ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 115, 2020-09-23 13:30

גור בליי: לא.

גור בליי: לא.

יעקב אשר: ולהזכירכם, בלילה הממשלה תיקנה שניים או שלושה דברים.

יעקב אשר: תכף נציג אותם בקצירת העומר.

יעקב אשר: אחד מהם הייתה הדרישה שלנו להעלות מ-500 מטר ל-1000 מטר.

יעקב אשר: הייתה שם טבלה, שהייתה טעות, שנשמטו ערים אחרי י' עד ק', נשמטו ערים שלא היו לעיני הוועדה בזמן הצבעתה ולכן בעצם כבר נכללים בתוך האזורים האדומים.

יעקב אשר: והיה עוד תיקון אחד של הממשלה, תיקון פשוט שהציגו לנו אותו אז בזמנו.

יעקב אשר: ולכן אנחנו צריכים לאשר.

יעקב אשר: עכשיו, אני אומר שמבחינתנו אנחנו יכולים גם כביכול לא לאשר.

יעקב אשר: אני אמנם כן חושב שמאחר שאנחנו רצינו שכל דבר יעבור דרך הוועדה, עדיפות מלכתחילה ובדיעבד על הבדיעבד.

יעקב אשר: ולכן אני מציע שנשמע שתי דקות מהיועץ המשפטי או שמישהו - - -

גור בליי: ממשרד המשפטים.

אסף פרידמן: לילך.

יעקב אשר: לילך ממשרד המשפטים תציג את הדברים בקצרה מאוד כי כבר הציגו אותם באותו לילה, רק לא יכולנו לאשר את זה כי זה עוד לא היה החלטת ממשלה.

יעקב אשר: בבקשה, לילך.

ניצן הורוביץ: יש פה באמת שאלה.

ניצן הורוביץ: אם הם יבטלו את זה היום, זאת אומרת, יחמירו את הסגר היום, כמו שיוצאות ההודעות, אז מה הטעם?

יעקב אשר: אתה רוצה להסביר את הטעם, אדוני היועץ המשפטי?

ניצן הורוביץ: כי זה קצת נראה תלוש.

יעקב אשר: זה לא תלוש.

יעקב אשר: זה פשוט, אנחנו עושים את שלנו.

אוסנת הילה מארק: רק לגמור את הפרוצדורה.

יעקב אשר: את הפרוצדורה שלנו עשינו.

יעקב אשר: יבוא משהו חדש, נדון בזה.

יעקב אשר: זו החובה שלנו כוועדה.

אלי אבידר: לא יבוא שום דבר חדש.

גור בליי: יש פשוט, מבחינה פורמלית, על פי - - -

אוסנת הילה מארק: אבידר, איך אני שמחה שאתה משועשע מזה.

יעקב אשר: חברים, אני מבקש, שמונה דקות הפסקה.

אלי אבידר: זה בסדר.

אלי אבידר: תן לנו.

אלי אבידר: אנחנו עם אוסנת.

אלי אבידר: רוצים לדבר קצת.

אלי אבידר: אוסנת, לא יעצרו את ההפגנות.

איתן גינזבורג: מה קרה?

איתן גינזבורג: יעקב?

יעקב אשר: איתן, תחליף אותי.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו מבקשים את התייחסותה של עורכת הדין לילך וגנר ממשרד המשפטים.

לילך וגנר: שלום לכולם.

לילך וגנר: אני מתנצלת שאני לא איתכם פיזית.

לילך וגנר: אבל אני אנסה להסביר את שלושת התיקונים שכרגע נמצאים שם.

לילך וגנר: אלה תיקונים שבעצם הצגנו אותם בפני הוועדה בדיון בתקנות.

לילך וגנר: אז זה לא איזה חידוש גדול מבחינת הוועדה.

לילך וגנר: אבל כשהצגנו אותם הם טרם אושרו על ידי הממשלה ולא פורסמו ולא היו בתוקף.

לילך וגנר: אחד מהם הוא בקשה של הוועדה.

לילך וגנר: הוועדה ביקשה להרחיב את 500 המטר לקילומטר.

לילך וגנר: והממשלה נענתה לבקשת הוועדה והרחיבה את הטווח של יציאה מותרת ממקום המגורים.

לילך וגנר: דבר שני, זה הנושא של היישובים שלצערנו עקב טעות נשמטו מרשימת היישובים.

לילך וגנר: וגם זה נכנס לתיקון הזה.

לילך וגנר: והתיקון השלישי, שאותו אני טיפה רוצה יותר להסביר, למרות שהסברתי אותו בדיון בתקנות, הוא להבהיר את הנושא של איסור השהייה בבתים של אחרים בתקנה 2(19).

לילך וגנר: ממילא מותר לצאת מהבית רק למטרות הלגיטימיות.

לילך וגנר: בתוך 1000 המטר מותר לצאת לכאורה לעשות הכול, ורצינו להבהיר שאין הכוונה שמותר לצאת לבתים של אחרים עקב התחלואה הגבוהה וסכנת ההדבקה.

לילך וגנר: היציאה היא בעצם למרחב הציבורי ולמקומות שפתוחים בתוך 1000 המטר ולא לבתים של אחרים.

לילך וגנר: השארנו את איסור השהייה כאיסור זמני לתקופת החג כדי למנוע מצב שאדם יצא מביתו לפני תחילת התקנות, לפני החג, ואז יטען שהוא בילה בבתים של חברים, של קרובי משפחה שאינם ביתו באופן לגיטימי.

לילך וגנר: לכן עשינו הוראת שעה מאוד קונקרטית לעניין הזה.

לילך וגנר: אם יש שאלות, אני אשמח להשיב.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: למה מדוע את לא איתנו פה?

איתן גינזבורג: אנחנו מקווים שאת מרגישה טוב.

לילך וגנר: ברגע שמוסדות החינוך סגורים, כמו שאתם יודעים, קשה - - -

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: תספרי לי על זה.

איתן גינזבורג: טוב, חברים, יש שאלות?

גור בליי: רק שתי נקודות.

גור בליי: דבר אחד, אכיפה של איסור השהייה למרחב הציבורי, לרבות זה שהוא לא יכול להיות לבית של מקום מגורים, הוא רק באמצעות רק השוטרים, נכון?

גור בליי: זו אכיפה באמצעות שוטרים בלבד?

לילך וגנר: גם את איסור השהייה אנחנו הבהרנו - -

גור בליי: נכון.

לילך וגנר: - - שהאכיפה תיעשה רק באמצעות משטרת ישראל, האיסור הזמני.

לילך וגנר: וכמובן תקנה 2 כולה היא תקנה שנאכפת אך ורק על ידי משטרת ישראל.

איתן גינזבורג: הסעיף הזה היה בתקנות הראשונות, בסגר הראשון?

עופר כסיף: לא.

איתן גינזבורג: נוסח הסעיף הזה?

לילך וגנר: עברנו מספר גלגולים בנושא הזה.

לילך וגנר: באיזשהו שלב הייתה יציאה מותרת במסגרת 100 מטר, 500 מטר, למרחב הציבורי בלבד.

איתן גינזבורג: אבל לא הייתה הבהרה בתקנות הקודמות לגבי האופן שבו אסור להיכנס לבית מגורים של אחר?

לילך וגנר: ההפך.

לילך וגנר: כאן רצינו מעט לצמצם מאחר שבעבר, אם אתם זוכרים, נאסר לצאת לתפילות, נאסר לצאת לגנים ציבוריים.

לילך וגנר: פה רצינו להבהיר שמותר לצאת לכל מקומות האלה.

לילך וגנר: אין איסורים כאלה כמו שהיו בסיבוב הקודם.

לילך וגנר: הדבר היחיד שהוא אסור זה להיכנס לבית מגורים של אדם אחר.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: השאלה היא האם האיסור - - -

לילך וגנר: אלא אם, כדי לקיים את המטרות הלגיטימיות האחרות, סיוע לאדם במצוקה וכל המטרות הללו.

איתן גינזבורג: רק מה רציתי לחדד זה אם ההגבלה להיכנס לבית מגורים אחר גם היה כתוב בתקנות שסיבוב הראשון.

לילך וגנר: אמרתי שהייתה הגבלה טיפה יותר רחבה של יציאה אך ורק למרחב הציבורי בשלבים כלשהם של תקנות של שעת החירום.

איתן גינזבורג: הבנתי.

לילך וגנר: היא הייתה מגבלה יותר דרקונית במובן הזה שהיא התירה יציאה רק למרחב הציבורי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הבנתי.

איתן גינזבורג: טוב.

גור בליי: אז רק באמת כמו שלילך אמרה לחדד שמותר לצאת בתוך ה-1000 מטר גם למקום מגורים אחר לצורך המטרות הלגיטימיות של תקנה 2, למשל, לתת סיוע לאדם שיש לו קושי או מצוקה וכן הלאה.

גור בליי: דבר נוסף, לילך, אני חושב להבא, בגלל שפה את התיקון הזה אתם עשיתם, השתמשתם בחריג הדחיפות, הוא נעשה פחות מ-24 שעות לפני כניסתו לתוקף, לדעתי, היה ראוי לתת לזה ביטוי.

גור בליי: כי אין בתיקון או בדברי ההסבר, בשום מקום, התייחסות לזה שהוא נעשה בחריגה, כלומר, שהוא נעשה תוך בחריג הדחיפות.

גור בליי: אני חושב שלהבא, אם משתמשים בו, ראוי לציין את זה במפורש.

לילך וגנר: אתה צודק.

לילך וגנר: אנחנו ציינו את זה במחליטים וניקח לתשומת ליבנו.

לילך וגנר: ואני מקווה שלא נעשה שימוש בחריג הדחיפות.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: במחליטים זה היה.

לילך וגנר: אבל אם נעשה, שזה גם יובא לידי ביטוי בדברי ההסבר.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: יש למישהו התייחסויות לתקנות האלו?

אלי אבידר: אנחנו צריכים לדעת מה יהיה עם כחול לבן היום בקבינט.

איתן גינזבורג: מצוין.

איתן גינזבורג: אחלה שאלה.

אלי אבידר: איתן, אתם תעמדו - - -

עופר כסיף: כחול כבר מזמן הרימו דגל לבן.

ניצן הורוביץ: השאלה מה קצת לוח הזמנים עכשיו?

איתן גינזבורג: התקנות האלה בעצם נכנסות לתוקף.

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: מה שהחדש, איתן.

ניצן הורוביץ: מה שיעלה היום.

איתן גינזבורג: אז רגע, רגע.

איתן גינזבורג: רק בואו נאמר דבר-דבר.

איתן גינזבורג: התקנות האלה נכנסות לתוקף ואנחנו רק, מה שנקרא, מעגנים כדי להמשיך להתקיים ככה עד שלא יחוקק דבר מה אחר חדש.

איתן גינזבורג: כרגע יש דיון בקבינט שאחר כך יצטרך לבוא לדיון בממשלה.

איתן גינזבורג: ואם הממשלה בסוף תחליט לעשות תיקון חקיקה, בין אם בתקנות ובין אם בחוק שלוש קריאות, זה יגיע לכנסת.

ניצן הורוביץ: היום?

איתן גינזבורג: זו הכוונה.

איתן גינזבורג: הרי יוצאים לפגרה.

אלי אבידר: מה תהיה העמדה שלכם?

איתן גינזבורג: אני לא יודע באילו נושאים.

איתן גינזבורג: אז אני חושב שכדאי שתתייחס ספציפית.

אלי אבידר: הוא רוצה להכריז מצב חירום לאומי כדי לאכוף את המצב של החוק - - -

איתן גינזבורג: איך אתה יודע?

איתן גינזבורג: דיברת איתו?

אלי אבידר: מה?

עופר כסיף: עוצר.

עופר כסיף: עוצר.

אלי אבידר: איך אני יודע?

אלי אבידר: אני מדבר עם מישהו שיוצא משם.

אלי אבידר: מה זה איך אני יודע?

איתן גינזבורג: הבנתי.

אלי אבידר: איתן, ככה?

אלי אבידר: לא יפה.

איתן גינזבורג: אני שואל.

איתן גינזבורג: אולי יש לך מקורות פנים-קבינטים.

איתן גינזבורג: אנחנו נפעל לטובת הציבור, מה שטוב לציבור.

עופר כסיף: אלי, אמרתי לך כבר.

עופר כסיף: כחול הרימו דגל לבן כבר מזמן.

אלי אבידר: לא.

איתן גינזבורג: עכשיו הגיע זמן הצחוק.

אלי אבידר: לא.

אלי אבידר: לי יש עדיין תקווה.

אלי אבידר: אני לא מוותר.

עופר כסיף: שמור עלייה.

עופר כסיף: זה טוב.

עופר כסיף: גם לי יש תקווה.

עופר כסיף: רק לא מכחול לבן.

איתן גינזבורג: מחד"ש.

ניצן הורוביץ: בעצם, אם אני מבין נכון את ההודעות שיוצאות, אז כמעט כל החרגות שבמה שעשינו ביום חמישי, כמעט כל החרגות יבוטלו.

ניצן הורוביץ: אז רוצים להביא פה משהו חדש לחלוטין.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: תראה, אנחנו רק ניזונים מהתקשורת.

איתן גינזבורג: גם אני כרגע ניזון מהתקשורת, למעט כל מיני הודעות לא פורמליות שקיבלתי.

איתן גינזבורג: אבל, לפי מה שאני מבין מרוח הדברים, רוצים להביא החמרה של מה שקיים בגלל העלייה בהיקף התחלואה.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: זה כבר פרשנות שלך.

עופר כסיף: לא בגלל העלייה.

עופר כסיף: כך אומרים.

עופר כסיף: זה לא בגלל העלייה בתחלואה, אלא בגלל שיש מישהו שחושש מאוד מהמשפט שלו ומצליח לסחוף אחריו כל מיני שמות תואר.

עופר כסיף: דמיינו לעצמכם.

איתן גינזבורג: אתה צודק.

איתן גינזבורג: זה רק הפרשנות שלי.

איתן גינזבורג: מה שאתה אמרת זה הנכון.

עופר כסיף: אני יודע.

עופר כסיף: אתה לא צריך לאשש את זה.

עופר כסיף: אני יודע שזה הנכון.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: יפה.

איתן גינזבורג: עכשיו, מה לי להתווכח עם בן אדם שיודע הכול?

איתן גינזבורג: אין לי מה להתווכח.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: אין טעם.

עופר כסיף: בוודאי לא לך.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: זהו, אלה הם הדברים.

אלי אבידר: אני רק רוצה להגיד, מאחר שאתה שומע, איתן, שמה שקורה כרגע בקבינט הוא לא פחות מפוטש.

אלי אבידר: זה מה שהוא עושה.

אלי אבידר: והבעיה היא שאין לנו את הלוקסוס לחכות עוד 20 שנה שעד דוקטור אחד יכתוב על זה.

אלי אבידר: אנחנו חיים את הפוטש הזה עכשיו, לצערי.

אלי אבידר: 148 חולים על מכונות הנשימה.

אלי אבידר: ישראל מייצאת מכונות לחו"ל, והחוצפן הזה רוצה להכריז מצב חירום לאומי.

איתן גינזבורג: פרופ' חגי לוין ביקש להתייחס.

אלי אבידר: תן לו.

איתן גינזבורג: פרופ' לוין?

חגי לוין: שלום.

חגי לוין: האם שומעים אותי?

איתן גינזבורג: שומעים אותך, חגי.

איתן גינזבורג: אתה יכול להתחיל לדבר.

חגי לוין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אה, הוא עם סלולרי בלי קליטה.

עופר כסיף: הוא לא היחיד שאין לו קליטה בניין הזה.

חגי לוין: - - - אי-אפשר שלא להתייחס.

חגי לוין: אך העמדה המקצועית היא שאת התיקון שתאשרו או לא תאשרו עכשיו של האיסור הכניסה לבית של מישהו אחר - - - יש סכנה - - - הימים האחרונים.

חגי לוין: הגבלות התנועה, גם הרגלית, גם בכלי רכב, המחסומים בכבישים, אלה דברים שמזיקים לבריאות הציבור ולא עוזר לבריאות הציבור.

חגי לוין: הרעיון עכשיו לעשות סגר טוטלי הוא מנוגד לבריאות הציבור.

חגי לוין: אי-אפשר להצדיק אותו בטיעונים של בריאות הציבור.

חגי לוין: אם מישהו חושש, ובצדק, מהתפילות ביום הכיפורים בחללים סגורים, אז אולי בזמן יום הכיפורים אפשר לעשות מהלך מאוד חריג וגם מתוך אקט של סולידריות לעצור לחלוטין את התנועה החופשית בישראל באותו יום ספציפי.

חגי לוין: אבל לא הגיוני ולא סביר לעשות עכשיו צעדים קיצוניים בפניקה בלי שום הצדקה מקצועית.

איתן גינזבורג: תודה, פרופ' לוין.

חגי לוין: תודה לך.

איתן גינזבורג: יש עוד מישהו?

אסף פרידמן: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נכבד את היושב-ראש ונכריז על הפסקה עד שהוא יחזור ויחליט אם הוא רוצה להצביע על כך.

גור בליי: אני חושב שאולי כדאי שנקריא את זה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להקריא?

גור בליי: זה לא הוקרא?

גור בליי: לא.

גור בליי: זה לא הוקרא.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא הוקרא כי הוא לא הגיע.

איתן גינזבורג: אז בואו תקריאו.

הם ככה: "תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת השהייה במרחב הציבורי והגבלת פעילות)(תיקון), התש"ף

הם ככה: –2020

עופר כסיף: רגע, סליחה.

עופר כסיף: רציתי לשאול בהקשר הזה.

עופר כסיף: יש פה בעצם הקלה.

עופר כסיף: זה מאפשר יציאה לצורכי ספורט.

גור בליי: לא.

גור בליי: זה היה כבר קודם.

עופר כסיף: זה היה קודם?

עופר כסיף: ככה?

עופר כסיף: אני לא זוכר.

גור בליי: כן, כן.

גור בליי: זה רק שינוי נוסחי שנובע מזה שהם צמצמו את איסור השהייה מחוץ למקום מגורים רק לתקופת של ראש השנה.

גור בליי: ומעבר לזה, האיסור הוא רק איסור שמתייחס ליציאה מהבית.

גור בליי: זה היה רק משהו נוסחי.

גור בליי: זה פשוט הקנס שהיה על איסור השהייה בסוף השבוע של ראש השנה.

גור בליי: היום הקנס הוא פשוט על היציאה ולא על איסור השהייה.

גור בליי: אותו קנס של 500 על איסור יציאה שלא למטרות שמנויות בתקנה 2.

גור בליי: ולעניין תיקון של הרשימה, אז המילים "אריאל", "בית"ר עילית" ו-"גבעת זאב" – יימחקו.

גור בליי: אני מבין שזה ביהודה ושומרון, אז הם לא בתכולת התקנה הזאת.

גור בליי: אז תיקנו את הטעויות.

ואחרי "תלפיות" יבוא: ו"תחילתן של תקנות אלה במועד תחילתן של תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)(הגבלת השהייה במרחב הציבורי והגבלת פעילות), התש"ף

ואחרי "תלפיות" יבוא: –2020.

ואחרי "תלפיות" יבוא: "

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני רק רוצה לקבל הבהרות.

איתן גינזבורג: דיברנו על זה אתמול, אבל צריך לקבל הבהרות שגם לפרוטוקול ביחס לעבודות חיוניות.

איתן גינזבורג: יש בלבול רב מהי עבודה חיונית.

איתן גינזבורג: האם זו הרשימה המנויה בתקנות הסמכויות הגבלה במקומות עבודה, כל הרשימה הגדולה עם הנושאים?

גור בליי: כן.

איתן גינזבורג: רגע, רגע.

איתן גינזבורג: ומי שחל עליהם היא עבודה חיונית, נקודה?

איתן גינזבורג: ו/או האם צריך גם מסמך מסוים שמעיד על היות אותו עסק או מקום עבודה כעבודה חיונית?

גור בליי: למיטב ידיעתי, לא צריך אישור מיוחד.

גור בליי: אני מניח שאולי נציגי הממשלה יתייחסו לזה.

גור בליי: אבל כן אני קודם אענה על השאלה עצמה שבאמת העבודות החיוניות הן אלה שמפורטות באמת בתוספת השנייה לתקנות של מקומות העבודה.

גור בליי: הן מוגדרות כעבודה החיוניות שהיציאה אליהן מותרת.

איתן גינזבורג: כן.

גור בליי: למיטב ידיעתי, לא צריך אישור ספציפי.

גור בליי: אולי שנציגי הממשלה יתייחסו לזה.

איתן גינזבורג: אולי לילך?

איתן גינזבורג: היא נמצאת כאן?

איתן גינזבורג: תוכל לענות על זה?

לילך וגנר: כן.

לילך וגנר: אני אתכם.

לילך וגנר: כמו שגור הסביר על נושא של עבודה חיונית, מותר לצאת לכל עבודה.

לילך וגנר: לא צריך להציג שום אישור כרגע.

לילך וגנר: אפשר לצאת לכל עבודה גם אם היא לא חיונית.

לילך וגנר: המקומות החיוניים הרלוונטיות שלהם זה לתקנות קונקרטיות שמאפשרות פתיחת המקום.

לילך וגנר: אדם יכול לצאת לכל מקום שהוא.

לילך וגנר: ולכן הנושא הזה של, למשל, אישורים למקום עבודה חיוני, להבנתי, נדרשים כשרוצים לפתוח מעון או גן לילדי עובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: בדיוק.

איתן גינזבורג: בדיוק.

לילך וגנר: זה בדרך כלל השימוש בנושא הזה של האישורים.

לילך וגנר: אני לא מכירה שימוש אחר.

איתן גינזבורג: בתקנות של פתיחת מסגרות חינוך בלתי פורמליות לעובדים חיוניים - -

לילך וגנר: לילדי עובדי חיוניים.

איתן גינזבורג: לילדי עובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: - - נדרשת שם או הצהרה של העובד על היותו עובד בעבודה חיונית, אני מניח שזה על פי הרשימה, או אישור ממקום עבודה או אישור אחר, אני לא זוכר מה הניסוח שם.

לילך וגנר: זהו.

לילך וגנר: אז אולי רק לזה זה רלוונטי.

לילך וגנר: כרגע זה לא רלוונטי בהקשר של יציאה לעבודה.

לילך וגנר: לא צריך להציג שום אישור.

איתן גינזבורג: הבנתי.

ניצן רוזנברג: אבל השאלה היא אם העבודה של מישהו לא נמצאת בתוך הרשימה שבתקנות השניות, והמעסיק שלו יכול לתת לו אישור שהוא חיוני?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הוא לא יכול.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה.

לילך וגנר: כרגע מותר לצאת למקום עבודה.

לילך וגנר: השאלה אם זה יתוקן.

ניצן רוזנברג: לא.

ניצן רוזנברג: לצאת אפשר.

ניצן רוזנברג: אבל המעסיק שלו יכול לתת לו עדיין אישור שהוא חיוני עבורו, ואז הוא יוכל לשלוח את ילדיו לגן של עובדים חיוניים?

איתן גינזבורג: רק אם הוא בתוך הרשימה.

לילך וגנר: כמו שאמר חבר הכנסת גינזבורג, יש פרוצדורה גם של הצבא, אבל לפעמים נותנים את האישור הזה שהוא יוכל להעביר את זה לגננת, שהיא יכולה לפתוח את הגן כי מדובר בילדים של עובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: כן.

ניצן רוזנברג: זה גם מישהו שהוא לא ברשימה שבתקנות?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: רק מי שברשימה מוכרז כעובד חיוני.

איתן גינזבורג: זה דבר מאוד מאוד להבהרה מכיוון שיש בלבול רב בקרב אותן מסגרות שנפתחות עבור אותם עובדים חיוניים: מה צריך להבהיר, האם הוא עובד חיוני או לא עובד חיוני.

איתן גינזבורג: בעצם את אומרת שכל מי שמנוי ברשימה הוא עובד חיוני ומספיק שיצהיר על כך, ויוכל לשים את הילד שלו בתוך המסגרת של החינוך הבלתי פורמלי לילדים לעובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: אוקיי.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: עינב, יש לך הערה או משהו?

ניצן רוזנברג: לא.

ניצן רוזנברג: אני לא הבנתי.

איתן גינזבורג: לא הבנת?

ניצן רוזנברג: לא הבנתי אם לילך ענתה שזה נכון או לא.

איתן גינזבורג: לילך, זה נכון מה שאמרתי?

לילך וגנר: אם השאלה היא אם לפי התקנות מותר לצאת למקום עבודה בלי שום קשר לאישור, אז שוב אני מדגישה: לא צריך שום אישור.

לילך וגנר: אם נשאלתי מתי כן אדם יצטרך אישור על מקום עבודה חיוני, אז נתתי את הדוגמה של מסגרות החינוך.

לילך וגנר: זה בתקנות אחרות.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: תקנות אחרות.

לילך וגנר: בתקנות של מסגרות אחרות.

לילך וגנר: הן לא רלוונטיות כרגע.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: רלוונטיות לתקופה הנוכחית.

איתן גינזבורג: אבל לא לדיון הזה.

איתן גינזבורג: כן, ברור.

איתן גינזבורג: הבנת?

ניצן רוזנברג: - - -

איתן גינזבורג: טוב.

אלי אבידר: אני רוצה להגיד שערוץ הכנסת מאזין לנו.

איתן גינזבורג: כן.

אלי אבידר: הוא כבר מוציא ציוצים על דברים שאנחנו אומרים באמת.

אלי אבידר: מישהו מאזין.

איתן גינזבורג: אבל ציוצים נכונים?

איתן גינזבורג: מהימנים?

אלי אבידר: מה שאמרתי לך עכשיו.

גור בליי: רק לחדד שבאמת בתקנות של מקומות עבודה, זה לעניין פתיחה לקהל של המקומות אחרים, של קבלת קהל.

איתן גינזבורג: כן.

גור בליי: בתקנות של החינוך שלא נידונות אצלנו, אלא בוועדת החינוך, אז הם מפרטים לי עכשיו שאצלם זה באמת רשימה אחרת לצורך מסגרות ילדים, מה שהיושב-ראש שאל אותם.

גור בליי: זה באמת עולה מתוך תקנות - - -

איתן גינזבורג: סליחה.

איתן גינזבורג: לא הקשתי, גור.

גור בליי: הנושא שאתה, היושב-ראש העלית, זה לעניין תקנות של החינוך, של מוסדות חינוך.

גור בליי: יש רשימה אחרת שהיא לצורך מסגרות לילדים.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אין רשימה אחרת.

גור בליי: הם משתמשים באותה רשימה?

גור בליי: טוב.

גור בליי: אני לא יודע.

איתן גינזבורג: אין עוד רשימה של מקומות עבודה חיוניים.

איתן גינזבורג: זו הרשימה היחידה, היא נמצאת בתקנות של הגבלת מקומות עבודה.

איתן גינזבורג: זו הרשימה היחידה שמנויה בחוק.

איתן גינזבורג: אני לא מצאתי שום רשימה אחרת.

איתן גינזבורג: מה שרשום בתקנות החינוך הוא – כתוב שם: מסגרות לילדים של עובדים חיוניים.

איתן גינזבורג: וזה מפני אותך לאותה רשימה.

גור בליי: אוקיי.

גור בליי: בסדר.

גור בליי: אבל בתקנות האלה שלנו זה לעניין תקנה 7(4), שעוסק בקבלת בקהל במקום עבודה המפורט בתוספת השנייה - -

איתן גינזבורג: כן.

גור בליי: - - לשם מתן שירות חיוני לציבור שלא ניתן לספקו מרחוק או מתן שירות חיוני לאדם שלא יכול לקבלו מרחוק, באופן מקוון או טלפוני.

גור בליי: מפנים לתוספת פה לעניין קבלת קהל במקומות האלה.

גור בליי: ואז באמת לא צריך אישור מיוחד.

איתן גינזבורג: הבנתי.

איתן גינזבורג: בסדר גמור.

איתן גינזבורג: עוד שאלות לגבי הזה?

איתן גינזבורג: הילדים שלך כבר לא במסגרות חינוכיות?

תהלה פרידמן: ממש לא.

תהלה פרידמן: הם נפגשים אחת לחמש דקות, כי הזום וכי הזה וכי הזה.

איתן גינזבורג: אז אנחנו נצביע על התקנות.

איתן גינזבורג: מי בעד אישור התקנות?

איתן גינזבורג: ירים את ידו.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: אושרו.

איתן גינזבורג: התקנות אושרו והן בתוקף.

איתן גינזבורג: הישיבה הסתיימה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לכולם.