ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 63, 2020-09-09 09:41

רם שפע: בוקר טוב, חברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם.

רם שפע: שלום גם למי שהצליח לעלות בזום.

רם שפע: אנחנו מתנצלים, היה פה עניין טכני עם הזום ועכשיו אנחנו מתחילים להעלות אנשים.

רם שפע: אנחנו מתכנסים לדיון בעקבות בקשה של חברתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לייצר דיון מעמיק יותר ועוקב אחרי כל נושא מינוי צוותי ההוראה בבתי הספר הערבים, ובכלל השיטה של איך המינויים מתנהלים גם דרך המחוזות וגם בכלל עם צוותי ההוראה בחברה הערבית.

רם שפע: אני יודע להגיד על עצמי כסטודנט בסמינר הקיבוצים, שהתמודדנו המון כאגודת סטודנטים עם האופן שבו זה מתנהל ועם הפערים האדירים שיש, אבל אני סומך על עאידה שהיא מכירה את הנושא טוב ולעומק.

רם שפע: תוך כדי גם קיבלנו פה תשובות ממשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל חבל שברגע האחרון.

רם שפע: כמובן שברגע האחרון.

רם שפע: בבקשה, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, היושב-ראש, באמת תודה על ההיענות המהירה לבקשה לדיון חשוב זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו היום דנים בנושא שמעסיק לא רק את המורים והמורות הערבים שמחכים כבר שנים, ולפעמים הם מחכים מעל לעשר שנים, כמו אחד המקרים שמוזמן היום לתת עדות, כדי להיות משובץ במערכת החינוך, אלא אנחנו מדברים גם על המשפחות שלהם שתלו תקוות שבשנים של השכלה גבוהה הם קונים לבנים ולבנות שלהם עתיד.

עאידה תומא סלימאן: כיום מדובר על סטטיסטיקה, ואני מאוד ארצה לשמוע בצורה הכי ברורה ממשרד החינוך, מה נמצא אצלם במאגר של הרישומים.

עאידה תומא סלימאן: ידוע לנו על כ-11,000 מורים ובעיקר מורות ערביות שרשומים במאגר של דורשי שיבוץ במערכת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: כ-3,000 כבר התייאשו ונטשו וכבר לא מבקשים עבודה, ומצאו לעצמם עבודה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: הנושא הזה כבר נידון הרבה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: גם כשהייתי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, דנו בנושא הזה וביקשנו תשובות ממשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: הטענה הידועה של משרד החינוך, שהנוהל הזה נעשה בגלל שיש היצע מאוד גבוה של מורים ומורות שרוצים, ואין משרות פנויות.

עאידה תומא סלימאן: גם את הטענה הזו אפשר להפריך.

עאידה תומא סלימאן: למה אפשר להפריך?

עאידה תומא סלימאן: לא בגלל שאין מורים ומורות, אלא בגלל המחסור הידוע בשעות לימוד והאפליה בשעות הלימוד בין תלמידים ערבים ויהודים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו טוענים, אם היו משווים את שעות הלימודים בין שתי מערכות החינוך, אז אולי זה היה נותן ומספק שעות לימוד ומשרה לכמה אלפים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם צריכים לקחת בחשבון את הצפיפות בבתי הספר.

עאידה תומא סלימאן: אם היו פותרים את הבעיה של הצפיפות ובונים כיתות מתאימות לפי הצורך בחינוך הערבי, זה היה גם עונה ופותר חלק מהבעיות.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לבוא ולטעון פה שזה נוהל כאילו שוויוני.

עאידה תומא סלימאן: היו לי התכתבויות אז עם שר החינוך בנט שטען שזה לא נוהל מפלה.

עאידה תומא סלימאן: כן נוהל, כן מפלה.

עאידה תומא סלימאן: זה נוהל שלמראית עין יוצר מצב של שוויון ושל שקיפות וניקוד וכו', אבל בעצם זה יוצר מצב של אי שוויון, כי מה שקורה, שהמורים והמורות מקבלים את הניקוד שלהם, ותיכף נשמע מה הם הקריטריונים.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי, הם קריטריונים שלא תמיד קשורים ביכולות המקצועיות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: זה לפעמים קשור במרחק מגורים, זה קשור לכמה שנים כבר שקיבלו, ובציונים, כאשר כולנו יודעים שבמערכת חינוך גם טיב היחסים האנושיים והתקשורת אצל המורה וכל הנושאים האחרים הם חלק מהעניין.

רם שפע: חלק עיקרי, קריטי.

עאידה תומא סלימאן: מה שעוד נודע לי, שיש ועדה שעושה את השיבוצים באוכלוסייה הערבית בתקופה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה הזו, אף אחד לא יודע מי החברים בתוכה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת היום לדעת מי הם החברים בוועדת השיבוצים הזו ולמה היא לא שקופה.

עאידה תומא סלימאן: למה אין פרסום בשום מקום על העבודה שלהם ולמה כל פעם צריך לבוא בדרישות ולנסות לדלות את המידע ממשרד החינוך?

עאידה תומא סלימאן: באחד הדוחות, אמנם נכתב אולי ב-2012, של מבקר המדינה, נאמר שגם ניתן למפקחים משהו שנקרא קריטריון חריג, שיש ביכולת כל מפקח להוסיף למורים ומורות הרשומים או דורשי העבודה, והקריטריון הזה ישפר את הניקוד של אותו אדם בלי שקבע אז משרד החינוך מה זה הקריטריון החריג.

עאידה תומא סלימאן: רצוני לשאול האם הקריטריון החריג הזה עדיין קיים?

עאידה תומא סלימאן: מי מהמפקחים מקבל לידיים שלו את הסמכות?

עאידה תומא סלימאן: האם למדו משהו במשרד החינוך מאותו דוח של מבקר המדינה והבהירו איך קובעים את הקריטריון החריג ומה הניקוד שניתן לו וכו'?

עאידה תומא סלימאן: יש הרבה תלונות על העובדה שכל העניין של הניקוד משתנה בצורה מתמדת, כלומר אתה יכול להיות השני בתור להיות משובץ, ופתאום יש קבוצה חדשה של דורשי עבודה ואז אתה עף למספר 23 או 40.

יאיר גולן: עאידה, הניקוד הזה קיים גם - - -?

עאידה תומא סלימאן: לא, זה רק קיים באוכלוסייה הערבית, בבתי ספר ערבים.

רם שפע: אבל אפשר לדעת איפה אתה בשיבוץ, אם הוא זז, נדחק 20 מקומות?

עאידה תומא סלימאן: אפשר להיכנס לאתר של המשרד.

עאידה תומא סלימאן: יש קוד סודי ואפשר לבדוק, לפחות ככה ידוע לי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת עד כמה זה הולך בצורה מסודרת.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לדעת על סמך מה השתנה התור שלך בשיבוץ.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יש נוהל חדש שהוציאו על שיבוץ בחברה הערבית הבדואית בנגב, שאפילו המנהל, אין לו את הסמכות לקבל מורה להחליף מורה בחופשת לידה.

עאידה תומא סלימאן: צריך לקחת בחשבון שבעת הקורונה התווספו שעות לימוד לבתי הספר.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שהעסק הגדול של השיבוץ, ואנחנו העלינו את זה בוועדת הכספים כאשר שאלנו כמה בממוצע תקנים חדשים תקבל מערכת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: הבנו שזה בין 1,400 עד 1,600 תקנים שחלק מהם יעבו ויוסיפו לחצאי התקנים שקיימים, אבל צריך לקלוט חדשים.

עאידה תומא סלימאן: הוועדות האלה אמורות לקלוט.

עאידה תומא סלימאן: השאלה איך זה הלך, כי אנחנו יודעים על מקומות שעדיין לא שובצו בהם מורים חדשים.

עאידה תומא סלימאן: השאלה, כמה מורים ומורות חדשים נתקבלו למערכת בצל הקורונה, כמה התווספו לתקנים הקיימים ואיך נעשית עבודת השיבוץ הזו?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה נוהל מפלה.

עאידה תומא סלימאן: זה נוהל שחייב להסתיים בתשובה ממשרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: כשקיימתי את הדיון בוועדה ב-2016 נאמר לי שהקימו ועדה לבחון את הנוהל הזה וכנראה יכניסו בו שינויים.

עאידה תומא סלימאן: השאלה, זה נעשה או לא?

רם שפע: בואי נראה מה קרה בארבע השנים האחרונות.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה לדעת מה קרה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: תיכף נשמע את משרד החינוך.

רם שפע: חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב-ראש תודה, עאידה, שהעלית את הנושא.

וליד טאהא: הנושא הזה מעסיק אותנו מאוד בכל יום, בכל השנים.

וליד טאהא: רק למי שלא יודע, מערכת הניקוד היא מערכת שבאמצעותה ממנים מורים/מורות לעסוק בהוראה, שהם מועסקים במשרד.

וליד טאהא: אין לזה קשר למוכר שאינו רשמי.

וליד טאהא: זה רק קשור למה ששייך למשרד החינוך.

וליד טאהא: המערכת איננה קיימת בחברה היהודית בכלל, כי שם יש מחסור במורים, אין להם עודפים ועל כן הם לא צריכים שום מערכת לנווט את עניין המינויים.

וליד טאהא: היא התחילה לפעול בנגב השנה.

וליד טאהא: היא פועלת כמובן במרכז ובצפון מזה שנים רבות.

וליד טאהא: המינויים, כולל מינוי מילוי מקום וכל המינויים נעשים באמצעות המערכת.

וליד טאהא: המערכת לוקה בחסר הרבה מאוד מובנים והיא צריכה לחדש את עצמה.

וליד טאהא: אני באופן אישי אינני מתנגד לקיום מערכת שהיא תבטיח התנהלות תקינה של המינויים, ואולם יש לי בעיה עם מערכת שאיננה לוקחת בחשבון המון צרכים שמתגלים בדרך.

וליד טאהא: הרי גם חוק שעושים אותו, עם השנים מתברר שהוא פוגע בשכבה ספציפית של אנשים, משנים אותו, מתאימים אותו למציאות.

וליד טאהא: המערכת הזאת קיימת, אטומה לשינויים, איננה מכניסה לעצמה שינויים ויש המון בעיות.

וליד טאהא: אני העליתי את זה לתקשורת לפני שבועיים ויותר.

וליד טאהא: סוניה פרץ נמצאת בזום והיא יודעת שאני מנהל מולה סוגיה שקשורה במקרים האנושיים הקונקרטיים, הקריטיים.

וליד טאהא: מה זה מקרה אנושי?

וליד טאהא: מורה שבעלה נפטר ויש לה שניים-שלושה ילדים והיא מלמדת רחוק מהעיר שלה 200 קילומטר, ויש לה תינוק בן שישה–שמונה חודשים ויש לה עוד ילד בן חמש או ילדה בת שמונה, אף אחד לא מתחשב במורה הזאת.

וליד טאהא: תשברי את הראש, זה לא בעיה שלנו, זה בעיה שלך.

וליד טאהא: תמותי, תסתדרי, זה מה שיש.

וליד טאהא: המערכת, אין בה אפשרות לקלוט ניקוד למורה אלמנה.

וליד טאהא: המערכת, אין בה אפשרות לקלוט ניקוד למורה שהבן שלה חולה סרטן והוא צריך להיות מטופל.

וליד טאהא: אני מדבר על מקרים מזעזעים שהמערכת הזאת היא אטומה עבורם, ואנחנו מתקשרים, מדברים, צועקים, מתחננים.

וליד טאהא: עד שיענו לנו לפניות, ל-SMS, להתקשרות, הם מרגישים שעשו לנו טובה.

וליד טאהא: אנחנו לא נגד סדר, אנחנו לא נגד שוויון.

וליד טאהא: אנחנו לא נגד מערכת שתבטיח שלא יהיו מינויים בהתאם לפרוטקציות, אבל אנחנו כן נגד מערכת שלא משדרגת את עצמה, שלא מתחשבת במקרים אנושיים-הומניים, מערכת שמגישים אליה בקשות העברה מלפני עשר שנים, 15 שנים, 20 שנים.

וליד טאהא: רבותיי, מה קרה?

וליד טאהא: 20 שנים הוא מחכה להעברה.

וליד טאהא: עד שימות אולי יעבירו אותו?

וליד טאהא: הרי יש פה משהו שאיננו הגיוני, איננו מתיישר עם השכל הישר ובגלל שזה נעשה אצל החברה הערבית, אז כנראה שזה תואם, זה בסדר.

וליד טאהא: מתנהלים כמעין ממשל צבאי כזה.

וליד טאהא: כל דבר שקשור לחברה הערבית, אז לא מתווכחים עליו.

וליד טאהא: אז יש בעיית שיבוץ, ניקוד.

וליד טאהא: הניקוד הזה הוא סיפור משל עצמו.

וליד טאהא: דיברה פה עאידה על מקרה אחד.

וליד טאהא: אני יכול לדבר על מאות מקרים, אלפי מקרים של מורים שהיו במקום אחד לשיבוץ, פתאום נהיו מקום שלוש, פתאום נהיו מקום שמונה, פתאום חזרו לשניים, העיקר שלא הגיע התור שלהם.

וליד טאהא: המערכת, יש לה מועד סגירת העברות ושיבוצים.

וליד טאהא: הם נועלים את המועד ואז פתאום מופיעים כל כך הרבה משרות שיש צורך לאייש אותן.

וליד טאהא: איך זה קורה?

וליד טאהא: אללה רק יודע איך זה קורה.

וליד טאהא: בני אדם לא יכולים לדעת.

וליד טאהא: אללה רק יודע איך פתאום יש עשרות, מאות משרות שהופיעו פתאום אחרי שהמערכת נסגרה אבל לפני זה הם לא היו קיימים.

וליד טאהא: כנראה זה מתנהל כל כך נכון ותקין עד כדי כך שאנחנו לא יכולים לדעת.

וליד טאהא: המערכת הזאת לוקה בחוסר שקיפות מוחלט.

וליד טאהא: אני ארצה להבין מי הגוף שמבקר את עבודת המערכת הזאת או שהיא מעל ביקורת או שהציבור לא צריך לדעת איך זה מתנהל או שהציבור צריך לקבל כל פסיקה שלכם כמשהו שירד מהשמיים?

וליד טאהא: תורה, קוראן, מה שאתם מדברים, לא מתווכחים על זה, אז אין שקיפות.

וליד טאהא: היעדר בקרה.

וליד טאהא: אף אחד לא יודע איך אתם מתנהלים.

וליד טאהא: אמרתי, אטימות לצרכים ההומניים האנושיים של המורות והמורים, ואני מחכה עוד לתשובה לגבי מורה אלמנה שיש לה ילד בן חודשים וילדה בת שש–שבע, שצריכה לנסוע מאות קילומטרים.

וליד טאהא: אני מחכה לתשובה עבורה.

וליד טאהא: עוד לא קיבלתי עד היום הזה.

וליד טאהא: אני יודע שהמערכת ידעה להסתדר במקרים דומים בערים וביישובים אחרים.

וליד טאהא: למקרה הספציפי הזה כנראה שהם עוד לא הסתדרו כדי לתת תשובות.

וליד טאהא: המערכת הזאת היא מאוד כואבת והיא מאוד מרגיזה.

וליד טאהא: אני אומר לך, בקרב שכבת המורות והמורים בחברה הערבית יש תסכול וכעס על זה.

וליד טאהא: אלפי מורים ומורות, עאידה אמרה 11,000.

וליד טאהא: אני טוען שזה יותר מ-13,000 שרבים מהם התייאשו וכבר שונאים את החינוך כי לא מצאו חינוך בהתנהלות של מערכת החינוך ואז התחילו לנטוש, וזה בסדר.

וליד טאהא: אני גם בעד שיתחילו לחפש אפיקי תעסוקה אחרים.

וליד טאהא: מורה בישראל מקבל כמעט 5,000 שקל פחות ממורה במדינות ה-OECD, אז אין בו מציאה.

וליד טאהא: על כן הנושא הזה, יש לי המון מה להגיד עליו.

וליד טאהא: הצפתי אותו לתקשורת.

וליד טאהא: אמשיך להציף אותו גם בתקשורת, גם בכנסת, גם בוועדה הזאת, גם בוועדה לפניות הציבור, גם בוועדת הביקורת, מעל הבמה, בכל מקום.

וליד טאהא: משהו צריך להשתנות.

וליד טאהא: אין בו גזירה צבאית, יש בו מערכת שהפסיקה להיות תואמת לצרכים של הציבור וצריך לשנות אותה.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת טאהא, הדברים נכוחים וחשובים ואני מקווה שהקריאה של כולנו פה הולכת לקבל גם תשובות וגם ביטוי לשינוי.

רם שפע: משרד החינוך, אני רוצה שתתייחסו לטענות המשמעויות מאוד שעלו פה.

רם שפע: יש פה כמה נציגים של המשרד, אז מי מכם שרוצה לפתוח, בבקשה.

יאיר גולן: רק אולי לפני שהמשרד, כיוון שהושמעו פה טענות קשות, אני רק רוצה להוסיף עליהן דבר אחד.

יאיר גולן: מה שאני למדתי, ויתקנו אותי פה חבריי מהמשותפת, תלמידים שבאים מיישובים בלתי מוכרים בנגב ולומדים בבתי ספר מוכרים, התקצוב שנתקבל עבור כל תלמיד הוא 75% ממה שמתקבל לתלמיד שגר בכתובת מוכרת.

יאיר גולן: זה נשמע לי בלתי הגיוני, בלתי סביר.

יאיר גולן: ילד הוא ילד, הוא ילד.

וליד טאהא: מפלים אותו פעמיים.

יאיר גולן: מה זה קשור בכלל?

יאיר גולן: למה צריך משרד החינוך לעסוק באיפה הילד הגיע?

יאיר גולן: הרי פעם שהוא התייצב במוסד החינוכי, הוא פשוט ילד שלומד.

יאיר גולן: הוא זכאי לתקצוב מלא.

וליד טאהא: אתה צריך לשמוע קודם את סוניה פרץ.

וליד טאהא: היא מופקדת על כוח אדם.

רם שפע: שלום סוניה פרץ, בוקר טוב.

סוניה פרץ: בוקר טוב, ברשות

סוניה פרץ: כם אני אפתח בהקדמה קצרה לגבי נוהל השיבוץ במגזר הערבי.

סוניה פרץ: אני גם אסביר את הצורך, את שיטת העבודה, את השינויים שאנחנו עושים.

סוניה פרץ: קודם כל אני חייבת לפתוח ולהגיד שכל התהליכים שאנחנו פועלים הם תהליכים שקופים, פומביים.

סוניה פרץ: אנחנו מפרסמים את כל הנהלים באופן גלוי וידוע לכלל המערכת, כך שאין פה שום דבר שנעשה על ידי משרד החינוך ללא שיתוף ופרסום.

רם שפע: זה לא נשמע שזה מה שחברי הכנסת אמרו פה.

סוניה פרץ: בסדר, אני מעדכנת ומציינת את הדברים.

רם שפע: איפה מתפרסם כל מה שאמרת?

סוניה פרץ: בפורטל עובדי הוראה ובמסמך שאנחנו שלחנו אליכם אתמול.

סוניה פרץ: אפילו צירפנו את הקישור לדף שבו אנחנו מפרסמים את כל המידע.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא טענו שהנוהל לא מפורסם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו שמענו שהוועדות שעושות את המינויים לפי השיבוצים, לפי הנוהל הזה, לא ידועים החברים בה וההחלטות שלה לא מתפרסמות באיזשהו מקום.

עאידה תומא סלימאן: כמה זה נכון?

עאידה תומא סלימאן: ההרכב של הוועדות וההחלטות.

סוניה פרץ: ברשותך, אני אשיב לך, אבל אני מבקשת בכל זאת להתחיל בהקדמה.

סוניה פרץ: אתם תיארתם פה איזשהו תיאור ואני מבקשת להגיד את נקודת המבט שלנו.

סוניה פרץ: אני בוודאי גם אתייחס לשאלות שתישאלנה בהמשך.

סוניה פרץ: אני רוצה רגע להתחיל ולהגיד שהנוהל הזה הוא פועל יוצא של ביקוש שהוא הרבה יותר גדול מהיצע של המשרות בבתי הספר.

סוניה פרץ: המון לומדים במכללות, ובסופו של דבר הלומדים במכללות להוראה הם הרבה יותר ממה שהמערכת צריכה.

סוניה פרץ: זה מתחיל מזה שבעצם היקף הלומדים והיקף המוכשרים להוראה - - -

וליד טאהא: סוניה, אמרנו, זה בגלל ריבוי מורים.

וליד טאהא: זה אנחנו יודעים.

סוניה פרץ: אני ברשותך רוצה לתאר את הדברים מנקודת מבט המשרד.

סוניה פרץ: אחר כך כמו שאמרתי, אני אשיב לכל שאלה.

סוניה פרץ: בגלל הביקוש הגדול אל מול ההיצע וגם בגלל שלפעמים שיקולים בבחירת המועמדים לא היו תמיד מן העניין, יש פה נוהל שמופעל מזה שנים ארוכות, שמבוסס על קריטריונים איכותניים לבחירת המועמדים, ואני תיכף אפרט אותם, ואני גם אפרט את השינויים שאנחנו עשינו השנה.

סוניה פרץ: בעצם בנוהל הזה המטרה היא לבחור את הטובים ביותר להוראה בתוך בתי הספר.

סוניה פרץ: אני אדגיש שהתקנים לבתי הספר ניתנים באופן שוויוני לפי נוסחאות ואין פה עניין של הבחנות בין מגזרים.

אוסאמה סעדי: סוניה, אין שום נוסחאות ברורות ואין שום שקיפות.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך וזה כל חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אנחנו נתקלים בעוד ועוד מקרים ועוד ועוד בעיות ופניות.

אוסאמה סעדי: יש מורים שמלמדים 20 שנה בדרום ומגישים כל שנה.

אוסאמה סעדי: יש להם מקרים, באמת נסיבות הומניטריות אנושיות.

אוסאמה סעדי: הם לא מקבלים העברה ופתאום אחרי שמתחילה שנת הלימודים, פתאום מורים חדשים מתקבלים ומתחילים ללמד.

אוסאמה סעדי: תגיד לנו איך אנחנו יכולים להסביר את התופעה הזאת למורים שמלמדים 20 שנה ו-15 שנה ואחרי זה הם רואים שזה שאתמול סיים את האוניברסיטה, מקבל משרה מלאה בכפר שלו או בכפר סמוך.

אוסאמה סעדי: אני עוד לא נכנסתי לדוגמאות.

רם שפע: אני מאוד מצטרף אליך, אוסאמה.

רם שפע: שאלנו אותה המון שאלות.

רם שפע: בוא ניתן לה את הגרייס, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו רוצים לשמוע את תשובת משרד החינוך, אבל לא להתחיל איתנו כל פעם - - -

אוסאמה סעדי: זה חורה לנו מאוד.

אוסאמה סעדי: זה בנפשנו.

אוסאמה סעדי: כשמדברים על סיסמאות של שוויון ושקיפות, זה לא נכון.

וליד טאהא: שום דבר מזה אין.

רם שפע: סוניה, אני נותן לך כמובן את זכות הדיבור.

רם שפע: נראה לי שמה שכולנו רוצים לומר פה, שבאופן יחסי אנחנו מכירים את הפרטים ומחכים ורוצים לשמוע את התשובות, האם הטענות שעלו פה נכונות או לא.

סוניה פרץ: אני משיבה באופן שיטתי ומהתחלה.

סוניה פרץ: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו לגבי העניין של הניקוד.

סוניה פרץ: הניקוד מבוסס על פרמטרים איכותניים.

סוניה פרץ: הם פועל יוצא של ההכשרה של המועמד, של הציון שלו בהכשרה.

סוניה פרץ: הם פועל יוצא של שנות הוותק שלו בהוראה, הם פועל יוצא של המעמד שלו במערכת.

רם שפע: של המעמד שלו במערכת?

רם שפע: מה הכוונה?

סוניה פרץ: כאשר מדובר במורים שהם כבר בתוך המערכת והם קבועים, אז מקבלים מקדם ניקוד אחר ממועמדים.

רם שפע: זה קשור לוותק.

רם שפע: הבנתי.

וליד טאהא: זה דווקא חלק מהטענות, שמורים חדשים מתקבלים לעבודה וותיקים לא מקבלים זכות לעבור.

רם שפע: איזה עוד קריטריונים יש?

סוניה פרץ: בכל זאת כמה משפטים על השיטה ועל הניקוד ואחר כך אני אשיב גם לשאלות של ההעברה.

סוניה פרץ: אנחנו השנה עשינו שינוי.

סוניה פרץ: עד השנה מבחני הבקיאות היו רק בשפה ערבית, עברית ואנגלית.

סוניה פרץ: אנחנו הוספנו השנה עוד שני מבחנים.

סוניה פרץ: הוספנו מבחני בקיאות במדעים ובמתמטיקה.

סוניה פרץ: אנחנו גם עשינו שינוי בניקוד של מבחני הבקיאות.

סוניה פרץ: ראינו שהציון בלימודים האקדמיים הוא לא בהכרח מנבא את השליטה בחומר, את השליטה בדיסציפלינה, לכן אנחנו מאפשרים למועמדים לגשת למבחנים מטעמנו, מבחנים שמאפשרים להם לשפר את הניקוד שלהם.

סוניה פרץ: הכפלנו את הניקוד.

סוניה פרץ: זה אחד השינויים שאנחנו עשינו בתוך המהלך הזה.

סוניה פרץ: שינוי גדול ומשמעותי נוסף שאנחנו עשינו השנה זה שהכנסנו גם רכיב של מרכזי הערכה.

רם שפע: אני למדתי חינוך והייתי צריך לעבור מבחן בקיאות בתנ"ך כדי להיות מורה, לצורך העניין, אבל זה חלק מההכשרה.

רם שפע: למה המבחנים הם מנותקים מההכשרה?

רם שפע: הרי המשרד הוא גם זה שאחראי על ההכשרה.

וליד טאהא: מקנה ניקוד נוסף.

רם שפע: אבל למה?

וליד טאהא: אני לא יודע.

וליד טאהא: מישהו החליט שכן.

סונדוס סאלח: אני לומדת למשל בטכניון ויש אחד שלמד במכללה ערבית לחינוך ויש אחד שלמדה בצפת.

סונדוס סאלח: יש מגוון מכללות.

רם שפע: כן, אבל מי שמאשר להם את התואר זה משרד החינוך והמועצה להשכלה גבוהה.

רם שפע: אני מכיר את הפרטים.

רם שפע: נראה לי מוזר שאתה מסיים הכשרה ואז עושים לך עוד בדיקה.

רם שפע: סוניה, למה זה קורה?

סוניה פרץ: אנחנו מאפשרים, אנחנו לא מחייבים.

סוניה פרץ: מי שרוצה לשפר את הציון שלו על בסיס ידע דיסציפלינארי נוסף, אנחנו מאפשרים לו לגשת - - - .

סוניה פרץ: אנחנו ראינו דרך אגב כשאנחנו בוחנים בראיה עולמית את ההישגים, ואנחנו יודעים שבעצם המשפיע הגדול ביותר על הישגים זה איכות המורים.

סוניה פרץ: אנחנו מבינים שהשליטה בדיסציפלינה - - -

וליד טאהא: יש עוד הרבה דברים אחרים.

וליד טאהא: משפיע גם חוסר חדרים.

וליד טאהא: משפיע המון דברים.

וליד טאהא: אל תביאי את זה רק לאיכות המורים ואז כאילו אפשר להסביר את הבעיה שבחברה הערבית.

סוניה פרץ: ברשותך, אני לא אמרתי שזה רק זה.

סוניה פרץ: אני רק אמרתי שזה אחד הפרמטרים, ולכן כשיש לנו היצע מאוד גדול ואנחנו צריכים בסופו של דבר לבחור מספר מועמדים, תסכימו איתי שאנחנו צריכים לבחור את הטוב ביותר ואת האיכותני ביותר לטובת המערכת.

עאידה תומא סלימאן: במקום שיפקחו בצורה יותר טובה על המכללות שנותנים להם בלי סוף אישורים שיוציאו עוד מורים ועוד מורים, במקום לפקח על מה שקורה שם, הם באים ובעצם שמים את הקשיים מול המורים.

עאידה תומא סלימאן: למה אתם לא שמים את החסמים מול מכללות שאתם נותנים להם אישורים להכשיר מורים בלי סוף, בלי ביקורת, בלי שום דבר?

סוניה פרץ: תראי, על העניין הזה היה בג"צ.

סוניה פרץ: היה ניסיון של המשרד לקבוע מכסות.

סוניה פרץ: נקבע אז שאנחנו לא יכולים למנוע ממישהו ללמוד.

סוניה פרץ: מי שרוצה ללכת ללמוד ולהכשיר את עצמו בלימודים אקדמאיים, אנחנו לא יכולים למנוע ממנו.

סוניה פרץ: אם הוא יתקבל אחר כך לעבודה או לא יתקבל לעבודה, זה כבר עניין שלו, אבל אי אפשר למנוע ממישהו ללכת ללמוד, ולכן יש פה איזה מהלך שבאמת צריך לעודד פנייה ללימודים אקדמיים לאו דווקא להוראה, כי היקף המורים הנדרש הוא הרבה פחות מההיקף של מי שהולך ללמוד.

סוניה פרץ: זה מתחיל שם.

רם שפע: סעיד אלחרומי, בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהנושא מאוד חשוב ומאוד ישפיע לפחות בנגב על מערכת החינוך בשנים הבאות.

סעיד אלחרומי: בנגב השנה החליטו על השיטה הזאת.

סעיד אלחרומי: משנים את כללי המשחק תוך כדי משחק.

סעיד אלחרומי: ביקשו מאיתנו, המנהיגות המקומית בנגב לעודד את הצעירות הבדואיות והצעירים ללכת למכללות לחינוך וללמוד בכדי לסגור את הפער של מחסור במורים ובמורות בנגב.

סעיד אלחרומי: לאחר שמאות או אלפים, חלק מהם כבר במערכת, שנה הבאה יסיימו, הכניסו לנו פתאום השנה את הנושא של שיטת הניקוד והפורטל וכל הסיפור שכבר שנים גורמים עוול למערכת החינוך בצפון.

סעיד אלחרומי: אני הגשתי שאילתה לשר החינוך וקיבלתי תשובה לפני כמה שבועות.

סעיד אלחרומי: הוא סיפר שיש ביקוש גדול בנגב ואין מקומות.

סעיד אלחרומי: א', זה לא נכון.

סעיד אלחרומי: יש עכשיו מחסור במורים ובמורות בבתי הספר השונים בנגב.

סעיד אלחרומי: גם עכשיו באמצע הקורונה יש שעות לימוד וזה לא מתאפשר לקלוט את הצעירים שכבר סיימו.

סעיד אלחרומי: ב', לא מתאפשר למנהל בית הספר לפחות לראיין את המועמד שמגיע ללמד אצלו בבית הספר.

סעיד אלחרומי: אם הוא נפלט מבית ספר אחד ומסתובב בארבעה-חמישה בתי ספר כי הוא לא מתאים, אבל הוא נמצא בפורטל הזה, הוא נמצא ברשימה, יש לו ניקוד גבוה ופתאום הוא מגיע לבית ספר מסוים, בודקים אותו ורואים אותו שנה שלמה שהוא לא מתאים, הוא מתלבש על בית הספר, אחר כך שולחים אותו לבית ספר אחר והוא הופך להיות תייר בבתי הספר והוא נשאר במערכת כי משרד החינוך לא יודע איך להתעסק איתו.

סעיד אלחרומי: הנושא הזה לא יעבור בשקט.

סעיד אלחרומי: אנחנו כבר בשבוע הבא ניגש לשר החינוך בנושא הזה.

סעיד אלחרומי: אם זה לא יבוטל, אנחנו יוצאים למלחמת חורמה.

סעיד אלחרומי: אל תשנו את כללי המשחק תוך כדי משחק.

סעיד אלחרומי: תגידו לנו שבעוד חמש שנים אתם עושים את הפורטל הזה, אתם עושים את שיטת הניקוד הזאת, אבל לא באמצע המערכה אתם מכניסים אותנו לסיפור העגום הזה.

סעיד אלחרומי: אולי אנחנו כבר ננחה את הצעירים והצעירות לא ללכת למערכת החינוך, לא ללמוד במכללות החינוך.

סעיד אלחרומי: יש מקצועות אחרים שהם יכולים להתקדם ולהיקלט לעבודה בהם.

סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, כבר ראינו את התוצאות העלובות של מבחני הבגרויות בנגב, מתחת ל-40%, 35%–37%.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהשיטה הזאת רק תחמיר את המצב.

סעיד אלחרומי: אני כבר מודיע כאן קבל עם ועדה שאנחנו לא נסכים לזה.

סעיד אלחרומי: אנחנו ניאבק על זה בכל הכלים שעומדים לרשותנו.

סעיד אלחרומי: תודה.

רם שפע: תודה רבה לחבר הכנסת.

רם שפע: סוניה, יש לך עוד התייחסות שלא הספקת להשלים?

סוניה פרץ: כן, בוודאי.

סוניה פרץ: אני קודם כל רוצה להגיד לאמירה שמפקחים נותנים ניקוד נוסף.

סוניה פרץ: זה ממש לא נכון.

סוניה פרץ: המפקחים לא נותנים ניקוד נוסף.

סוניה פרץ: אפשר לקרוא את זה בנהלים שלנו.

סוניה פרץ: למפקחים אין נגיעה למערכת.

סוניה פרץ: זה דרך אגב יישום של אחד - - - שהיו בדוח מבקר המדינה שהוזכר קודם.

סוניה פרץ: הניקוד הוא ניקוד על פי הפרמטרים שאנחנו מפרסמים, נעשה על ידי המערכת.

סוניה פרץ: לעניין של הקורונה, אנחנו אפשרנו למנהלי בתי הספר בשעות שאנחנו הקצנו אותם לשעות הוראה, גם להשלים משרות למורים קיימים, גם להשלים משרות למורים שנמצאים בתקופת ניסיון וגם לקלוט מורים חדשים.

סוניה פרץ: ממה שאני רואה כרגע, וזה מגמה כלל-ארצית, לא מאפיינת מגזר כזה או אחר, המנהלים מעדיפים להשלים משרות למורים קיימים.

סוניה פרץ: בין 60% ל-70% משעות קורונה הולכות לטובת השלמות משרה למורים קיימים.

סוניה פרץ: הקליטה של המורים החדשים נעשית אחרי שמשלימים את השעות.

סוניה פרץ: עוד דבר אחד שאני רוצה להגיד זה לעניין ועדת השיבוצים.

סוניה פרץ: ועדת השיבוצים היא ועדה שמי שעומד בראשה זה מנהל כוח אדם בהוראה במחוז.

סוניה פרץ: זה אנשי מקצוע במחוז והם אלה שעומדים בוועדה ומטפלים בצרכים.

סוניה פרץ: מי שמעלה את הצרכים לוועדה זה מנהלי בתי הספר.

סוניה פרץ: מנהלי בתי הספר בעצם אומרים, אנחנו צריכים מורה למקצוע כזה, למקצוע כזה, בהיקף הזה, בהיקף הזה.

סוניה פרץ: הולכים למערכת, רואים מי נמצא, מי בעל הניקוד הגבוה ביותר ומפנים אותו לעבודה.

סוניה פרץ: לגבי מה שנאמר על ידי חבר הכנסת טאהא, מכיוון שמדובר בצנעת הפרט, אני אשמח לשוחח איתו בעניין אחרי הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: את אמרת צוות מקצועי בכל מחוז.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להבין מה הנישות של הצוות המקצועי?

סוניה פרץ: מי שעומד בראש הוועדה זה מנהל כוח אדם בהוראה במחוז.

סוניה פרץ: המנהלים המפקחים הם בגדר מעלים צרכים של בתי הספר.

סוניה פרץ: הם צריכים להגיד, המנהל זקוק לעשר שעות במתמטיקה, ל-15 שעות באנגלית.

סוניה פרץ: דרך אגב, זה משהו די טכני.

סוניה פרץ: אין פה שיקול דעת לאדם.

סוניה פרץ: הוא לא יכול להגיד, זה נראה לי, זה לא נראה לי, זה מתאים, זה לא מתאים.

סוניה פרץ: הוא הולך למי שנמצא הראשון בתור.

סוניה פרץ: המיקום של האנשים הוא שקוף להם.

סוניה פרץ: הם יודעים, הם רואים אותו בכל רגע נתון.

סוניה פרץ: נכון, הוא משתנה, כי אם עכשיו הם היו במקום מסוים ונכנס מישהו אחר, אז המיקום שלהם משתנה.

סוניה פרץ: זה לא עניין של שינוי שרירותי, זה לא עניין של איזושהי פעולה שמישהו עושה.

סוניה פרץ: זה פועל יוצא של השיבוצים שנעשים במערכת.

עאידה תומא סלימאן: אז לפי ההבנה מכל מה שנאמר, בעצם אין ועדה, יש מנהל כוח אדם ששולף את הפלט של הפורטל הזה ולפי התור שנותן הפורטל הוא משבץ.

סוניה פרץ: יושבים המפקחים לא ברמה שהם יושבים ומקבלים את ההחלטה.

סוניה פרץ: יושבים המפקחים במקום שהם מעלים את הצרכים.

סוניה פרץ: עוברים למערכת, רואים מי האדם שנמצא הראשון בתור ואותו מפנים לעבודה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, זה בדיוק מה שאמרתי.

עאידה תומא סלימאן: מנהלי בתי הספר אומרים כמה חסר להם.

עאידה תומא סלימאן: המפקחים מעבירים את זה למנהל כוח האדם.

עאידה תומא סלימאן: בעצם אין ועדה.

עאידה תומא סלימאן: מנהל כוח האדם שולף מי הבא בתור ומשבצים אותו.

סוניה פרץ: לא, הם יושבים ביחד.

עאידה תומא סלימאן: יש להם מה להגיד בנושא?

עאידה תומא סלימאן: לא.

רם שפע: אם אני מבין נכון, אני מחבר בין שני הדברים שנאמרו, אחד בהתחלה ואחד עכשיו, יכול לחכות מישהו המון זמן, אבל אז אם הצרכים של בית הספר, כמובן שזה מאוד משמעותי גם, בשיחה מול מנהל המחוז משתנים, אז שם מגיע הדילוג הזה שדיברנו עליו מקודם, בתור.

רם שפע: מישהו שהיה שני, שלישי, רביעי, חמישי בתור הופך להיות 30, כי 20 אחרים הותאמו לצרכים של בית הספר.

רם שפע: אני מבין נכון?

רם שפע: יש בזה גם היגיון, אני חייב להגיד, אבל אני רוצה רגע להבין אם אני צודק.

סוניה פרץ: אני רוצה להגיד איך נעשית הגשת המועמדות.

סוניה פרץ: מועמד יכול להגיש מועמדות עד חמישה יישובים, והמועמדות שלו היא בתחום ההוראה שאליו הוא הוכשר.

סוניה פרץ: אם הוא הוכשר במוסיקה והוא מבקש לעבוד בחמישה יישובים שהוא מפרט אותם, ובאותם חמישה יישובים אין צורך במורה למוסיקה, אז זה לא יעלה.

סוניה פרץ: יש פה עניין של איפה הוא רוצה ללמד.

סוניה פרץ: הוא מציין באיזה יישוב הוא מלמד.

סוניה פרץ: כשהמנהל ביישוב מסוים אומר, אני צריך מורה למתמטיקה, אז אנחנו הולכים למערכת, רואים מי המורה למתמטיקה שביקש לעבוד ביישוב הזה.

סוניה פרץ: לוקחים את מי שעם הניקוד הכי גבוה והוא מופנה למנהל.

עאידה תומא סלימאן: ידוע לך על מקרים של שינוי סדרי עדיפויות של מקומות לימוד?

סוניה פרץ: לא.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על מקרים שמורים, נאמר להם, תשנה את המקום שאתה רוצה ללמד כי צריכים בכפר ההוא מורה דווקא שלך, ואז הוא נכנס באמצע שנה ומשנה ואז הוא מתקבל לעבודה.

סוניה פרץ: אני רוצה רגע להתייחס לעניין הזה.

סוניה פרץ: תראו, אנחנו פותחים את המערכת באמצע פברואר וסוגרים את המערכת לקראת סוף מרץ.

סוניה פרץ: לא ניתן לשנות אחר כך.

סוניה פרץ: לא ניתן לפנות ולהגיד, אני רוצה לשנות יישוב.

סוניה פרץ: הדבר היחיד שניתן עוד לעשות, זה אם הוא בודק את הניקוד שלו ואומר, רגע, כתוב לי פה שאני עם תואר ראשון אבל אני כבר הבאתי לכם את התואר השני שלי, אז אלה עדכונים שעוד נעשים.

סוניה פרץ: הוא בודק אם הניקוד שלו נעשה בהתאם לכללים, אבל להגיד עכשיו שאני רציתי להיות ביישוב א' ומתברר לי בקיץ שביישוב ב', זה לא קורה.

סוניה פרץ: אנחנו לא מעדכנים את המערכות.

סוניה פרץ: המערכות לא מתעדכנות.

סוניה פרץ: אנחנו נבחנים במבחן משפטי כל הזמן על השיטה ועל הנוהל ועל זה שאנחנו פועלים בדיוק בהתאם למה שאנחנו כותבים, ואפשר לקרוא ולראות את הדבר הזה.

סוניה פרץ: בסופו של דבר אנחנו מראים איך פעלנו באופן מקצועי לחלוטין.

רם שפע: סוניה, יש פה עוד כמה חברי כנסת שרוצים להפנות שאלות.

רם שפע: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: לא במקרה הנושא הזה מוצף ומציף את ועדות הכנסת ואת הישיבות שלנו בפעם המי יודע כמה.

אחמד טיבי: זה נושא שמלווה אותנו כנבחרי ציבור שנים רבות.

אחמד טיבי: אני שואל כמה מחבריי, חברי הכנסת היהודים, אם הם מכירים נושא כזה אצלם בחברה היהודית.

אחמד טיבי: בחיים לא ראיתי חבר כנסת יהודי מתלונן על שיבוץ מורים או מנהלים או על מחסור בתקנים.

אחמד טיבי: אין דבר כזה.

אחמד טיבי: אין חיה כזאת.

אחמד טיבי: בחיים לא ראיתי אתכם מטפלים בנושא הזה, למה?

אחמד טיבי: כי אין בעיה כזאת.

אחמד טיבי: למה יש בעיה של שיבוץ מורים ערבים בבתי ספר?

אחמד טיבי: זה לא השנה צץ, לא לפני חמש שנים.

אחמד טיבי: בעיה כרונית שמלווה אותנו שנה אחרי שנה אחרי שנה.

אחמד טיבי: מורים ומורות עוברים סבל אנושי שלא יתואר.

אחמד טיבי: הנושא השני זה ה-13,000–14,000 מורות ומורים מובטלים.

אחמד טיבי: אמרת סוניה לגבי ההצפה של בוגרי מכללות, אבל זה מוכיח על בלגאן במערכת של משרד החינוך.

אחמד טיבי: מה הבעיה להוסיף גם תקנים, גם שעות באמצעות תקציבים?

אחמד טיבי: אם היה מדובר במערכת של החינוך היהודי, והדברים לא מופנים אליך, סוניה, באופן אישי, הממשלה ומשרד החינוך היו פותרים זאת.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים כשהעברנו את חוק משק המדינה, 1.7 מיליון שקל, הגשנו הסתייגות על 250 מיליון שקל לתקנים למורים ערבים כדי לקלוט את המורות והמורים המובטלים ולעזור בהעברות מקום למקום.

אחמד טיבי: אמרתי וחבריי אמרו, אין אחד מאיתנו שלא מקבל את התלונות על מורה שמתעוררת בשעה 05:00 בבוקר בעראבה, סח'נין, דיר חנא הגליל, ונוסעת בבוקר לנגב כדי ללמד שם אחרי 15, 16, 17, 18 שנים.

אחמד טיבי: המערכת יוצרת בעיות משפחתיות, קושי בגידול ילדים, עייפות פיזית, חוסר סיפוק, והרגשת אי הצדק של המורות והמורים זה הדבר שמלווה את כל המורים, אלה שלא מועסקים ואלה שעובדים במרחק אסטרונומי.

אחמד טיבי: כאשר פונה אלי, ויש יותר ממקרה אחד, מורה שיש לה סרטן, מקבלת טיפול כימותרפי, מה צריך כדי להעביר מורה?

אחמד טיבי: אני תובע ממך, סוניה, תשובה על כל מקרה אנושי כזה.

אחמד טיבי: כל מקרה באופן פרטני.

אחמד טיבי: למה לא מעבירים מורה שהגישה לכם בקשה?

אחמד טיבי: התשובה שהיא קיבלה, שיטת הניקוד לא מאפשרת לך לעבור.

אחמד טיבי: השר בנט, כאשר היה מקרה טראגי ונהרגו ילדים בדיר אל אסד, נתן הוראה להעביר.

אחמד טיבי: זה מקרה שהוא חריג.

אחמד טיבי: יש המון מקרים חריגים.

אחמד טיבי: אני לא רוצה לפתור רק את החריגים, אני רוצה לפתור את כל הבעיה הכרונית הזאת שבה מורים ומורות נוסעים מקצה המדינה לקצה האחר כדי ללמד.

אחמד טיבי: גם בנגב יש המון מורים שלא מועסקים, תושבי הנגב.

אחמד טיבי: אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

אחמד טיבי: תוספת תקציבית תפתור את זה.

אחמד טיבי: חבריי דיברו על היעדר שקיפות.

אחמד טיבי: את יודעת, סוניה, שהמערכת הזאת של שיטת הניקוד באה לתקן שיטה קודמת, פרוטקציות וטענות כאלה.

אחמד טיבי: עדיין אין אמון בשיטה בקרב המורים.

אחמד טיבי: המורים והמורות טוענים לפרוטקציות, הזזות, שיטה לא מקצועית.

אחמד טיבי: יש כמה דמויות ערביות במערכת החינוך שממלאות תפקיד של ממלא מקום אלוהים בקביעת החיים והגורלות של המורות והמורים האלה.

אחמד טיבי: מתעמרים במורים ובמורות, אני לא אגיד יותר, על גבול עבירות פליליות, אנשים בעלי תפקידים, והם מקבלים גיבוי מהמערכת.

אחמד טיבי: הם צריכים להיזרק מהמערכת הזאת שלכם.

אחמד טיבי: נושאים בתפקידים רגישים, לכן השקיפות נדרשת וצריך לחקור את כל התופעות המכוערות שיש במערכת, את כל התלונות.

אחמד טיבי: חוץ מהשקיפות יש את נושא השעות.

אחמד טיבי: תשווי תוכנית לימודים שבועית של תלמיד יהודי עם תלמיד ערבי.

אחמד טיבי: יש שם רובוטיקה, חלל, תוכנה, מחקר מדעי, אומנות.

אחמד טיבי: אצל התלמיד הערבי זה לא ככה ומספר השעות הוא הרבה פחות.

אחמד טיבי: אחזור ואומר את מה שידוע.

אחמד טיבי: ב-31 בחודש סוגרים את ההעברות.

אחמד טיבי: אחרי זה הכול צץ מחדש.

אחמד טיבי: כמו פטריות פתאום יש שעות ואז X ממנה אתY ואתZ ומי שצריכים לעבור, "אוכלים אותה", לכן, סוניה, במערכת באופן כללי יש היעדר אמון.

אחמד טיבי: מבקר המדינה הצביע על כך.

אחמד טיבי: אני נפגשתי עם עשרות מורים ומורות.

אחמד טיבי: אחת מהן ביקשה 20 שנה העברה או העסקה, אגב.

אחמד טיבי: אתה מתאר לעצמך, רם, 20 שנה בוגרת והיא לא מועסקת.

אחמד טיבי: פתאום השכנה שלה, חדשה והיא כן מועסקת.

אחמד טיבי: משהו לא תקין.

רם שפע: השיטה.

אחמד טיבי: השיטה דפוקה.

אחמד טיבי: יש גם את הציר הזה של מפקח, דברים כאלה.

אחמד טיבי: לפעמים המורה נופל קורבן לציר הזה ולצירים האלה.

אחמד טיבי: אני נפגשתי עם שר החינוך גלנט במיוחד בנושא הזה, שלוש–ארבע פעמים.

אחמד טיבי: אוסאמה, סונדוס, אני בטוח גם שאר חבריי ברשימה המשותפת.

אחמד טיבי: זה הנושא היחידי שדיברנו איתו עליו.

אחמד טיבי: 14,000 שעות פרוטקציות ושיבוצים.

רם שפע: מה עלה בשיחה הזאת?

רם שפע: הוא מבין שיש בעיה?

אחמד טיבי: הוא אמר לי שהוא חדש אבל הוא כבר שמע על הבעיה.

אחמד טיבי: האמת היא שאמרנו את זה כמעט לכול שר.

עאידה תומא סלימאן: אז אולי אנחנו צריכים לשמוע מהשר בוועדה, עם כל הכבוד לכל עובדי המשרד.

אחמד טיבי: לכן אנחנו נמשיך להציף את הבעיה הזאת.

אחמד טיבי: הבעיה היא בקביעת מדיניות של השר, לא של סוניה.

אחמד טיבי: הוא צריך להביא תקציבים ולפתור את הבעיה הזאת.

אחמד טיבי: למה אין בעיה של כוח אדם ותקנים בחברה היהודית?

אחמד טיבי: יש 500 מורים ומורות ערביים שמלמדים בבתי ספר יהודים והם סיפורי הצלחה.

אחמד טיבי: לא מלמדים ערבית ליהודים, מלמדים מתמטיקה, ביולוגיה, אנגלית, הכול, והם סיפור הצלחה לפי כל קנה מידה, ויש דרישה למורים.

אחמד טיבי: למה לא לקלוט יותר מורים ומורות ערביות?

אחמד טיבי: זה לא הפתרון היחידי.

אחמד טיבי: הפתרון הוא תקציב גדול שמביא שעות ותקנים ושיפור איכות המורה.

אחמד טיבי: המורים שלנו מצוינים.

אחמד טיבי: לפי דוח מקינזי המורה הוא הפקטור העיקר בהישגים של התלמידים.

אחמד טיבי: כך צריך להיות ואני בעד לעודד הצטיינות, מצוינות ואיכות.

אחמד טיבי: הבעיה הזאת היא בעיה פדגוגית, חינוכית, תרבותית וגם חברתית-כלכלית, לכן אנחנו מציפים אותה בכל הזדמנות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רם שפע: אוקיי, תודה רבה.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד לחברי הכנסת, כמעט כולכם רוצים לדבר.

רם שפע: השעה 10:33.

רם שפע: ב-11:00 אנחנו מחויבים לסיים ויש גם אנשים בזום שרצינו שידברו, אז אני מבקש מכם להיות מאוד תמציתיים.

רם שפע: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: טוב, קודם כל תודה על הדיון.

עופר כסיף: אני מברך את חברתי עאידה תומא סלימאן על יוזמת הדיון.

עופר כסיף: אני מסכים עם כל מה שחבריי אמרו קודם.

עופר כסיף: אני רוצה לקחת את הדיון למקום נוסף שלא הוזכר, וזה מעורבות השב"כ ומינוי מורים.

עופר כסיף: זה דבר שהוא חלק מאוד מאוד חשוב מהדיון.

רם שפע: מה זאת אומרת?

עופר כסיף: אני אפרט אם תיתן לי יותר משתי דקות, בוודאי.

עופר כסיף: כמו שכולנו יודעים, אני אעשה סקירה היסטורית בשלושים שניות.

עופר כסיף: עד 1966 שהיה הממשל הצבאי, השב"כ שלט ביד רמה בין השאר במינוי מורים ומנהלי בתי ספר בחברה הערבית במערכת החינוך הערבית.

עופר כסיף: כאשר הממשל הצבאי בוטל, שירותי הביטחון, מה שנקרא השב"כ, המשיך בפיקוח על מערכת החינוך לרבות איסור ואישור של העסקת מורים.

עופר כסיף: זה היה בידיו.

עופר כסיף: זה דבר שהוא גם ידוע.

עופר כסיף: בשנת 2004 הוגש בג"צ, התאחדות הארצית של ועדי ההורים הערביים בישראל ואחרים נגד משרד החינוך ואחרים, ובו בין השאר העתירה עסקה בהתערבות של השב"כ בחינוך הערבי בכל מה שקשור למינויי מועמדים להוראה.

עופר כסיף: בעקבות הבג"צ הזה המדינה התחייבה מול בית המשפט העליון שהיא לא תתערב יותר.

עופר כסיף: איך הייתה ההתערבות?

עופר כסיף: ההתערבות הייתה נעשית על ידי תפקיד שנקרא באופן רשמי, סגן הממונה על החינוך הערבי.

עופר כסיף: התפקיד הרשמי היה סגן הממונה על החינוך הערבי.

עופר כסיף: היה במשך שנים אדם שהכינוי שלו במשרד החינוך היה יצחק כהן הערבי.

עופר כסיף: מי הוא בעצם היה?

עופר כסיף: הוא היה נציג השב"כ שבעצם השב"כ מינה אותו במשרד החינוך, והתפקיד שלו היה לא לאפשר לאנשי הוראה ערבים להתקבל לעבודה במערכת החינוך בלי אישור של השב"כ.

עופר כסיף: גם המשכורת של אותו אדם הייתה מהשב"כ.

עופר כסיף: בעקבות העתירה ב-2004 התחייבה המדינה לבטל את המשרה הזאת.

עופר כסיף: המשרה רשמית בוטלה, אבל השב"כ עדיין יושב במינויי המורים.

עופר כסיף: אני רוצה לצטט לכם ממכתב ששלח ארגון עדאללה ב-26 בפברואר השנה, לפני שבעה חודשים.

עופר כסיף: שלח מכתב למי שהיה אז מנכ"ל משרד החינוך, מר שמואל אבואב, והוא כותב שם כך: בקצרה, אני לא אצטט את המכתב הארוך.

עופר כסיף: "בשם ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי, הריני לפנות אליכם בדרישה לקבל מידע אודות התערבות השב"כ בנושאים הקשורים למערכת החינוך בחברה הערבית.

עופר כסיף: בעקבות עתירת חופש מידע בעניין יומן הפגישות של מנכ"ל משרד החינוך מר שמואל אבואב אשר הגישה התנועה לחופש המידע, עלה כי ביום 24 בינואר 2019 התקיימה פגישה בלשכת המנכ"ל בנושא החברה הערבית, בנוכחות בין היתר שני אנשי שב"כ.

עופר כסיף: ב-13 בפברואר 2020 הייתה כתבה ב-YNET ששם נכתב שבאותה פגישה עלו בין השאר נושאים שנוגעים להשתתפות של תלמידים ערבים בתנועות ובארגוני נוער ומניעת כניסת עובדי הוראה מסוימים לבתי הספר", כלומר השב"כ עדיין שולט וקובע במידה רבה מינוי של מורים ומנהלי בתי ספר במערכת החינוך הערבית.

עופר כסיף: הדבר הזה הוא בלתי נסבל.

עופר כסיף: מעבר לזה שהוא בלתי נסבל כי הוא מתייחס לאזרחים הערבים, למורים, למנהלי בתי הספר ולתלמידים כאיום וכאויב ולא כאזרחים, הוא גם בלתי נסבל כי הוא מנוגד למה שהתחייבה המדינה בפני בית המשפט העליון עוד ב-2004.

עופר כסיף: אני דורש מהוועדה להעלות גם את העניין הזה לביטול מיידי ומוחלט של מעורבות השב"כ ומה שמכונה גורמי ביטחון, במערכת החינוך בכלל ובמינוי מורים ומנהלי בתי ספר ומעקב אחרי תלמידים, בפרט.

עופר כסיף: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח, בבקשה.

סונדוס סאלח: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה על יוזמת הדיון.

סונדוס סאלח: זה דיון מאוד מאוד חשוב.

סונדוס סאלח: חשוב לי לציין שהגורם המנחה אותנו הוא בדיוק הגורם המדאיג אותנו, וזה איכות החינוך בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: זה העיקרון של השיח כולו.

סונדוס סאלח: כשאנחנו מדברים על חינוך איכותי, אנחנו מדברים על חינוך שמטפח לצדק חברתי, למצוינות, לאנשים מובילים, וזה צריך להתחיל במינוי של צוותי ההוראה, מינוי הוגן, צודק ומקצועי.

סונדוס סאלח: אם אנחנו מסתכלים היום על שיטת השיבוץ והניקוד, היא מפלה בשני מישורים.

סונדוס סאלח: המישור הראשון זה שהיא קיימת רק במערכת החינוך בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: המישור השני זה פנימי, שהיא רק תקפה על המורות והמורים החדשים.

סונדוס סאלח: היא מניחה שכל מורה שהשתבץ לפני כמה שנים במקרה או לא במקרה והוא לא קיים במערכת, הוא יכול להמשיך מבלי לבדוק את הידע שלו.

סונדוס סאלח: הנקודה השנייה, כל הרומנטיזציה וכל האמירות ההצהרתיות על חינוך איכותי וצדק במערכת החינוך, אני לא רואה שהיא מיושמת במיוחד בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: הכיתות בחברה הערבית סובלות מצפיפות.

סונדוס סאלח: מספר התלמידים גבוה ביותר בכיתות.

סונדוס סאלח: אפשר לפצל כיתות, אפשר לייצר עוד תקני שיבוץ למורות ולמורים חדשים על ידי זה שאנחנו מפצלים את הכיתות ונותנים שעות נוספות לבתי הספר הערבים.

סונדוס סאלח: דבר נוסף, הקריטריונים שנמצאים בתוך שיטת הניקוד, אני אומרת לך גם כאשת מקצוע, גם כמורה, גם כחוקרת בתחום החינוך שהשיטה היא לא מהימנה ולא תקפה ולא אמינה.

סונדוס סאלח: מי אמר שיכול להיות ששנת ותק היא קריטריון כל כך הכרחי ועיקרי שיש לו משקל יותר כבד מאשר ידע בתחום?

סונדוס סאלח: בואו ניקח לדוגמא עכשיו למידה מרחוק.

סונדוס סאלח: אני כבוגרת תואר שני בחינוך, חושבת שיש לי את הכלים ללמד יותר טוב ממורה שלא קיבל את ההכשרות וההשתלמויות וסיים לפני 25 שנים, שלא דיברו אז על למידה מרחוק או למידה בעידן הדיגיטציה, אז עכשיו הוותק לא מוכרח במקרה הזה.

סונדוס סאלח: דבר נוסף, בקריטריונים לא נלקח בחשבון שמספקים את המורים ואת הניקוד שמקבל המורה החדש על פי ידע, שנת ותק ועוד מבחן בקיאות.

סונדוס סאלח: הם לא בודקים את התנהלות המורה בתוך השיעור, איך הוא מנהל את השיעור הזה.

סונדוס סאלח: הרי אני רוצה בסוף מורה איכותי כי זה משפיע על ההישגים של התלמידים, זה משפיע על החברה, זה משפיע על כל תחומי החיים שלנו בחברה הערבית.

סונדוס סאלח: השיטה היא לא תקפה, היא לא מהימנה, היא לא בודקת את כל מה שהיא צריכה לבדוק על מנת לבחור מורה טוב.

סונדוס סאלח: עוד נקודה אחרונה ובזה אני אסיים.

סונדוס סאלח: ממלאות מקום, בשינוי תקנה לאחרונה, השעות שלהן לא נחשבות שעות ותק.

סונדוס סאלח: המערכת שמה אותן מאחור.

סונדוס סאלח: אלו מורות שלימדו כמה שעות פה ושם ביישוב אחד או בשניים על מנת לצבור עוד שנות ותק ולהיכנס למערכת הזו.

סונדוס סאלח: בתקנה החדשה איפסו להן את כל שנות הוותק כממלאות מקום וזה גם אפליה וגם זה קיפוח למורות החדשות שרוצות להשתלב בתוך מערכת החינוך.

סונדוס סאלח: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

עופר כסיף: שכחתי להגיד שהמכתב שעדאללה שלח בפברואר לא נענה עד היום למרות שגם שלחו תזכורת.

רם שפע: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה בקצרה.

מאיר כהן: ב-20 בינואר 2016 התקיים בוועדת החינוך של הכנסת דיון, ההבדלים בשיטת הניקוד לשיבוץ להוראה בין המורים הערבים לבין המורים היהודים.

מאיר כהן: אני רק מבקש מכם לאפשר לקרוא את החלטות הוועדה.

מאיר כהן: הוועדה ביקשה ממשרד החינוך לפרסם סקר שבוצע ב-2014, סקר שמשרד החינוך ערך לגבי שיטת השיבוצים.

מאיר כהן: שום קרה לא קרה.

מאיר כהן: מוזכר בהחלטות הוועדה תנאי מורים וכו'.

מאיר כהן: אני ארצה בקצרה לציין שלושה דברים.

מאיר כהן: אחד, היות ואני מכיר את הדברים משנת 2003, אני חייב להגיד שהשיטות השתנו.

מאיר כהן: המצוקות, שום דבר לא קרה, הן רק הולכות ומתרחבות.

מאיר כהן: ההערה של אחמד טיבי לגבי התעמרות הפיקוח, אני אומר לכם, כבר אז זה היה וזה ממשיך להיות, וזה נורא, וזה פוגע בראש ובראשונה במורים מהמגזר הערבי.

מאיר כהן: השיח בינם לבין הפיקוח לבין האנשים שיושבים שם הוא שיח איום ונורא.

מאיר כהן: הדבר השני, אין מיצוי מקומי.

מאיר כהן: בנגב, כמו שאמרו כאן, יש מורים במגזר הערבי, במגזר הבדואי שאין להם תעסוקה.

מאיר כהן: אין אף אחד במשרד החינוך שיושב עם בית ספר-בית ספר, כולל בתי הספר היהודיים ומנסה לייצר שם שיח שכן אפשר לקבל מורה לפיזיקה בדימונה ובירוחם, ולא תמיד צריכים להיות רק המורים לערבית.

מאיר כהן: הדבר האחרון והוא חשוב ביותר, מה מקומו של המנהל בשיבוצים האלה.

מאיר כהן: זה איום ונורא שמנהל בית ספר מקבל מכסה של מורים כי ככה אמרו לו בפיקוח.

מאיר כהן: מנהל בית ספר הוא זה שעובד איתם יום-יום, 24 כפול 7.

מאיר כהן: הוא חייב להביע את דעתו, לראיין אותם, לשבת איתם.

מאיר כהן: הדבר הזה הוא פשוט פסול מיסודו.

מאיר כהן: אפשר לתקן את זה.

מאיר כהן: זה לא בעיה של מורים, זה בעיה כן של תקציבים.

מאיר כהן: בימים שמצד לצד בוועדת הכספים עוברים מיליארדים, צריך להתעקש כל חברי הכנסת, קואליציה, אופוזיציה, יהודים, ערבים.

מאיר כהן: אני נוסע כל יום מהנגב.

מאיר כהן: אני פוגש מורים נהדרים שאין להם עבודה.

מאיר כהן: אני פוגש מורים שבאים מהצפון כל יום לנגב.

מאיר כהן: זה מתיש אותם.

מאיר כהן: המורים האלה אחרי שלוש–ארבע שעות נסיעה, מה הם כבר יכולים לעשות?

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: אני חושב שמבחינת משרד החינוך המינימום הנדרש לדיון מהסוג הזה זה קודם כל להציג כמות מורים פר תלמיד בהשוואה בין מגזרים שונים כדי קודם כל שנלמד האם יש באמת מספיק מורים במגזר הערבי.

יאיר גולן: זה הדבר הבסיסי ביותר.

יאיר גולן: הדבר השני, להציג את רמת ההתאמה של המורים והכשרתם לסוג המקצוע שאותו הם מלמדים.

יאיר גולן: גם פה אני חושב שאנחנו כוועדה צריכים להקפיד על שוויוניות.

יאיר גולן: הדבר השלישי והאחרון הוא פתרון שכמובן יש לו נגזרות תקציביות.

יאיר גולן: אנחנו לא עוסקים פה בתקציב, אבל אני חושב שפתרון חלקי לבעיה זה להנחות את מערכת החינוך לקבל חוק שלימודי ערבית יהיו חובה מכיתה ג' עד י"ב בכל מערכת החינוך.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני מסכים עם כל מה שאמרו חבריי ובאמת הם דיברו מעומק ליבם.

אוסאמה סעדי: מדובר בבעיה חברתית.

אוסאמה סעדי: אני רק רוצה לתת דוגמא אחת שמסבירה את הכול.

אוסאמה סעדי: "אני איהאב עומאר בדארנה מעראבה, אני מורה ברהט מזה 22 שנים.

אוסאמה סעדי: כל שנה אני מגיש בקשה להעברה לצפון.

אוסאמה סעדי: שנה שעברה הבן שלי בן שש חלה במחלת סרטן והוא מקבל טיפול כימותרפי ברמב"ם בחיפה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לעבור על מנת להיות ליד הבן שלי".

אוסאמה סעדי: מאומה.

אוסאמה סעדי: זה מקרה אחד ואני יכול להגיד, וגם חבריי, יש להם מאות דוגמאות.

אוסאמה סעדי: אני יכול להגיד לך, רם, המשרד היחיד שאני מאתגר את כל החברים שיושבים פה, אם הם הצליחו להעביר מורה אחד ויחיד.

אוסאמה סעדי: מקרה אחד.

אוסאמה סעדי: אני יכול להגיד שאנחנו בכל המשרדים מנסים ופונים ולפעמים מצליחים, לפעמים לא מצליחים.

אוסאמה סעדי: המשרד היחיד שאפילו אני אומר לך, השר אומר, המחשב, שיטת הניקוד, שקיפות, קריטריונים, ופתאום אחרי ה-1.9 הכול נעלם.

אוסאמה סעדי: מלא משרות פתאום.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, זה 22 שנה מלמד בנגב.

רם שפע: איך זה יכול להיות?

רם שפע: אני לא מבין.

רם שפע: המערכת לא סגורה?

רם שפע: אני לא מצליח להבין את זה.

אוסאמה סעדי: איזה סגורה?

אוסאמה סעדי: אז אני אומר לך, יש תקנים ויש שעות שמשאירים במגירות.

אוסאמה סעדי: אחרי ה-1.9 שנסגר כאילו, פתאום זה נפתח?

וליד טאהא: רם ברשותך, בהמשך לדברים של אוסאמה, אנחנו צריכים לשמוע עכשיו מסוניה פרץ תשובה ברורה לגבי המקרים האנושיים.

וליד טאהא: אני מחכה לתשובה שלך לגבי מקרה ספציפי.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לשמוע לגבי זה.

סונדוס סאלח: וגם לגבי תקני פרישות של נשים מעל גיל 55, רוצות לצאת לפנסיה מוקדמת.

רם שפע: בבקשה סוניה, האם יש אפשרות במקרים כאלה ספציפיים וקריטיים להשפיע?

רם שפע: אחד.

רם שפע: שניים, אני חייב להבין האם הטענה שנשמעת פה מכולם על זה שהמערכת נפתחת, האם היא נכונה ואיך זה יכול להיות?

סוניה פרץ: קודם כל אני רוצה להבהיר ששיבוץ מורים ומנהלים נעשה אך ורק על ידי עובדי משרד החינוך שהם עובדים מקצועיים.

סוניה פרץ: חלקם הוא גם מהמגזר הערבי.

סוניה פרץ: מה שנאמר קודם, אני לא מכירה את זה.

אחמד טיבי: אני עומד מאחורי הדברים שלי, סוניה.

עאידה תומא סלימאן: כולנו עומדים מאחורי הדברים.

רם שפע: כן, זה חוצה את כולם פה.

רם שפע: זה ברור.

סוניה פרץ: אני מתכוונת למה שנאמר לגבי מעורבות אחרת בשיבוצי מורים ומנהלים.

סוניה פרץ: אני לא מכירה את זה.

סוניה פרץ: מי שעושה את זה, זה עובדי משרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אתם עדיין עובדים על קריטריון חריג ונותנים למפקחים להכניס קריטריון חריג?

סוניה פרץ: לא.

סוניה פרץ: אין דבר כזה.

סוניה פרץ: זה עניין סובייקטיבי.

סוניה פרץ: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לתת קריטריונים סובייקטיביים.

עאידה תומא סלימאן: זה הופיע בדוח מבקר המדינה.

עאידה תומא סלימאן: מתי הפסקתם לעבוד לפיו?

סוניה פרץ: למיטב זכרוני דוח מבקר המדינה היה ב-2012 או ב-2013.

סוניה פרץ: אנחנו שבע שנים אחרי.

עאידה תומא סלימאן: יקירתי, אני יודעת לעשות חשבון.

עאידה תומא סלימאן: אני שואלת שאלה מאוד ברורה.

עאידה תומא סלימאן: מתי הפסקתם לעבוד עם הקריטריון הזה?

סוניה פרץ: תראי, אני מנהלת האגף בשש שנים האחרונות, אני לא זוכרת שהיה קריטריון כזה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני מבקשת לקבל תשובה מתי בוטל הנוהל החריג הזה שנתתם סמכות למפקחים להכניס קריטריון חריג.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתנברו בארכיון שלכם ותוציאו.

עאידה תומא סלימאן: אם מבקר המדינה כתב ב-2012, זה סימן שזה היה קיים.

עאידה תומא סלימאן: אם החלטתם אחרי דוח מבקר המדינה לבטל אותו, נא לשלוח לי מתי הוצאתם את ההוראה למפקחים שאסור להם לפעול לפי זה.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, יש שאלה מאוד מהותית.

עאידה תומא סלימאן: שיבצתם מלא.

עאידה תומא סלימאן: נסגרה שנת הלימודים הזו כולל התוספת שקיבלתם לשעות לימוד בצל הקורונה.

עאידה תומא סלימאן: האם זה נסגר השנה ב-1 בספטמבר כפי שאת אומרת שהשיבוצים נסגרים ב-1 בספטמבר?

עאידה תומא סלימאן: האם זה המצב היום?

עאידה תומא סלימאן: את יכולה להגיד במאה אחוז, שיבצתם את כל שעות הלימוד של מערכת החינוך או שזה עדיין מתמשך?

סוניה פרץ: אני נתתי לכם דוח אתמול ואני לא יודעת אם אתם הספקתם לראות, אבל ברמה ארצית, לא רק במגזר היהודי, אנחנו עדיין מקבלים דיווחים של מנהלי בתי ספר על שיבוצים.

סוניה פרץ: אני מניחה שעד סגירת קליטה ביום ראשון אנחנו נגיע לאחוז גבוה של שיבוצים.

סוניה פרץ: מנהלי בתי הספר עובדים על העניין הזה.

סוניה פרץ: אני חוזרת ואומרת, אני לא מכירה קריטריון שבו מפקח הכניס איזושהי חוות דעת משלו.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי, בשנים האחרונות אני משמשת כמנהלת האגף ומפרסמת את הנהלים של השיבוץ במגזר הערבי.

סוניה פרץ: אני לא מכירה כזה קריטריון.

סוניה פרץ: אני לא יודעת במה מדובר.

עאידה תומא סלימאן: אני מצפה שתמשיכי במשפט אחד, שאת בודקת מתי הופסק לעבוד לפי הנוהל הזה ולהעביר לנו.

סוניה פרץ: אני לא מכירה את זה.

סוניה פרץ: אני יכולה לבדוק את זה.

סוניה פרץ: בכל מקרה אני מבקשת להבהיר באופן די ברור ונחרץ, אין קריטריון כזה.

רם שפע: אוקיי, אני תיכף אתייחס לנושא הזה.

רם שפע: נשאלה פה שאלה, כולם שאלו אותה, לגבי האפשרות להתייחסויות ייחודיות על צרכים של מחלות במשפחה.

רם שפע: המון צרכים שעלו פה.

רם שפע: מה עושים במצבים האלה?

סוניה פרץ: תראה, זה מאתגר אותנו כל פעם מחדש.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי, הביקוש הוא רב על ההיצע ואנחנו בסופו של דבר צריכים לשבץ את המורים על בסיס איכותי.

סוניה פרץ: אנחנו את המורים הקבועים שלנו, שנתקלים במצבים כאלה או אחרים במהלך הקריירה שלהם, צריכים לתת להם את המענים, צריכים לדעת איך אנחנו נותנים את הפתרונות המיטביים בלי לייצר מצב שאנחנו פורצים את המערכת.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי גם קודם לחבר הכנסת טאהא, אני אתייחס בפרטי משום צנעת הפרט.

רם שפע: אני מודה, יש דיונים שאני יוצא מהם ואני מאוד מאוד שבע-רצון, הצלחנו להתקדם, קיבלנו תשובות.

רם שפע: אני מודה שזה לא אחד מהדיונים האלה.

רם שפע: אני לא אומר את זה כטענה עליך, סוניה, אני אומר את זה על איך שהדיון התנהל.

רם שפע: גם לא הצלחתי לתת לכמעט אף אחד בזום היום לדבר, וגם זה לא קורה פה בדרך כלל.

רם שפע: בעיניי צריכים לקרות פה שלושה דברים: האחד, אנחנו צריכים, ואני מבקש מיוזמת הדיון, עאידה תומא סלימאן לסייע לי בכך, לעשות רשימה שלנו מאוד מסודרת של כל השאלות שלא ניתנו להן תשובה.

רם שפע: במקביל, אנחנו קובעים פה אחרי החגים עוד דיון המשך, כי ממש רק נגענו בקצה הקרחון של הדיון, והדבר השלישי, זה שאני מתכוון לפנות מפה לשר החינוך, ואני בטוח שאתם שותפים איתי לפנייה הזאת, לבקש פגישה מקצועית של כולנו, כל מי שרוצה, בנושא הזה, כי בעיניי אנחנו יכולים להמשיך לשאול עוד הרבה שאלות ספציפיות.

רם שפע: מה שברור זה שהשיטה הזאת, אמר את זה חבר הכנסת אחמד טיבי, מייצרת חוסר אמון אדיר במערכת, ואני בכלל לא נכנס אם היא טובה או לא.

רם שפע: העובדה היא שיש חוסר אמון של כולם במערכת.

רם שפע: אם יש חוסר אמון של כולם, זה אומר שמשהו צריך להשתנות ביסוד ולא בהאם הצלחתם לתת את המענה הזה ואם ב-1 בספטמבר נפתח או לא נפתח.

רם שפע: זה לא יעזור לנו.

רם שפע: לא הבנתי עד הסוף לעומק לפני הדיון, עכשיו אני ודאי מבין.

רם שפע: משהו בשיטה הזאת צריך להשתנות ולכן שלושה דברים קורים מעכשיו: רשימה מסודרת של פניות שאני אישית אעקוב, שסוניה בפעם הבאה או מישהו אחר ייתן לנו תשובות.

רם שפע: שניים, פנייה שלי ביחד אתכם לשר החינוך לפגישה בנושא הזה.

רם שפע: שלוש, דיון המשך מייד לאחר החגים להמשך הטיפול שלנו בנושא.

רם שפע: אני מקווה שזה כבר יהיה אחרי הפגישה שלנו עם השר וגם נוכל לדעת הרבה יותר טוב האם הנושא הזה מתקדם ואיך, והאם המשרד גם מוכן לבדוק את השיטה.

רם שפע: אני חושב שזה הנושא הכי משמעותי מהכול.

עאידה תומא סלימאן: ב-2016 הבטיחו לי שהם מקימים ועדה ובודקים.

רם שפע: הרבה דברים אמרו לי שהובטחו בשנים קודמות והצלחנו לטפל בהם.

רם שפע: אני סוגר את הדיון.

רם שפע: תודה רבה לכולם.