריקאי ואת משרד האנרגיה האמריקאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה שלא תדבר עם משרד הסביבה האקוודורי או משרד הסביבה הניגרי או עם כל המקומות שבהם נגרם נזק נוראי לסביבה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא לבדוק את זה גם איתם?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לשמוע מהם ממקור ראשון.

רני עמיר: אני חושב שהחברה היא חברה אמריקאית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא משנה, מי שסבל ממנה יכול להעיד על מה שקרה ועל ההתמודדות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו ישראל, אנחנו לא אמריקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באה חברה אמריקאית וקונה פה את הנכסים שלנו, את נכסי הטבע שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הפגיעה שתקרה היא פגיעה בנו, לא באמריקאים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסבול את הזיהום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם הרקורד והאסטרטגיה של החברה הזו היא פגע וברח, כמו שראינו שקרה באקוודור שם לא היה פיצוי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם ציירו תמונה לפיה לטענתם לא היה פיצוי במקרים שבהם נגרם נזק, ולא רק שלא היה פיצוי אלא להפך, הם נקטו במהלך כוחני נגד המקומות שבהם העזו לתבוע אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שזה משהו שצריך להדאיג אותנו כמדינה שבה החברה הזו הולכת לפעול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתייחסת לישראל כעוד ניגריה ואקוודור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זו צריכה להיות הדרך שבה אנחנו מסתכלים על הדברים, לא כארה"ב.

רני עמיר: אמרת "אם" וזו לדעתי הייתה מילה מאוד חשובה.

רני עמיר: שמענו פה עדויות מזעזעות, אבל אנחנו כרגע לא יודעים כלום, אנחנו ברמת העדויות.

רני עמיר: אנחנו חייבים להבין על בוריים את הדברים שכרגע נדונים במדינת הדגל של חברת שברון, וזאת ארה"ב.

רני עמיר: אני רוצה להבהיר את העניין הזה ולהגיד את הדבר הבא: מועצת הנפט היא גוף מייעץ שחובה עליו לדעת את העובדות ולהביע את עמדתו.

רני עמיר: אני יודע, כי כבר העלנו זאת בישיבה קודמת, שהולכים להציג לנו את כל הפנים של הגישה הזו במועצת הנפט ולפי זה אנחנו נוכל גם להביע את עמדתנו ודעתנו.

רני עמיר: אני מקווה שעמדת מועצת הנפט תתקבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו עכשיו את נציג משרד האנרגיה אומר שהדוח הזה שהם ביקשו עדיין לא הגיע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד אין דוח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, אתם הולכים לדון בעוד כמה ימים על דוח שעדיין לא קיבלתם ולא היה לכם זמן ללמוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לאור מה שאתה שומע כאן היום, האם אתה לא חושב שיש מקום לבקש לפחות לדחות את הדיון הזה עד שאתם, כרגולטור סביבתי במדינת ישראל, תלמדו את כל הנסיבות, ההשלכות וההיסטוריה?

רני עמיר: אני אפילו לא יודע אם במועצה הקרובה תידון הרכישה הזו.

רני עמיר: אבל בוודאות דיברנו על זה כבר.

רני עמיר: שוב, אני אגיד את מה שאמרתי.

רני עמיר: אנחנו נדון בזה לעומק, אם לא נקבל את החומר, נבקש דחייה של הדיון.

רני עמיר: אבל אנחנו קצת מקדימים את המועד.

רני עמיר: כשנקבל את החומר, נדע.

רני עמיר: אני אומר שוב, בישיבה הקודמת של המועצה, אני באופן אישי העליתי את העניין הזה ונאמר שכשזה יהיה ריאלי, דהיינו כשיהיו מסמכי רכישה והעסק הזה יהיו לחלוטין סגור וחלוט, הדברים האלה יובאו לדיון במועצת הנפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מבין מה שקורה פה בעצם, כשהכול סגור וחלוט, מביאים את זה לאישור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התהליך לא צריך להיות הפוך?

רני עמיר: זה לא מה שאמרתי.

רני עמיר: אני אומר עוד פעם, מה שהובא לידיעתנו זה שטרום התהליך, כשיהיו כל המסמכים הריאליים כלומר, כוונת הרכישה כבר תהיה סגורה, הכול יהיה מתואם – אין לי מושג ברכישת תאגידים, אף פעם לא רכשתי ולא נרכשתי – כל המסמכים יובאו למועצת הנפט ושם זה ידון.

רני עמיר: בנישה החשובה שלי אתרום את מה שאני צריך לתרום.

רני עמיר: אני רוצה ברשותך להתייחס עוד פעם לדברים שעלו שהם בשולי הרכישה הזו – כן או לא – של שברון על ידי נובל אנרג'י.

רני עמיר: אני חושב שזה באמת נושא חשוב, אני חושב שהרשויות הרלוונטיות בישראל צריכות לתת את דעתן אם באמת נכנסת חברה כזו שיש לה היסטוריה סביבתית בעייתית.

רני עמיר: אני חושב שבהחלט מכל חברת קידוחים, בפרט מחברה כזו, צריכים להידרש מספר דרישות כמו למשל ביטוח גבוה, איתנות פיננסית וגם היסטוריה סביבתית.

רני עמיר: אם יש עם זה בעיות, אז וודאי שמשרד האנרגיה צריך לבוא ולהגיד מה מותר ומה אסור, צריך לקבוע לזה קריטריונים.

רני עמיר: עד כמה שאני יודע זה עדיין לא נעשה וחשוב שזה יעשה.

רני עמיר: בואו נניח שניה אחת שהרכישה הזו היא רכישה כשרה שתאושר על ידי כל הגורמים, ואכן חברת שברון תרכוש את נובל אנרג'י ותכנס לעבודה בארץ.

רני עמיר: פה אני רוצה להחליף כובע מתפקידי במועצת הנפט לתפקידי כמנהל היחידה הארצית להגנת הסביבה הימית ובכלל המשרד להגנת הסביבה.

רני עמיר: מהרגע שיש מפעיל כזה, בהנחה שהוא באמת מפעיל כשר והוא נמצא כרגע בשטח, פה אני רוצה לשים את הדברים על דיוקם.

רני עמיר: המשרד שלנו אחראי לוודא שבמקרה של זיהום הים מאירוע כזה או אחר, החברות האלה מוכנות, ערוכות, יש להן תכניות חירום, יש להן כוח אדם מיומן, יש להן כלי שיט זמינים, יש להן נהלים, יש להן התקשרויות גם עם גורמי חו"ל והן יודעות לתת מענה בכל אירוע שלא יתפתח.

רני עמיר: אני יכול בעניין הזה אולי לצייר זווית טיפה שונה ממה שצויר עד כה במובן הזה שאם חברת שברון – שכמו שאנחנו מבינים היא חברה כנראה גדולה, בעלת אמצעים עם יכולות – תגיע לארץ, אז הדרישות ממנה יהיו לנו הרבה יותר פשוטות במובן הזה שנוכל להציב כל דרישה וחזקה על החברה הזו.

רני עמיר: יהיו לה את היכולות והאמצעים להיענות לכל דרישה שנציג וזה איזשהו ניחום מסוים, אם מישהו דואג במובן הזה, שזו חברה גדולה עם כל מיני אג'נדות כאלה ואחרות.

סונדוס סאלח: אז אתה אומר, כנציג המשרד להגנת הסביבה, שכל הפגיעה ששברון עשתה בעולם ובארה"ב לא באה לידי ביטוי בעמדה שלכם?

רני עמיר: אני חושב שדיברתי על העניין הזה דיי ארוכות קודם.

סונדוס סאלח: באחד הסעיפים שאתם מתכוונים לדון בהם, לא מופיע לשקול ולבחון אותה כחברה?

רני עמיר: אולי לא הבהרתי את עצמי קודם אז אני אנסה עוד פעם.

רני עמיר: אני לא שוקל רכש של חברה, כמשרד להגנת הסביבה אני לא מחליט אם היא נרכשת או לא.

רני עמיר: כשיש חברה כזו וכשהיא נמצאת בשטח, התפקיד שלנו – ואת זה אנחנו עושים בצורה מאוד קפדנית – הוא לוודא שהחברה הזו יודעת לתת מענה למכלול האירועים שהיא הולכת לקיים בים.

רני עמיר: במילים אחרות, אם חברת שברון או כל שם אחר, באה היום לקדוח קידוח גז או להפעיל אסדת גז או אם זה יהיה גם קידוח נפט – ואני לא אוהב את זה – חזקה עליהם שיעמדו בכל הדרישות שלי.

רני עמיר: לא משנה אם קוראים להם שברון או אקסון או טקסקו או כל אחד אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו רק לא כל כך מבינים איזה בדיקות אתם עושים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם לא נכנסים לזה אפילו, לא קיבלתם שום דוח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם באים להחליט משהו בלי שהדבר הזה נחקר לעומק.

סונדוס סאלח: אתם בוחנים את זה דרך שאילת שאלות, אתם שואלים ומקבלים דוחות מה עושים במידה ש-?

סונדוס סאלח: או שיש לכם מבחנים מסוימים?

רני עמיר: עוד פעם, או שאני לא מסביר טוב או שאני לא מבין את השאלה.

רני עמיר: אני אנסה עוד פעם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רני עמיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לעו"ד יעל שיינין מרשות ההגבלים העסקיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מקווה ששמעת את כל הדיון.

יעל שיינין: שמעתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לדעת, אם תאושר הבקשה לעסקה עם שברון, האם היא עומדת בתנאים שנקבעו בזמנו במתווה הגז?

יעל שיינין: העסקה של שברון לרכישת נובל היא לא עסקה שקשורה בהכרח במתווה הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא קונה את הפעילות העסקית של שתי האסדות, נכון?

יעל שיינין: קודם כל, אני לא מכירה את מסמכי העסקה, הם לא הובאו בפנינו והם לא בהכרח צריכים לקבל את אישורנו.

יעל שיינין: שברון בעצם נכנסת לנעליה של נובל בתמר ובלוויתן והיא ממשיכה להיות מחויבת בחיובים של נובל מכוח מתווה הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, המגבלות שהממונה הטיל על התחרות על נובל אנרג'י, מה שהיה עכשיו בנושא הזה של אירוע תיאום המחירים, יחול גם אחרי הקניה של נובל על ידי שברון?

יעל שיינין: אלו לא ההוראות של הממונה על התחרות, זו החלטה של שר הכלכלה לפי סעיף 52, אבל כן, זה יחול גם על שברון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': העסקה הזו תגיע לפתחיכם, הרשות להגבלים עסקיים?

יעל שיינין: לא בהכרח, לא כל עסקת מיזוג מגיעה לאישורנו.

יעל שיינין: כשמדובר בחברה שהיא זרה וזו הפעם הראשונה שהיא נכנסת, זו העסקה הראשונה שלה בישראל, היא לא דורשת את אישורינו.

יעל שיינין: לפי מה שאני יודעת, זו הפעם הראשונה ששברון נכנסת לישראל.

יעל שיינין: כמובן שאני מצפה משברון לבדוק את זה ולא לקבל ייעוץ משפטי ממני.

יעל שיינין: ככל שבאמת זו הפעם הראשונה שהיא בישראל, רוב הסיכויים שהיא לא צריכה לקבל את אישורינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, הרגולטור היחיד שיחליט בסוף אם חברת אנרגיה שנכנסת לישראל היא נאותה הוא רק משרד האנרגיה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מנסה להבין אם יש עוד רגולציה.

יעל שיינין: אני לא יודעת להגיד על רגולציות אחרות.

יעל שיינין: אני יודעת לגבי הרשות לתחרות, לא כל עסקת מיזוג מגיעה אלינו והכללים הם בחוק.

יעל שיינין: זה לא קשור לשאלה אם זו חברת אנרגיה או משהו אחר.

יעל שיינין: לכן, לא בהכרח זה יגיע לאישורנו כעסקת מיזוג.

יעל שיינין: אני מעריכה שזה לא יגיע, אבל אני לא יודעת להתחייב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה, תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רצינו רק לבדוק אם יש פה התייחסויות מההיבט הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לפנות לענבר פפו מאדם, טבע ודין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום, רצית להגיב לדברים שאמר קודם אילן ניסים ממשרד האנרגיה.

ענבר פפו: כן, וגם לדברים שנאמרו אחריו.

ענבר פפו: אני מודה על הדיון ולכל מי שטרח.

ענבר פפו: נעשתה כאן עבודה נפלאה, אני מעריכה ומודה על זה.

ענבר פפו: אני אתחיל ואומר שכל החלטה של רשות ציבורית צריכה תשתית עובדתית נכונה ומלאה.

ענבר פפו: הדאיג אותי לשמוע את הדברים שאמר מר ניסים, לא רק עניין הרכילות אלא שבעצם העובדות לא הובאו לפניו.

ענבר פפו: אני מאוד מעריכה את העבודה שלו והייתי מצפה מנציג ציבור שמקבל כזו עסקה רצינית לפניו, שלא יחכה שהעובדות יגיעו אליו אלא שילך ויחפש ויבדוק את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נכון.

ענבר פפו: עומדים פה ארגוני המגזר השלישי ועוד אנשים מכל העולם שמביאים כל מיני סיפורים, עובדות, נתונים ומחקרים.

ענבר פפו: אז קודם כל, זה מובא בפניו ומצופה ממנו ללכת ולחפש את הדברים ולא מספיק בעיני רק לדבר עם רגולטור בארה"ב.

ענבר פפו: לעניות דעתי, יש חברות בת של החברה הזו בכל העולם וראוי שילכו וידברו גם עם רגולטורים נוספים ויבדקו עוד ועוד נתונים.

ענבר פפו: אם יש פה את החשש הזה, ראוי ונדרש מרשות ציבורית לקבל את התשתית העובדתית לפניה, מה שלא מרגיש לי שקורה.

ענבר פפו: אותו הדבר לגבי אדון רני עמיר.

ענבר פפו: לפי מה שאני יודעת, הדיון אמור להיות בעוד שבוע.

ענבר פפו: אני חושבת שיש לכם השפעה ואתם יכולים להשפיע ובאחריות

ענבר פפו: כם להביא את התשתית העובדתית.

ענבר פפו: האמרה "אנחנו לא יודעים כלום", יש בה קושי מסוים.

ענבר פפו: אם הדיון בשבוע הבא, מצופה ללכת לחפש סטטיסטיקות על שברון, מה היה, כל הדיבורים האלה שהיו עכשיו, הדברים שקרו בארה"ב, מה כמות הנזקים הסביבתיים שהיו, האם הם טיפלו בזה, כמה תביעות מתנהלות.

ענבר פפו: בסופו של דבר, גם אתם תצטרכו להתמודד עם החברה הזו ועם הרגולטור הזה.

ענבר פפו: אני מצפה שתלכו לחפש את הנתונים ושתגישו למועצת הנפט את חוות דעתכם ואת הנתונים.

ענבר פפו: כדי שאחר כך, אנשים ממשרד האנרגיה לא יוכלו להגיד שזה לא הגיע לפניהם.

ענבר פפו: זה גם לבוא לרגולציה, וגם לחפש עוד מחקרים ופרופסורים שבאו ודיברו לפניכם.

ענבר פפו: אני חושבת שתפקיד הוועדה פה הוא לדרוש מהממשלה להעמיד את התשתית העובדתית ואף לראות מה זו התשתית העובדתית הזו.

ענבר פפו: לדעתי, לא מדובר בכלל בהטלת דופי בחברה כזו או אחרת.

ענבר פפו: הייתי מצפה שיעשו את אותה בדיקה לכל חברה שנכנסת לארץ, קטנה או גדולה, על אחת כמה וכמה לחברה כל כך גדולה כמו שברון שאנחנו יודעים שההשפעה שלה בשוק יכולה להיות גדולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מסכימה אתך לחלוטין.

ענבר פפו: לסיום, אני קוראת לוועדה לדרוש זאת מהממשלה וגם לבקש ולדרוש שהפרוטוקולים של הדיון במועצת הנפט יהיו פתוחים לציבור.

ענבר פפו: זה לא משהו שקורה במהלך היום-יום אבל תמיד אפשר לעשות זאת, גם אם כרגע הנוהל הוא אחר.

ענבר פפו: אני חושבת שבמקרה הזה מדובר באירוע גדול, זו חברה גדולה וראוי, בעקבות הדרך המשפטית, שהפרוטוקולים יהיו פתוחים לציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הפרוטוקולים של הדיונים לא פתוחים?

ענבר פפו: יש סיכומים של הוועדות.

ענבר פפו: הפרוטוקול עצמו לא פתוח, למיטב ידיעתי, אם אני טועה, אשמח שיתקנו אותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אוקיי, תכף נשאל את זה.

ענבר פפו: הדבר השני הוא שימוע ציבורי.

ענבר פפו: אני חושבת שבמקרה הזה, ואפשר לחשוב גם על עוד מקרים, כשיש מיזוגים בכזה קנה מידה גדול עם חברה כל כך גדולה, אולי ראוי גם לערוך שימוע ודיון רחב יותר.

ענבר פפו: המינימום של המינימום זו דרישה לתשתית עובדתית שתוצג גם לציבור, זה חייב להיות פתוח לציבור.

ענבר פפו: אני חושבת שזו צריכה להיות דרישה של הוועדה, אני אשמח ואודה על זה, והפרוטוקולים צריכים להיות פתוחים.

ענבר פפו: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור למרב דוד, סמנכ"לית לובי 99, מה שנקרא הלובי של הציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': במסמך שהעברתם לוועדה, התייחסתם בעיקר לנושא התחרות במשק הגז ולהחלטה של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תבהירי לנו את הסוגיה הזו ומה מטריד אותך שם.

מרב דוד: ראינו פה שורה של רגולטורים שנראה שהם מאוד מתקשים לדבר באופן ביקורתי כלפי חברת גז ונפט ענקית שנכנסת לפה.

מרב דוד: מבחינתם, זה קודם כל חדשות טובות, או שהם לא יודעים שום דבר.

מרב דוד: גם ברשות ההגבלים אומרים: זה לא מובא לפתחנו בהקשר של מיזוג.

מרב דוד: עו"ד יעל שיינין מרשות ההגבלים, היום רשות התחרות, לא מזכירה החלטה שהתקבלה אך שלשום שבה צוות ממשלתי – בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ושבו הרשות לתחרות הייתה שחקן מאוד משמעותי – גרר רגליים במשך תקופה מאוד ארוכה.

מרב דוד: הם היו אמורים לקבל החלטה לגבי אופי התחרות במשק הגז, החלטה שתשפיע מאוד על שברון שנכנסת לפה כי זו החלטה שהתקבלה לגבי נובל אנרג'י.

מרב דוד: נובל אנרג'י קיבלה שלשום הנחה משמעותית.

מרב דוד: בשנה וחצי הקרובות היא יכולה להמשיך לפגוע באופן חסר תקדים בתחרות במשק הגז.

מרב דוד: הם למעשה קיבלו אישור לזכות הווטו שהם מטילים על עסקאות גז שמונעות ירידה של מחיר הגז לציבור.

מרב דוד: הם משתמשים בכוח המונופוליסטי שלהם שוב ושוב כדי למנוע עסקאות במחיר גז יותר נמוך.

מרב דוד: קצת קשה לדבר על כסף אחרי שדיברתם על בריאות ופגיעה בסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה נכון.

מרב דוד: שברון קיבלה מהרגולטורים, מהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה וממשרד המשפטים ורשות התחרות קבלת פנים מאוד נוחה מבחינתם.

מרב דוד: שברון כנראה לא מגיעה לכאן סתם, היא יודעת שמחיר הגז פה גבוה.

מרב דוד: מבין האתרים של נובל בעולם זה אתר בו היא הרוויחה הכי הרבה כסף עם מחיר גז הכי גבוה.

מרב דוד: מדינה שיש לה גז ומשלמת מחיר שהוא מהגבוהים בעולם.

מרב דוד: מחיר הגז הוא לא עניין אמורפי, אנחנו מדברים בסופו של דבר על חשבונות הגז שכולנו משלמים ועל יוקר המחייה באופן כללי.

מרב דוד: שברון קיבלה פה קארט בלאנש ממשרד המשפטים להמשיך ולפגוע בתחרות.

מרב דוד: חוות הדעת של עו"ד מאיר לוין, אם יורשה לי, מקבלת את הספין שחברות הגז עשו פה.

מרב דוד: הם כל הזמן התעסקו בשאלה אם זכות הווטו עומדת או לא בתנאי מתווה הגז וכמעט התעלמו מהאירוע שהתחיל את כל הסיפור הזה, שגרם לחברות הגז השותפות של נובל לרוץ לרשות התחרות ולהתלונן, וזה האירוע של תיאום המחירים במכרז חברת חשמל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מרב, אני מצטערת שאני קוטעת אותך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את מעלה סוגיה מאוד חשובה, שלא תחשבי לרגע שאני מקלה בה או חושבת שהיא לא צריכה לעניין כל אזרח במדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אני חושבת שלצורך הדיון הזה כאן לגבי הכניסה של שברון וההתייחסות של ועדת הפנים והגנת הסביבה להיבטים הסביבתיים וההשלכות שעלולות להיות, זה כרגע פחות הנושא שלנו.

מרב דוד: אני חושבת שזה מסמן את הגישה המתמשכת של כל הרגולטורים כלפי חברות הגז שהיא גישה של יד מאוד רכה.

מרב דוד: שברון מבינה מההחלטה שניתנה, אך לפני יומיים, איך הרגולטור הישראלי עומד לנהוג בה.

מרב דוד: אני חושבת שאת צריכה לדורש מכל הרגולטורים, בקו אחד, לעמוד בסטנדרט הרבה יותר גבוה שמקובל בעולם בכל התחומים, גם בתחרות וגם בסביבה.

מרב דוד: אנחנו רואים כבר את תזכיר החוק על מתקן ההנזלה שמשרד האנרגיה רוצה לבנות ללא רישוי.

מרב דוד: כל הרגולטורים מתכווננים לרגולציה שהיא מאוד רכה.

מרב דוד: לא צריך לוותר כאן וצריך לשאול את משרד המשפטים שאלות מאוד קשות כי בסוף דברים קשורים.

מרב דוד: הכסף מניע את התהליך שנגמר בסוף בנזקים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין ספק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כאחת מהחלטות הישיבה היום אני אמליץ לקיים דיון באספקט הזה בוועדה נוספת שיש כאן בכנסת, בראשות חה"כ אבי דיכטר, שאמורה לטפל בכל נושא חלוקת המשאבים של תעשיית הגז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שמה שאת מעלה כאן הוא בהחלט נושא לדיון מאוד נרחב שם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זו תהיה אחת מהמלצות הוועדה היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוני ספיר, עמותת שומרי הבית, יש לך מה להוסיף לדברים שנאמרו כאן מטעם ארגוני הסביבה?

יוני ספיר: תודה על הדיון המרתק הזה.

יוני ספיר: אני רוצה לגעת במה שאמר אילן ניסים בנושא הפחתת הפליטות של תחמוצות החנקן ותחמוצות הגופרית.

יוני ספיר: שוב אני אומר למשרד האנרגיה: תבדקו מה קרה בסקטור האנרגיה במזהם מסרטן וודאי שנקרא בנזן.

יוני ספיר: על פי הדוחות של המשרד להגנת הסביבה, יש עליה של פי ארבעה בפליטות בין השנים 2012-2018.

יוני ספיר: שוב מדברים על הפחתות ב- CO2 לנפש.

יוני ספיר: תבדקו מה קורה במתאן שהוא גז חממה עוצמתי ותראו עליה של פי ארבעה מ-2013 ואילך, בלי לקחת בחשבון עדיין את לוויתן וכריש-תנין.

יוני ספיר: השורה התחתונה של מה שאני רוצה לומר היא שחייב להיות שימוע חוצה משרדי ממשלה, לרבות משרד האוצר, משרד המשפטים, ההגבלים העסקיים וכו' ולא רק משרד האנרגיה.

יוני ספיר: זו הזדמנות לפרק את מונופול הגז.

יוני ספיר: יש לזה קשר ישיר ליוקר המחייה בישראל, לנושא הביטחוני, לסביבה, לבריאות וכן הלאה.

יוני ספיר: מתווה הגז, כמו שכולנו יודעים, דיברו על זה קודם, יצר קשיים בתחרות.

יוני ספיר: לא סביר שמנהל השיווק של נובל אנרג'י במכרז חברת החשמל מתמחר גם את ההצעה מטעם תמר וגם את ההצעה מטעם לוויתן – ותראו איזה פלא, אותה הצעה בדיוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוני, אתה לוקח אותנו לנושאים חשובים ומעניינים אבל זה לא הנושא שלנו היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאלתי אם יש לך מה להוסיף לגבי הסוגיה שאנחנו מדברים עליה היום.

יוני ספיר: אני חושב שצריך לפצל את שוק הגז המקומי לשלושה מאגרים.

יוני ספיר: שברון צריכה לקחת את מאגר תמר, דלק מחויבת למכור את ההחזקות שלה שם.

יוני ספיר: לגבי מאגר לוויתן, שברון צריכה לצאת ממנו על פי ההנחיות של ההגבלים העסקיים בתוך שלוש שנים.

יוני ספיר: יש שם אפשרות לדלק, באמצעות איתקה וגורמים אחרים, להפעיל את לוויתן.

יוני ספיר: שברון לא צריכה להחזיק בלוויתן.

יוני ספיר: כריש-תנין, כאמור, מופעל על ידי אנרג'יאן.

יוני ספיר: פיצול כזה מפרק את המונופול ומאפשר למחירי הגז בישראל לרדת לרמות של ארה"ב.

יוני ספיר: בספוט אפשר לרדת לרמה של רבע ביחס למה שמתרחש היום בישראל.

יוני ספיר: ההשוואה שצריכה להיות היא לארה"ב ולאירופה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נעבור לאמיר פוסטר, מנכ"ל אגוד תעשיות חיפושי הנפט והגז בישראל.

אמיר פוסטר: שלום לכולם.

אמיר פוסטר: אני אציג גישה אחרת מהגישה שהוצגה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לטובת מי שלא מכיר את האגוד שלכם, תסביר מי אתם ומי חבר בו.

אמיר פוסטר: באגוד חברים כלל מפיקי הגז בישראל היום, אלה ששותפים בתמר, בלוויתן ובכריש-תנין.

אמיר פוסטר: האגוד פועל להטמעה של שימוש בגז טבעי במשק הישראלי ובפתיחת דלתות, ככל האפשר, במעגלים הקרובים האזוריים וגם מעבר לזה מבחינת ייצוא גז טבעי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה שתי חברות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדובר בשתי חברות שמפיקות גז בישראל, דלק ונובל?

אמיר פוסטר: לא, יש פה את דלק, נובל, תמר פטרוליום, ישראמקו, דור גז, רציו ואנרג'יאן.

אמיר פוסטר: יש פה הרבה חברות.

אמיר פוסטר: במאגרים יש כל מיני שותפים.

אמיר פוסטר: בתמר ובלוויתן, מי שמפעיל את המאגר בפועל זה נובל אנרג'י ששברון תכנס לנעליים שלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת אומרת שכל השותפים כרגע מפעילים את מאגרי הגז של מדינת ישראל.

אמיר פוסטר: כן, הם שותפים.

אמיר פוסטר: מי שמפעיל היא נובל, ובכריש-תנין זה אנרג'יאן.

אמיר פוסטר: שברון אמורה להיכנס לנעליים של נובל לפי העסקה הזו.

אמיר פוסטר: אני חושב שזו ברכה מאוד גדולה לישראל שחברה בסדר גודל של שברון נכנסת כאן לישראל.

אמיר פוסטר: עשרים שנה לפחות מנסים כל מיני גורמים להביא חברות בסדר גודל כזה לישראל.

אמיר פוסטר: ניסו טיפה להסתיר למה החברות האלה לא רוצות להגיע לכאן.

אמיר פוסטר: אחת הסיבות שדיברו עליה בשקט היא בגלל החרם הערבי שהיה סביב ישראל וחברות פחדו לבוא לישראל כי פחדו שידפקו להן את הפעילות או את הנכסים בעולם הערבי.

אמיר פוסטר: מה שקרה פה מתחילת השנה, עם תחילת הזרמת גז למצרים בצורה משמעותית ולירדן והקשר ההדוק שיש בין ישראלים למצרים ולירדנים שמתעסקים בתעשייה הזו.

אמיר פוסטר: אני חושב שזה מה שאפשר בסופו של דבר לחברה כמו שברון לא לפחד ולבוא ולהיכנס ולעשות עסקים בישראל.

אמיר פוסטר: כשאני מסתכל על זה מהמבט הזה, אני רואה חברה שהיא עצומה, את זה כולם פה מבינים.

אמיר פוסטר: יש לה כיסים עמוקים, יש לה יכולת להוציא לפועל פרויקטים שבעבר אולי היו נראים דמיוניים כאן.

אמיר פוסטר: פרויקטים כמו בניית תשתית נוספת ביננו לבין מצרים, לבנות צינור ביננו לבין מצרים.

אמיר פוסטר: אולי בעתיד, למרות שזה עדיין נשמע רחוק, חברה כמו שברון יכולה תאורטית להגיע עם צינור לאירופה, שאני חושב שזה דבר טוב גם בשבילנו וגם בשביל האירופאים.

אמיר פוסטר: יש להם גם יכולת שיווקית מאוד גדולה של גז מהאזור לכל מיני מקומות בעולם.

אמיר פוסטר: זו באמת חברה בסדר גודל אחר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האספקט שאתה מתייחס אליו הוא הכיסים העמוקים של החברה והניסיון שלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין עוד אספקטים שאתה מתייחס אליהם כשאתה בוחן חברה שנכנסת לישראל?

אמיר פוסטר: אני רוצה שפעילות של חברות שמתבצעת פה ארץ – ובכלל בעולם, אבל אם יש לי השפעה כלשהי זה כאן בארץ ולא בעולם – תעשה בצורה הנקייה והטובה ביותר.

אמיר פוסטר: צריכה להיות רגולציה שמצד אחד, מאפשרת לפעול ומצד שני, מאפשרת להגן על הציבור ועל האזרחים.

אמיר פוסטר: הדברים האלה צריכים לעבוד ביחד.

אמיר פוסטר: אני מאמין שיש נקודות שאפשר לפעול במסגרת כזו ביחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשאתה שומע את העדויות מרחבי העולם ששמענו כאן בדיון הזה, על ההתנהלות והגישה של החברה הזו, זה לא מסוג הדברים שקצת מטרידים אותך?

אמיר פוסטר: קודם כל אלה דברים שלא נעים לשמוע, אין ספק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא נעים לשמוע אבל אני חושבת שזה יהיה לנו עוד פחות נעים לחוות את זה.

אמיר פוסטר: אני לא מאמין שנחווה דבר כזה כאן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

אמיר פוסטר: אני לא חושב, ממש לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא יכול לקרות אסון פה בישראל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו חסינים?

אמיר פוסטר: לא, אנחנו לא חסינים.

אמיר פוסטר: צריך לזכור שבארץ אנחנו מדברים על מאגרי גז ולא מאגרי נפט.

אמיר פוסטר: פוטנציאל הנזק שיש מדליפה ממכלית או מאניית סוחר רגילה היא הרבה יותר גדולה מפוטנציאל הנזק מאסדות הגז שיש פה כרגע.

אמיר פוסטר: יש פוטנציאל למצוא נפט בישראל, גם במדינות אחרות באזור, אבל אני לא מכיר משהו שהוא כרגע על הפרק, גם לא קרוב לזה.

אמיר פוסטר: גם אם בסופו של דבר יהיו פה קידוחי נפט, נצטרך לעשות זאת עם רגולציה נכונה.

אמיר פוסטר: אני חושב שהחברות בעצמן יצטרכו לעשות זאת בצורה המיטבית והמודרנית ביותר שקיימת.

אמיר פוסטר: כשאני מסתכל על הגעה של חברה כמו שברון לכאן, על כל מה שדובר פה והשתמע ממה ששמענו קודם, בסופו של דבר זו חברה עם ידע עצום והיא פועלת באירופה, בארה"ב ובאוסטרליה, היא פועלת בהרבה מקומות בעולם וכן מצליחה לפעול במקומות עם הרגולציה הכי גבוהה שיש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו עדויות על הדרך בה היא פועלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ככל שחברה היא גדולה יש לה כוח יותר גדול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לה יכולת להעסיק עורכי דין ולוביסטים בכל העולם כדי לנהל את המאבקים שלה בצורה מאוד כוחנית, זה מסוג הדברים שאתה מרגיש נוח שיכנסו למדינת ישראל?

אמיר פוסטר: אני חייב להגיד שכן.

אמיר פוסטר: שמעתי את כל מה שדיברו על מה שהיה בעבר בכל מיני מקומות בעולם.

אמיר פוסטר: צריך לזכור שהתעשייה היום, זו לא התעשייה שהייתה בשנות ה-80 או בשנות ה-90 או גם לא לפני 20 שנה.

אמיר פוסטר: יש מודעות היום.

אמיר פוסטר: אני בקשר עם אנשים שעובדים בתעשייה הזו והם אנשים שחיים כמונו וכמוכם, זה ציבור, אלה אנשים.

אמיר פוסטר: זה לא משהו שנלקח מאיזה מקום שולי, לא מוכר ולא ידוע.

אמיר פוסטר: רוב האנשים שאני מכיר, גם בתעשייה, כמו בכל מקום אחר, הם אנשים שרוצים לעשות טוב.

אמיר פוסטר: אנחנו נמצאים באיזשהו צומת מאוד משמעותי, גם כלכלי גם סביבתי, ובצומת הזה יש כל מיני דעות.

אמיר פוסטר: בסופו של דבר, האנשים שאני מכיר בתעשייה הזו – אני לא מכיר את האנשים של שברון, לא פגשתי אותם פנים מול פנים, גם לא בטלפון ולצערי עדיין לא במייל – הם אנשים שרוצים לעשות פה טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשאני רואה אנשים שבאים מהתעשייה הזו אני שואלת – וזה לא כל כך הנושא של הדיון הזה, זה הנושא של הדיון הבא שלנו – על משבר האקלים שמעת, נכון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, אתה מבין שיש לנו אחריות להמעיט בשימוש בדלקים פוסילים וכל מה שאתם עושים זה רק לחפש את הדרך איך להגדיל את השימוש בדלקים פוסילים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך אנחנו מוכרים לכולם, ממשיכים לשאוב, מחפשים עוד ועוד דלקים פוסילים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני שואל אותך, זו שאלה אישית , התרומה שלכם לנושא הזה לא מטרידה אותך קצת?

אמיר פוסטר: אני מאוד שמח שהעלית את הנקודה הזו.

אמיר פוסטר: כל אחד מסתכל קדימה ויש לו את נקודת המבט שלו ואת הדרך שלו בה הוא חושב שהוא עושה טוב ומביא טוב לעולם הזה.

אמיר פוסטר: אני מאמין שכל האנשים שנמצאים פה, הלב שלהם הוא באמת ממקום של טוב.

אמיר פוסטר: אבל יש כל מיני דרכים.

אמיר פוסטר: כשאני מסתכל היום 10,15,20 שנים קדימה ואני מבין את כל ההתפתחות שיש באנרגיות מתחדשות ובטריות וכל מיני דברים כאלה – אני מכיר את זה, אני רואה את זה, זה לא משהו שאני לא מסתכל עליו, להפך אני בודק את זה – ואני אומר איך אני יכול כמה שיותר מהר לעזור להביא להורדה של פליטת מזהמים בישראל, להורדה של פליטת גזי חממה, ואני יודע שהגז הטבעי הוא חלק מהפתרון הזה.

אמיר פוסטר: אני לא יודע להגיד לך אם לעוד 100 שנה או לעוד 50 שנה או לעוד 70 שנה.

אמיר פוסטר: אני לא יודע איך תהיה ההתפתחות הטכנולוגית עד אז.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו אולי לא נגיע לשם, לפחות הילדים שלנו, זו הבעיה.

אמיר פוסטר: אנחנו נגיע לשם.

אמיר פוסטר: הייתי שמח אם הוועדה הזו תתכנס בקרוב ותדבר על איך זה ששורפים פה 30% פחם בייצור חשמל.

אמיר פוסטר: אפשר להגיע להורדה דרמטית מידית בפליטת מזהמים וגזי חממה.

אמיר פוסטר: אני תקוע בדבר הזה, כולם יודעים את זה ואף אחד לא מדבר על זה יותר מדיי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האמת שעשינו על זה דיונים ודיברנו על זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': נשמח לדבר גם על זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוסף אברמוביץ, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני נותנת לך לעשות סיכום מנקודת המבט שלכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מתנדב בצלול ובמרכז השל, ליווית את הרצון לעשות את הדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתה יכול לעשות סיכום של הטענות שלכם ואז נעבור לסיכום שלנו.

יוסף אברמוביץ: תודה רבה ליושבת-ראש הוועדה, גיבורה ירוקה ולחברת הכנסת סאלח, ידידה לכל דבר שקשור לצדק חברתי וצדק סביבתי.

יוסף אברמוביץ: תודה, לא רק בשם אזרחי מדינת ישראל, אלא גם בשם התנועה הסביבתית העולמית.

יוסף אברמוביץ: שמענו רק כמה קולות אבל ברור שזה קצה הקרחון.

יוסף אברמוביץ: יכולנו להיות פה חודש שלם ולשמוע עדויות.

יוסף אברמוביץ: ברור שיש צורך בחקירה מעמיקה יותר לפני שמדינת ישראל, באמצעות שר האנרגיה ומועצת הנפט, יגיעו להחלטה להעביר נכסים – שלנו, לא של נובל – מנובל לחברת שברון.

יוסף אברמוביץ: חודש אלול הוא תקופה של התבוננות נפש פנימית.

יוסף אברמוביץ: עלינו לחשוב היטב לפני שאנחנו פועלים כעם וכמדינה בנושא כל כך חשוב.

יוסף אברמוביץ: נציג משרד האנרגיה, אילן ניסים – אני בטוח שד"ר נאן גריר מוכנה לעבור אתך ועם כל מועצת הנפט על 57 התיקים לפחות, אחד אחד.

יוסף אברמוביץ: זו לא רכילות, אלה עובדות, אלה תיקים.

יוסף אברמוביץ: רק בגלל שיש לשברון אין סוף כסף והם אולי יכולים לצאת מאחריות חוקית, זה לא אומר שהם הוציאו את עצמם מהאחריות המוסרית שמונחת על כתפיהם.

יוסף אברמוביץ: בסרטונים, שלא היה לנו זמן להראות, רואים את הנזק הסביבתי והנזק לבני האדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את כל הסרטונים נשים באתר הוועדה ואפשר יהיה לראות אותם.

יוסף אברמוביץ: אנחנו לא נמצאים פה כדי לתת פסיקה חוקית.

יוסף אברמוביץ: ההחלטה להפקיד את הים והחופים ואת מי השתייה של ישראל בידי חברה שהיא חסרת מצפון מוסרי ובעלת היסטוריה של התעללות איפשהו קוסמת להנהגת מדינת ישראל.

יוסף אברמוביץ: מה זה אומר על האופי של שר האנרגיה, האופי של ראש הממשלה, האופי של חברי מועצת הנפט שלא שאלו את השאלות, ועכשיו כשהם שומעים, הם רוצים להתקדם.

יוסף אברמוביץ: אנחנו האזרחים אומרים: לא.

אם אתם מנסים להיכנס לשוק הישראלי, תראו קצת רצון טוב.

תראו קצת רצון טוב ועזרו לקהילות שנפגעו.

שברון, ספקו לישראל כוח אדם וציוד להתמודד עם דליפת נפט גדולה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוסי, בוא.

יוסף אברמוביץ: אני באמת רוצה להודות לכם, זו אולי הפעם היחידה בפרלמנט בעולם שהתחיל דיון על הרקורד הסביבתי של חברת שברון.

יוסף אברמוביץ: שנה טובה וירוקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה לכל המשתתפים שהיו בזום, מהארץ ומהעולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמו שאמרתי בדברי הפתיח, ההחלטה אם לאשר את הבקשה של שברון לרכוש את האחזקות של נובל אנרג'י במאגרי הגז שלנו היא החלטה מורכבת ויש לה השלכות רוחב גם בתחום הסביבתי וגם בתחום הכלכלי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו כאן היום עדויות מדאיגות, בלשון המעטה, לגבי עברה הסביבתי של שברון המבקשת לקנות את השליטה במאגרי הגז של ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו סבורים שחברת שברון חייבת לתת דין וחשבון מפורט בנושא הזה לציבור הישראלי, לו שייכים אוצרות הטבע של מדינת ישראל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מצרים על כך ששברון בחרה לא לעשות את זה בדיון היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנו סבורים שהגורמים המאסדרים שבסמכותם לשקול את בקשת שברון, חייבים ונדרשים להביא בשיקולים שלהם את עברה הסביבתי הבעייתי של החברה הזו כחלק משמעותי ממכלול השיקולים בבואם להחליט בבקשה שהוגשה אליהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התעלמות מעניין זה, הימנעות משקילת שיקול רלוונטי וקריטי תביא לכך שהחלטה שתתקבל תחשב כפגומה בפגם היורד לשורשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כפי שבנק הנותן הלוואה לתאגיד המבקש לבצע פעילות שיש בה סיכון סביבתי, כך גם מועצת הנפט ושאר הגורמים המוסמכים נדרשים להתייחס לדברים החמורים ששמענו כאן על קצה המזלג ומדליקים בעיננו נורות אדומות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה דורשת מהגורמים המוסמכים, בעקבות מה שעלה בדיון, לקיים שימוע ציבורי לחברת שברון שבו יתבררו לעומק כל הטענות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תעביר למועצת הנפט ולשאר גופי האסדרה את פרוטוקול הדיון הזה והם נדרשים לדווח לוועדה בטרם יחליטו לגבי הבקשה של חברת שברון, כיצד יישמו את חובתם להביא בחשבון את עברה הסביבתי הבעייתי של החברה שעליו שמענו היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנו קוראים למועצת הנפט, ולשאר המאסדרים, הרגולטורים, להימנע מאישור הבקשה בהתחשב בנושא הסביבתי, אלא אם ישתכנעו שכל המידע שהוצג לוועדה הזו אינו נכון, או רכילות, כפי שהוגדר פה על ידי נציג משרד האנרגיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה לא תרפה ותמשיך במעקב הדוק ומצפה ליישום ההחלטות על ידי הרשות המבצעת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה דורשת ממשרד האנרגיה להעביר לוועדה את גובה הערובה הנדרשת מחברת שברון כתנאי לאישור העסקה ואת גובה הביטוח שהחברה נדרשת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא שמענו כאן סכומים מדויקים ואנחנו מבקשים לדעת אותם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה דורשת כי טרם הדיון ב-14 בספטמבר בוועדת הנפט, יפרסם משרד האנרגיה את הדוח, שדובר עליו כאן, שהוא צריך לקבל על פעילותה של חברת שברון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדבר הזה צריך לדעתנו להתנהל בשקיפות ובשיתוף הציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו את דבריו של רני עמיר מהמשרד להגנת הסביבה כי במידה ולא יתקבלו אצלם עד ליום הדיון הזה כל הנתונים הנדרשים, הם יפנו למשרד האנרגיה בדרישה לא לקיים את הדיון במועצת הנפט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה, כמו שדיברנו כאן, תמליץ לקיים דיון מיוחד בנושא חלוקת משאבי תעשיית הגז לאור הכניסה של שברון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי אפשר להטיל על ועדת הכנסת להחליט באיזו ועדה זה יתנהל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם זה יהיה בוועדה המיוחדת לפיקוח על הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי גז ונפט, בעיני זו הוועדה המתאימה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אולי דווקא המקום הנכון זו ועדת הכלכלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאפשר לדון ולהחליט איפה המקום הנכון לדון בהיבטים הכלכליים של כניסת החברה הזו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מודה לכם על ההקשבה ועל הנוכחות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל מה ששידרנו כאן בוועדה ושודר בשפה האנגלית, אנחנו נתרגם והוא יהיה בעתיד באתר הוועדה עם כתוביות בעברית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לכל המשתתפים.