ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 65, 2020-09-08 11:12

טלי פלוסקוב: צהריים טובים.

טלי פלוסקוב: היום ה-8 בספטמבר 2020, השעה 11:11.

טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: הנושא הוא דיון מהיר בנושא הסדרת נושא תרומות הזרע בישראל של ח"כ יואב סגלוביץ' וח"כ מאי גולן.

טלי פלוסקוב: מסיבות טכניות מאי גולן לא הצליחה להגיע.

יואב סגלוביץ': אני פגשתי אותה אתמול, יש עניין שהיא לא יכולה להגיע והבטחתי שאגיד כמה מילים בשמה.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: לכן אני נותנת לך יואב להתחיל ולהציג לנו את הנושא.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה אנשים חשובים שחלק מהם הגיעו, חלק מהם נמצאים בזום.

טלי פלוסקוב: ננסה לשמוע את כולם ולקבל החלטות.

יואב סגלוביץ': אז קודם אתחיל בחובתי למאי גולן ואדבר בשמה.

יואב סגלוביץ': קודם כל היא תומכת בהצעת החוק, היא תומכת גם בצורך להסדיר פתרון ראוי לנושא על מנת למנוע מקרים של גילוי עריות.

יואב סגלוביץ': היא סבורה שהפתרון הוא להסדיר את היישום, רישום ארצי מבוקר ורישום מעין זה מתקיים למשל בחוק תרומות ביציות.

יואב סגלוביץ': היא מציעה להוסיף לחוק גם חובת סנכרון בין המרשם לפי חוק תרומת הביציות לרישום הנישואין ויש לפעול לטובת עידוד והרחבת תורמי הזרע.

יואב סגלוביץ': היא הצטרפה אלי גם לדיון המהיר אבל קודם כל זאת עמדתה ושוב בתור דוברה היום, היא מצטערת שהיא לא יכולה להיות בדיון שהוא מאוד חשוב.

יואב סגלוביץ': עכשיו אתחיל עם דבריי.

יואב סגלוביץ': אני אומר איך אני רואה את הדברים, ואני מעדיף שבדיון הזה אדבר פחות ונשמע יותר גם את האורחים וגם את ה - - -

טלי פלוסקוב: תציג לנו את הנושא, את הבעייתיות ואז אנחנו נמשיך.

יואב סגלוביץ': הנושא של תרומות זרע באופן כללי מאפשר לאנשים לפני הכל לממש את המאוויים הכי כמוסים והכי - - - של האנשים זה להיות הורים, ולכן הנושא הזה הוא חשוב, יהיו כאן כל מיני דעות בהמשך הדיון, הנושא חשוב וצריך להמשיך אותו וצריך להסדיר אותו.

יואב סגלוביץ': וראה זה פלא, הנושא הזה אינו מוסדר בדבר חקיקה.

יואב סגלוביץ': זה לא שאין הסדר בכלל, יש נוהל של משרד הבריאות שגם עליו נאמר עוד מספר מילים, אבל אין למעשה רישום ארצי של התורמים.

יואב סגלוביץ': אין את כל נושא התשלומים לתורמים.

יואב סגלוביץ': הבדיקות שצריך לעשות, מה איכות הבדיקות, האם צריך להרחיב אותן ואני אומר מראש, צריך להרחיב את הבדיקות הגנטיות שעושים היום, המדע גם התפתח בהמשך.

יואב סגלוביץ': כל הנושאים האלה בסוף לא מטופלים ואני חושב שהדבר הנכון להיות כאן, זה לא רק ראיונות בתקשורת כאלה ואחרים אלא חייבים להחזיק את העניין הזה בכנסת.

יואב סגלוביץ': היו פה הצעות חוק קודמות, אני חושב שזה נכון שהגשתי את זה כהצעת חוק פרטית אבל אני מחכה לשמוע את נציגי הממשלה, שייקחו את זה ויקדמו את זה כהצעת חוק ממשלתית, זו הדרך הנכונה למצוא את האיזונים.

יואב סגלוביץ': אבל היה ברור לי שאם לא אציב את זה כמשהו, זה לא יקרה.

יואב סגלוביץ': כי כבר בעבר ניסו לעשות לאורך מספר שנים ולא קרה דבר.

יואב סגלוביץ': במסגרת הלמידה שלי של הנושא, נפגשתי עם אנשים וגם למדתי את הנושא.

יואב סגלוביץ': זה נושא שאני אומר ביושר, גם יש פה הרבה מרכיבים של בורות וחוסר ידע, לא עם כוונה רעה.

יואב סגלוביץ': בעיקר חוסר ידע ובורות וחייבים להסדיר את העניין.

יואב סגלוביץ': נמצאים איתנו כאן אנשים שהיה חשוב לי שיגיעו וזמן הדיבור שלהם יותר חשוב מאשר שלי, והראשון שבהם הוא מתן מילס, ישראל אלימלך ונמצאת בזום הילה חי.

יואב סגלוביץ': אני חושב שיש משמעות ל- - - יש הצעת חוק שלי שמונחת ואני רוצה לגייס אתכם חברי הכנסת, מי שנמצא כאן ומי שלא נמצא, כדי לייצר הסדרה.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד משהו.

יואב סגלוביץ': ברור לי שאינני בקואליציה.

יואב סגלוביץ': אבל ברור לי לחלוטין שבמצב הפוליטי הנושא צריך גיוס של חברים כי באמת זו לא שאלה פוליטית.

יואב סגלוביץ': אני מזמין את כל מי שרוצה, ולכן הצעת החוק שלא הגשתי אותה עד שלא הייתי בטוח שיש חברים גם מהקואליציה שנמצאים וחתומים עליה מתוך הבנה של האירועים הפוליטיים שנמצאים סביבנו, אבל הנושא הוא באמת באמת חשוב.

יואב סגלוביץ': כמה מילים לסיום ברשותך, ואני מעדיף לתת את הזמן ואם אפשר לשמוע את מתן וישראלה שהגיעו לפה ואני שמח שהם הצליחו להכנס.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: מתן מילס.

מתן מילס: שלום.

מתן מילס: אני מנהל את קבוצת הפייסבוק של הילדים מתרומת זרע.

מתן מילס: אני בעצמי ילד מתרומת זרע ואני רוצה לדבר קצת על החיים שלי ועל הפרספקטיבה שלי ושל ילדים בארץ באופן כללי.

מתן מילס: אני נולדתי למשפחה הטרוסקסואלית, אמא ואבא, ופשוט נודע לי, כשאבא שלי נפטר הייתי בן 7, זה היה בשנת 1998, שאני ילד מתרומת זרע.

מתן מילס: היה לי אח גדול, שנינו נולדנו משני תורמים שונים ואימא שלי החליטה שהיא מספרת לנו אחרי שאבא שלי נפטר.

מתן מילס: לימים החיים שלי התגלגלו, לפני שבע שנים אחי הגדול חלה בסרטן, אני מיד התגייסתי לעזור לו בכל הטיפולים הכימותרפיים וכל מה שהיה מסביב, וחלק ממה שאני מביא לפה לשולחן וחלק ממה שאני רוצה לדבר, זה שכשאני נכנס למחלקה האונקולוגית בזמנו ומדבר עם הרופאה שלו היא אומרת לי שיכול להיות שאחת הסיבות שאנחנו נמצאים פה זה בגלל התורם שלו, שהיא לא יכולה לדעת את הרקע הגנטי של התורם, היא לא יכולה לדעת מחלות, היא לא יכולה לדעת כלום.

מתן מילס: אנחנו יושבים תוך כדי שהחומר מטפטף לו טיפה-טיפה לתוך הדם ואני אומר לו 'אתה יודע, יש לנו תורמים שונים בסוף, יכול להיות שזה מזה', אף אחד לא יודע להגיד.

מתן מילס: אחי הגדול נפטר לפני חמש שנים, מאותו רגע החלטתי שאני פותח כל דבר שקשור לתרומה שלי.

מתן מילס: היום רצה הגורל, אלוהים, כל אחד ומה שהוא בוחר, יש לי שני אחים מאותו תורם זרע, אח ואחות תאומים, שהם כבר שלוש וחצי שנים חלק מהמשפחה שלי, הם אכלו איתי בארוחת שישי האחרונה ביחד עם אמא שלהם, אמא שלי ואימא שלהם מכירות והמשפחות והכל, ואני כל היום, אני והילה ביחד שהיא בזום וגם ישראלה, אנחנו סביב כל הדבר הזה, כל תורת הפיצוחים הזאת.

מתן מילס: כמה ילדים מתרומת זרע יש בישראל, אף אחד לא יודע.

מתן מילס: כמה תורמים תרמו בסך הכל, אף אחד לא יודע.

מתן מילס: יש דו"ח של מבקר המדינה מ-2007 שמצביע על 32 ילדים מאותו תורם בתל השומר.

מתן מילס: אני בסוף יכול ללכת עם החשש הזה שאני נפגש עם האח או האחות שלי למחצה ואני לא יודע, יכול להיות שאני אגיע איתם לרבנות ואני לא יודע, יכול להיות שאנחנו נקיים יחסי מין ואני לא יודע.

מתן מילס: אני לא יכול לדעת כשאני הולך לרופאת המשפחה שלי, אני לא יכול להגיד לה מה הרקע של האבא הביולוגי שלי, את האבא שלי שרשום במשרד הפנים אני יודע.

מתן מילס: עכשיו אף אחד לא יכול להבטיח לי שום דבר, כי בסוף אני רשום במרשם האוכלוסין כבן של שלמה מילס.

מתן מילס: אבל אף אחד לא יודע מי האבא הביולוגי, אם אני היום וליאור אחותי היינו מכירים בדרך אחרת ומגיעים לרבנות, אני לא יודע אם מישהו היה יכול להגיד לי את זה.

מתן מילס: אני כאן לחשוף אתכם לצד שבדרך כלל לא מכירים כי בדרך כלל מדברים על התרומה, אני עוד מעט בן 30, אני כבר לא ילד, כבר לא מבחנה, כבר לא שום דבר כזה ואחר.

מתן מילס: וכמו שח"כ סגלוביץ אמר אני חושב שהעניין של הבורות בקרב הרבה מאוד אנשים שלא פוגשים אותנו בין אם זה אימהות שנולדו להן ילדים מתרומת זרע, בין אם זה אנחנו הילדים מתרומת זרע, לא כל כך מבינים את העולם שלנו וזה חלק שמאוד מאוד חשוב לי לשים פה על השולחן היום.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: בבקשה גבירתי.

ישראלה אלימלך: שמי ישראלה אלימלך, אני אמא יחידנית לתאומים.

ישראלה אלימלך: אלנה ואלכס בני 4.5, אני בעצם באתי לדבר מנקודת המבט של האימהות.

ישראלה אלימלך: אנחנו מקבלות תרומה ובאיזה שהוא מקום אחרי שכבר קיבלנו אותה אנחנו מגלות שבעצם אותו תורם יכול לתרום כמה פעמים שהוא רוצה כי אין מאגר, אף אחד לא בודק את זה.

ישראלה אלימלך: אם יש לו מחלות חלילה, ומישהי אחרת עברה הפלה, או חלילה ילדה ילד עם מום, אנחנו לא נדע על זה.

ישראלה אלימלך: כי אף אחד לא טורח לעדכן אותנו.

ישראלה אלימלך: יש פה אינטרסים כלכליים מטורפים ודו"ח מבקר המדינה מצביע על זה, שככל שהיו עושים את מה שכתוב בחוזר מנכ"ל משרד הבריאות, שצמריך לבדוק בדיקות מסוימות, לא צריך לקחת יותר מדי תרומות מאותו תורם, צריך לנהל מעקב, מרשם אחרי היילודים, צריך לבדוק אם מישהי עברה הפלה, אסור להמשיך ולתת את אותו תורם.

ישראלה אלימלך: הדברים האלה לא נעשים, משרד הבריאות לא מפקח על זה לפי דו"ח מבקר המדינה, וקורים דברים איומים ונוראים.

ישראלה אלימלך: בסוף בסוף, אנחנו האימהות סובלות מזה.

ישראלה אלימלך: יש מצבים כמו שאמרתי של מומים, יש מצבים של הפלות ויש מצבים שפשוט ההליכים נמשכים ונמשכים ואנחנו גם סובלות סבל נפשי כמובן פיזי, גם סובלות סבל כלכלי, אם אנחנו צריכות לעבור עוד ועוד הליכים, כשכל זה לא צריך לקרות.

ישראלה אלימלך: כל כך קל להסדיר את זה, כל כך קל לעשות, אמר דו"ח מבקר המדינה מה שאומר אפילו חוזר המנכ"ל, לנהל רישום, לדעת שאותו תורם-תורם במקום אחד, לדעת כמה ילודים נולדו לו, אם יש איזו שהיא בעיה אז כמובן ליידע את יתר הרוכשות של אותה תרומה, להפסיק את הדבר הזה.

ישראלה אלימלך: כל הדברים האלה הם דברים שאנחנו יודעים וכמו שאמר ח"כ סגלוביץ ואני מאוד מודה לו על כך שהוא העלה את זה לסדר היום, הדברים האלה ידועים, כבר כל כך הרבה פעמים נכתבו, כל כך הרבה פעמים התייחסנו אליהם, אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה שפשוט תקחו את זה לידיים ותעשו את הסדר הזה.

ישראלה אלימלך: זה דיני נפשות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': נמצאת בזום איתנו גם הילה חי, אם אפשר לשמוע אותה.

טלי פלוסקוב: אנחנו נרשום.

טלי פלוסקוב: היא גם אחת מאלה שקשורים לנושא אני מבינה.

יואב סגלוביץ': כן.

משה אבוטבול: טלי ברשותך, יש עוד אורחים.

טלי פלוסקוב: אני יודעת.

טלי פלוסקוב: אנחנו ניתן לכולם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לסיים את החלק של סגלוביץ כיוזם הדיון ואחר כך נרחיב.

טלי פלוסקוב: הילה חי בבקשה.

יואב סגלוביץ': עד שהיא תעלה אני אומר משפט אחד שמבחינתי הוא גם המפתח לדיון.

יואב סגלוביץ': אני אגיד את זה אולי גם בסוף.

יואב סגלוביץ': בשורה התחתונה, יהיו פה אולי דעות מגוונות על ניואנסים, המפתח הוא איך כולנו מתחברים כדי לעשות סדר לטובת כולם.

טלי פלוסקוב: בדרך כלל בדיונים האלה יוצאים עם זה.

יואב סגלוביץ': לא, אני אומר, כי בסוף צריך לעשות פה חקיקה.

יואב סגלוביץ': יש פה משהו שכולנו צריכים לעשות ביחד, זה רק הפרומו.

טלי פלוסקוב: יש לי טענה, למה אני לא חתומה על החוק.

טלי פלוסקוב: אבל נדבר על זה.

טלי פלוסקוב: ברור לכולם שהנושא חשוב ואנחנו צריכים לקדם אותו.

טלי פלוסקוב: בבקשה הילה חי.

הילה חי: אני אם יחידנית, הבן שלי נולד מתרומת זרע.

הילה חי: הוא בן 11 עוד מעט.

הילה חי: קניתי את הזרע של התורם שלי מרמב"ם.

הילה חי: לפני שמונה שנים הקמתי את הקבוצות למציאת אחאים, אחאים זה שם כולל לילדים שנולדו לאותו תורם זרע.

הילה חי: אנחנו מחפשות את האחאים על מנת להימנע מגילוי עריות בין הילדים שלנו לבין האחים שלהם וגם בעתיד כמובן להימנע מהולדת ילדים בעלי מומים כתוצאה מזיווגי קרובים.

הילה חי: הקבוצה כאמור הוקמה לפני שמונה שנים.

הילה חי: בזמנו היה לנו איזה שהוא טופס, כל האימהות שביקשו להצטרף לקבוצה ולחפש אחאים מילאו טופס בפרטי התורם שהם קיבלו מהבנקים, ואני ביצעתי הצלבה באקסל פשוט.

הילה חי: המאגר הזה, האקסל הזה נמחק לפני חצי שנה בערך כי רשם המאגרים במשרד המשפטים אסר עלי כאדם פרטי להחזיק מאגר כזה, אבל עד שהוא נמחק מצאנו ל-500 תורמים מעל 2,000 ילדים רק בקבוצה שלנו.

הילה חי: לסבר את האוזן, בקבוצת האימהות יש 2,200 אימהות מתוך 40,000 אימהות שילדו מתרומת זרע בארץ.

הילה חי: בשנת 2012 בוועדת מור יוסף ד"ר מג'ר - - - היה אז בתל השומר, אמר שבכל שנה מצטרפות למעגל האימהות שילדו מתרומה 3,000 אימהות.

הילה חי: אז תחשבו על זה, מה קורה בחוץ.

הילה חי: אנחנו ממש מדגם, מייצג אמנם, אבל עדיין 2,200 מתוך 40,000 זה המון.

הילה חי: לפי הסטטיסטיקות, מהלשכה לסטטיסטיקה לפני שנתיים שבדקנו מדברים על 100,000 ילדים שנולדו מתרומה.

הילה חי: הרוב כמובן במשפחות יחידניות כמונו, השאר זה במשפחות חד מיניות, משפחות של לסביות, וממש המעט, אולי 10% - ואני רואה שד"ר איתי גת מאסף הרופא כאן והוא יכול לספר – שהשאר זה באמת משפחות זוגיות של אמא ואבא, שבמקרה שלהם האבא עקר, כמו ההורים של מתן.

הילה חי: כל הילדים האלה הם האחים של הילדים שלנו.

הילה חי: גם הילדים של התורם שבגר, שהתחתן, הקים משפחה משלו, יש לו ילדים משלו וגם הילדים שלו הם האחאים של הילדים שלנו.

הילה חי: וכל אלה במדינה כל כך קטנה, עם 17 בנקים, זה פשוט מסוכן.

הילה חי: אני מודה, לפני שהפכתי לאם יחידנית זה מה שהטריד אותי, אבל כך כל רציתי לממש אימהות ואמרתי 'או.

הילה חי: קיי, כשנגיע לזה נשבור את הראש'.

הילה חי: אנחנו ה יום במצב הזה שגם בקבוצה מצאנו שהתורמים נודדים, יש לנו אישור בכתב ממנהל תל השומר ומנהל אסף הרופא הקודמים, לפני ד"ר איתי, שמאשר שתורם שהתחיל לדוגמה בתל השומר כאוקראיני גוי, נרשם, אני לא יודעת אם בידיעתם או לא בידיעתם כתורם יהודי רוסי באסף הרופא, ואותו תורם דרך אגב נמצא בבדיקות דנ"א, אנחנו עושות בדיקות דנ"א – נמצא בעוד ארבעה בנקים.

הילה חי: זאת אומרת אותו תורם נמצא בשישה בנקים, שישה בנקי זרע, לתורם הזה יש 23 אימהות בקבוצה שלנו שהרו ממנו, ונולדו לו 31 ילדים.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: משפט אחרון בבקשה.

הילה חי: כל מה שאני אומרת זה אם אני יכולתי לנהל מאגר של 2,000 רשומות גם המדינה יכולה לנהל מרכז רישום לתורמים.

הילה חי: המדינה תנהל, לא אני, שכל תורם יהיה לו את המספר חד-חד ערכי שלו, ותחתיו יופיעו כל הילדים שנולדו לו, הן מזרעו בבנקים והן מהילדים הפרטיים שנולדו לו.

הילה חי: וכך אני ואתם נוכל לישון בשקט.

הילה חי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד רק מהתחלה, אני חושבת שצריך להגיד המון תודה לאותם אנשים שעוזרים לנשים, לכל מי שרוצה להרגיש מה זה להיות אמא או אבא, לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: ובתנאים שיש נכון להירגע, אני לגמרי מסכימה שאנחנו חייבים להסדיר את העניין הזה, כמובן בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות נמצא איתנו בזום, אני מבקשת מכם להקשיב לכל טענה שעולה כאן כדי לתת מענה להן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להבין האם ראיתם את הצעת החוק שהוגשה, איפה יש הסכמות, איפה אין הסכמות, מה אנחנו צריכים לעשות כדי להגיע לנוסח שמקובל גם על משרד הבריאות ונראה איך אנחנו מקדמים את זה.

טלי פלוסקוב: שמעתי המון על הדברים הנפלאים שעושה מכון דורות, שעושה עבודה נפלאה בנושא הזה ועוזר באמת להמון אנשים לממש את הזכות הנפלאה הזאת להיות אמא /אבא.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת לרב איתי כהן להציג לנו את הנושא, איך אתם רוצים ורואים שיהיה נכון להסדיר את העניין.

טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני.

טלי פלוסקוב: קודם כל שוב ברכות ויישר כח על הפעילות שאתם עושים.

איתי כהן: אני מודה לכם מאוד.

איתי כהן: תודה על ההזדמנות.

איתי כהן: כמו שפתחת, אני איתי כהן, משמש כראש מכון דורות.

איתי כהן: מכון דורות נותן מענה וסיוע לזוגות שהם מאותגרי פוריות.

איתי כהן: ביום-יום אנחנו כמכון שנותן ייעוץ לאן לפנות וכולי וחלק מהמענה הוא גם מענה הלכתי.

איתי כהן: אנחנו נותנים מענה לכולם, גם למי שלא דורש את המענה ההלכתי.

איתי כהן: אנחנו נותנים מענה לכולם, אבל גם המענה ההלכתי זה חלק מהפעילות.

איתי כהן: רק כאנקדוטה, אתמול נפגשנו באחד מבתי הגדולים שיש שם את בנקי הזרע הגדולים, עם אחד מהאנשים, והוא מספר שבתקופת הקורונה – וזה משהו שכבר עלה בתקשורת ושמענו את זה מבפנים – בתקופת הקורונה נהיה ריבוי תורמים.

איתי כהן: אותו אחד, אותו בחור מייצר לעצמו הכנסה של 3,000-4,000 שקל, הרי כל תורם יכול לתרום פעמיים בשבוע ואף אחד לא עוצר אותו.

איתי כהן: אותו רופא אומר 'אני לא אחראי אבל זה נראה לי לא נורמלי המצב הזה', ובמיוחד שיכול להיות שהוא מייצר הכנסה מכאן, מאותו בית חולים, אבל יש כפי שאמרנו, למעלה מ-12 בנקי זרע פרטיים וציבוריים וזה יכול בהחלט להוות הכנסה לא רעה.

איתי כהן: כשפונים אלינו למכון במטרה, תרומת זרע זו שאלה הלכתית כבדת משקל, מי שרוצה מענה האם זה מותר או אסור, השאלה נדונה בכובד ראש בפסיקה פרטית ואישית.

איתי כהן: ישנן נשים יחידניות שפונות למכון ולא מבקשות מענה האם זה מותר או אסור, הן רק שואלות 'מה נכון לעשות, אנחנו מביאות ילד', הן מעלות את הנקודה הזאת שלא יהיו נישואי אחאים, אחים למחצה, וגם שלא תהיה לילד בעיה בבואו להירשם לנישואין.

איתי כהן: עדיין המצב הוא שרוב מדינת ישראל נרשמים לנישואין ברבנות והן לא רוצות שתהיה בעיה.

איתי כהן: אנחנו אומרים להן 'הבעיה היא בעיה, יש עדיפות הלכתית לתרומת זרע מגוי', יש כאלה הרבה שקשה להן העניין והן מעדיפות יהודי, ומה עושים?

איתי כהן: אז יש שאלה שלכתחילה בדיעבד.

איתי כהן: בדיעבד מבחינה הלכתית יכול להיות שאנחנו כן, יש כלל הלכתי 'כל דפריש מרובא פריש' אנחנו הולכים אחרי הרוב, הרוב הם לא אחים, אבל עדיין זה מטריד, זה דבר שיכול לקרות.

איתי כהן: ויש כאן כמו שאמרו גם בעיות רפואיות, גם בעיות אתיות, גם בעיות הלכתיות.

איתי כהן: אם אנחנו נוגעים בבעיה ההלכתית של חשש שמא יישא אח את אחותו, אנחנו חושבים שהפתרון לזה, כמו שח"כ סגלוביץ הציג את העמדה ואת העמדה של ח"כ מאי גולן, לעשות רישום ארצי מבוקר וחסוי על פי החוק שבחוק תרומת הביציות, דרך אגב בסוגריים, זה חל רק על תרומת ביציות בארץ, שזה אחוז מזערי מכלל תרומות הביצית שנעשות כאן בארץ שמגיעות מהעולם, מאוקראינה, צ'כיה.

איתי כהן: אבל הרישום הזה גם אם הוא יהיה קיים, עדיין הוא לא מספיק לנו, כי לא כל ילד – בפרט ילד שנולד לזוג הורים נשוי כמו שהציג מתן, לא כל ילד יודע שהוא הגיע מתרומת זרע.

איתי כהן: הורים לפעמים, מכל המגזרים, בטח במגזר הדתי והחרדי, לא תמיד רוצים להגיד לילד שהוא הגיע מתרומת זרע, מהרבה סיבות.

איתי כהן: ילד כזה שלא יודע, גם אם יש מרשם ורישום כזה, הוא לא ייגש לבית המשפט, הוא לא יגיש בקשה האם בן/בת הזוג העתידי הוא אכן אחיו או אחותו.

איתי כהן: אנחנו צריכים שהמרשם הזה יסתנכרן עם התוכנה החסויה של רישום הנישואין שירת הים, רשם הנישואין לא יידע מי עומד לפניו.

איתי כהן: יש מקרים בהם הרשם מכניס את הפרטים של בני הזוג, וקופץ לו שיש בעיה.

איתי כהן: הוא לא יודע מה הבעיה.

איתי כהן: הוא אומר להם 'רבותי, יש לי כאן בעיה, תפנו לבירור בבית הדין'.

איתי כהן: בבית המשפט בדלתיים סגורות אפשר יהיה לשמוע מהי הבעיה, ובני הזוג המיועדים ידעו מה לעשות ויחליטו.

איתי כהן: ללא הרישום הזה של תוכנת שירת הים, הסינכרון הזה, ישנם עדיין הרבה ילדים שיש עדיין את החשש שמא יישא אח את אחותו.

איתי כהן: זו בגדול העמדה שלנו.

איתי כהן: יש שלב נוסף שזה העניין של האנונימיות של התורם, יש פה שאלות אתיות, שאלות רגשיות, שאלות רפואיות.

איתי כהן: אנחנו לא ניגע בזה ונשאיר את זה לכם.

איתי כהן: אבל מבחינה הלכתית אני חייב לומר שאם העניין הזה ייפתר, הרבה נשים והרבה זוגות שנזקקים לעניין של תרומת זרע, הם ילכו בלב שקט ושלם.

איתי כהן: אותה אישה, שרוצה להיות אם יחידנית שפנתה, אני חושב שהיא כבר דיברה איתנו שש או שבע פעמים, ועדיין היא חוששת 'מה יהיה', היא תעשה בדיקה גנטית, גם בדיקות גנטיות זה לא 100%, נכון להיום בדיקה לגילוי אחים לא נותנת תשובה של 100%, אולי קרוב לזה, תלוי.

איתי כהן: אבל זה בהחלט ייתן חוץ מהפסיקה ההלכתית, זה ייתן גם רוגע לאלה שנצרכות שיוכלו ללכת על המהלך בלב שלם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה הרב.

טלי פלוסקוב: נמצא איתנו גם רב העיר אור יהודה, הרב ציון כהן.

טלי פלוסקוב: אם אתה רוצה להתייחס ולהוסיף משהו תאמר לי.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת משה אבוטבול בבקשה.

משה אבוטבול: אני רוצה לדעת אם נמצא בזום מישהו מארגון "בצלמו" הייתי שמח לשמוע אותו.

טלי פלוסקוב: קודם אתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת.

טלי פלוסקוב: את מי אתה מבקש?

משה אבוטבול: יהודה.

משה אבוטבול: מי שמייצג את "בצלמו".

משה אבוטבול: הייתי שמח לשמוע את דברו.

משה אבוטבול: יו"ר הוועדה תחליט.

משה אבוטבול: אני אומר רק משפט אחד בנושא הזה.

משה אבוטבול: הנושא הזה הוא נושא חשוב ביותר, נושא רגשי ביותר, אבל כגודל הרגש כך גם גודל הנושא ההלכתי שבדבר.

משה אבוטבול: שמעתם את הרב איתי שהוא בעצם מפעיל את מכון דורות שעושים דברים טובים למען עם ישראל.

משה אבוטבול: שמעתי גם את דבריך המרגשים, וזה באמת דברים, ההלכה יודעת גם להתמודד עם הנושא הזה.

משה אבוטבול: גדול הפוסקים בנושא שהתייחס המון לנושאים האלה נפטר לפני מספר חודשים, הגאון הגדול הרב בקשי דורון, שהוא כתב הרבה תשובות בספרים שלו על השאלות האלה.

משה אבוטבול: דברים מאוד רגישים, ואפשר באמת להודות לו על זה שהוא הנגיש את השאלות ההלכתיות לנושאים שקורים היום בעולם המודרני.

משה אבוטבול: אני רוצה לבוא ולומר, אם רוצים את תמיכתנו, יואב, אנחנו לא צריכים יותר מאשר להתאים את הנושא הזה גם כן שיהיה לנו קל להצביע, לנושאים ההלכתיים או הדברים שנקשרים לנושא ההלכתי.

משה אבוטבול: ככל שהנושא הזה יהיה מעוגן יואב, אני לא חושב שתצטרך גיוס קואליציוני וכולי כי דברים האלה אנחנו שותפים לאותם אימהות או אבות, כמובן הרגש שלנו לא פחות מאשר כל אדם אחר.

משה אבוטבול: היינו רוצים את זה, ואתה יודע מה, דווקא בראש השנה אנחנו קוראים 'והשם פקד את שרה'.

משה אבוטבול: כלומר הדבר הכי רגשי, וגם קוראים על חנה שלא היו לה ילדים, כמה שזה היה רגשי, דווקא בימים האלה.

משה אבוטבול: אחד המפרשים שואלים 'למה צריכים עכשיו להזכיר את זה', פשוט יודעים כמה רחמים אותן אימהות צריכות על זה שאין להן ילדים, אז אנחנו כאילו כרחם אב על בנים מעוררים למעלה רחמים אצל בורא עולם.

משה אבוטבול: כך שמבחינתנו הנושא הזה הוא דבר שבאמת - - - כמובן בכפוף לנושאים ההלכתיים.

משה אבוטבול: אנחנו לא באים כאן לשנות את ההלכה.

משה אבוטבול: אנחנו נשתנה, לא ההלכה תשתנה, אבל בהחלט אני שמח שהזמנתם אנשים שיש להם ידע מצוין בנושא הזה וכמובן הדברים האלה יצטרכו להיות - - - לרגלינו.

משה אבוטבול: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: ח"כ מיכאל מלכיאלי בבקשה.

טלי פלוסקוב: ולאחריו נציגי הארגונים.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה גבירתי היו"ר.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך על קיום הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אני גם רוצה לשבח את ח"כ סגלוביץ על הצעת החוק ועל הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אני מצטרף למה שאמר ח"כ אבוטבול.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שיהיה לנו קל וכדאי לתמוך בחוק הזה, אני רק מבקש ממך שנעשה את זה בתיאום ביחד עם הארגונים.

מיכאל מלכיאלי: נמצא איתנו כאן ארגון דורות.

מיכאל מלכיאלי: אני הגעתי לפה כדי לנצל את הבמה ולומר לך, גבירתי היו"ר, שהתקשר אלי זוג שהיה צריך עזרה.

מיכאל מלכיאלי: אני רחוק מאוד מלהבין בנושאים ואמרתי להם 'תראו, יש לי ידיד, הרב איתי, תרימו טלפון ותדברו'.

מיכאל מלכיאלי: הם התקשרו אליו, הוא דיבר איתם ואחרי זה הם נפגשו.

מיכאל מלכיאלי: התקשרה אלי המשפחה ואמרו לי 'תקשיב, משהו פה לא מסתדר לנו.

מיכאל מלכיאלי: דיברנו עם מישהו, פרופ' שדיבר, ונפגשנו פתאום עם איזה ילד'.

מיכאל מלכיאלי: אז אני חושב שהוא ראוי לציון ולהערכה על המסירות העצומה של באמת לשם שמיים, מעולם לא שאל פונה אם הוא דתי או יהודי, שום דבר, ואלפי זוגות עומדים שם ומקבלים עזרה ואני יודע גם אנשים שזכו להיפקד.

מיכאל מלכיאלי: ואין ספק שהדבר הזה הוא דבר מאוד נצרך.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שמגיע לכם הרבה יישר כח.

מיכאל מלכיאלי: נמצא כאן גם אביו, הרב ציון כהן שמלווה את כל הארגון הזה מהיום שהוא נוסד.

מיכאל מלכיאלי: שוב, הנושא של החוק הוא נושא דרמטי כי הרבה זוגות שיהיו רוצים להיעזר בתרומות לא יכולים בגלל החששות שהרב איתי העלה.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאם אנחנו נסכים גם כוועדה לקדם את הצעת החוק, בתיאום עם הרבנות הראשית, בתיאום עם מכון דורות, אני חושב שזה יהווה באמת עזרה להרבה משפחות שמחכות לרגע הגדול הזה להחזיק ילד.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני רואה שאיתן גינזבורג מתכונן לדבר.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: ושוב, אני ממתינה שתגידו לי פה אם יהודה פואה או מיכאל פואה נמצאים בזום כדי שאוכל להעלות אותם.

טלי פלוסקוב: ח"כ איתן גינזבורג בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה גבירתי.

איתן גינזבורג: אני מצטרף לברכות וליישר כח לח"כ יואב סגלוביץ על היוזמה ועל החקיקה החשובה הזאת.

איתן גינזבורג: אני אעשה את זה קצר.

איתן גינזבורג: כמי שהוא אב לתאומים מתרומת ביצית אני מכיר ומבין את החשיבות הכל כך גדולה של יצירת מסגרת חקיקתית ונורמטיבית, ומה שזה לא יהיה, במסגרת תרומות הזרע.

איתן גינזבורג: זה כמעט מחדל שהדבר הזה עוד לא הוסדר עד היום, וההשלכות האלה ששמענו פה מקצתן של הדבר הזה, הגיעה השעה ואני מקווה שלא איחרנו מדי את המועד, אבל יפה שעה אחת קודם ובכל רגע שאנחנו מגיעים אליה זה בסדר, להסדיר את הדבר בחקיקה בכל דרך שלא תהיה, כמו שאמר ח"כ סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: הניואנסים יהיו ניואנסים, ואפשר לשפר, אבל היום פשוט צריך לקבוע את המסגרת.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים היום במערב פרוע של ממש וההסדרה מחויבת המציאות.

איתן גינזבורג: הייתי קורא לוועדה לקדם את החקיקה הזאת בקצב גבוה במיוחד, מכיוון שכל יום שהעסק הזה לא נמצא בהסדרה יוצר עוד ועוד בעיות.

איתן גינזבורג: אז אני רוצה גם לשבח את ח"כ סגלוביץ כמו שאמרתי, את כל המצטרפים, להודות למתן, ישראלה, לרב איתי ולכל הארגונים ששותפים לדבר הזה.

איתן גינזבורג: לטעמי זה חשוב מאוד וככל שיידרש אנחנו פה כדי לתמוך בדבר הזה.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: זה מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: יש לי כבר בראש תכנית ואותך כיו"ר ועדת הכנסת אני אצטרך לעזרה.

טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן נדבר ונתאם.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך איתן.

טלי פלוסקוב: ח"כ אוריאל בוסו בבקשה.

אוריאל בוסו: גבירתי היו"ר, האמת היא שאני לא נחשפתי, לא הכרתי את הנושא הזה לפני כן ומשיחה ממש של כמה דקות גם עם הרב איתי כהן יו"ר מכון דורות ואביו נשיא המכון, וח"כ סגלוביץ, ואני שומע גם את הבחור הנחמד שנמצא כאן, מתברר כמה שאנחנו נמצאים במצב של בורות והמספרים לא משהו שדמיינתי מעולם שבמדינה מתקדמת כמדינת ישראל הנושא הזה עדיין לא מוסדר במשהו מינימלי וכל הסדרה שצריכה להיות, חייבת להיות הסדרה, גם כן, תשימו לב, אני שומע פה את הרב איתי יו"ר מכון דורות שמגיע מהצד היותר הלכתי אבל הוא לא טומן את הראש בחול ואומר 'חבר'ה אנחנו מתעסקים בנושא הזה, אל תבואו אלינו', אלא הוא כן רוצה לתת כמו שהוא עושה במהות שלו, לתת פתרונות לאנשים שמעוניינים לחבוק - - -

טלי פלוסקוב: לכולם.

טלי פלוסקוב: נציין את זה.

טלי פלוסקוב: לכולם.

טלי פלוסקוב: בלי שום קשר לשייכות - - -

אוריאל בוסו: לכולם, והוא עושה את זה, והוא אומר שעדיין את החלק ההלכתי, לכן אני גם מציע ואומר לח"כ סגלוביץ שכל חקיקה שתתקדם בנושא הזה שזה יהיה גם כן בתיאום ובכפוף לרבנות בנושא הזה זה ודאי יתן תשובה לשאלות שלא יהיו מחסומים טכניים שנוכל אחר כך להסדיר את זה גם בצד ההלכתי וגם בצד הרפואי, כמו כל הנקודות שהוא העלה כאן כעת מבחינת מי תורם, מבחינת בעיות גנטיות, בעיות בריאותיות וכולי, ואז יהיו עוד אנשים שלא יחששו ולא יהיה להם את המחסום כדי לקיים את ההמשך שלהם.

אוריאל בוסו: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה ח"כ בוסו.

טלי פלוסקוב: אנחנו נאפשר למיכאל פואה מארגון 'בוחרים במשפחה'.

טלי פלוסקוב: בבקשה מיכאל.

מיכאל פואה: שלום.

מיכאל פואה: תודה רבה לכולם, לך היו"ר, לח"כ סגלוביץ שהעלה את הנושא לדיון - - -חשוב.

מיכאל פואה: אני מייצג גם את "בצלמו" הארגון של הבן שלי.

מיכאל פואה: אנחנו למען הגילוי הנאות עתרנו לבג"צ בנושא מאגרי הרישום.

מיכאל פואה: התברר לנו שלא מקויים החוק בנושא מאגר רישום ביציות, ובג"צ לפני כחודש חייב את המדינה לפעול להקמת המאגר הזה.

מיכאל פואה: זה בג"צ אחד שבעצם זכינו בו.

מיכאל פואה: בג"צ נוסף שעומד כרגע באוויר זה בכל נושא תרומות הזרע, שם המצב עוד יותר חמור.

מיכאל פואה: כמו שהזכירו קודם, יש רק תקנות ואין חוק, אבל התקנות לא מבוצעות וזה ברמה כזאת, אם דיברו על מספרים, אז הנתונים שיש לנו ביד זה שבמרשם האוכלוסין היום רשומים כ-107,000 ילדים שיש להם רק אם ואין להם זיהוי של אב, ועוד קרוב ל-40,000 ילדים שלא מזוהה להם האם, שזה מכסה דרך אגב רק חלק מהבעיה, אבל הכמויות הן פשוט מדהימות.

מיכאל פואה: יש לנו את הכמויות, לפחות ממספר בנקים של מספר תרומות מול מספר תורמים ומול 3,000 מנות זרע כשיש 11 תורמים, אני לא צריך לספר ולעשות לכם את החשבון מה זה אומר, ותוך ידיעה שתורם אחד, מוכר אחד כמו שהזכירו קודם, יכול ללכת ולעשות את זה בכמה בנקים במקביל.

מיכאל פואה: הגענו לבית המשפט כדי להשמיע את הקול של הזכות להורים.

מיכאל פואה: כלומר אנחנו מדברים הרבה על הזכות להורות ושוכחים שיש אחרי זה מישהו שגדל לתוך איזה חור שחור שהוא לא מכיר את הרקע הגנטי, את הסיפור שהביא אותו לעולם, והבעיות שיכולות לצוץ מזה הן רק מקצת ממה שעלה פה.

מיכאל פואה: יש מחקר של ד"ר ישכה חורי שהתפרסם בשנה שעברה, שמדבר לא רק על הבעיות של עריות ומידע רפואי, אלא על בעיות זהות אקוטיות של הילדים האלה שמחפשים לדעת מי ומה ואיך הם הגיעו לעולם.

מיכאל פואה: אני רוצה להבדיל בין תיקון של מה שהיה, כיוון שהקטסטרופה הזאת שבמשך עשר שנים חוק הביציות לא מבוצע ויותר מ-13 שנה תקנות בנק הזרע לא מבוצעות ולא מתנהל רישום, הוא כמו שאמרו, שערורייה בפני עצמו וצריך דבר ראשון פשוט להתחיל לבצע את החוק ואת התקנות ולהתחיל לקיים מאגר רישום ארצי.

מיכאל פואה: אני רוצה להעיר ביחס להצעת החוק של סגלוביץ, שהיא לדעתי חסרה בכמה דברים.

מיכאל פואה: א.

מיכאל פואה: חסר שם אכיפה.

מיכאל פואה: החוק הוא חוק, הוא נחמד, הוא המלצה.

מיכאל פואה: אין שם שום מחיר לזה שאפילו היום בתקנות כתוב שאם לא מתבצעת בדיקה במאגר הרישום הארצי אז הבנק לא יכול לתפקד, אסור לו לתת את תרומת הזרע.

מיכאל פואה: זה לא מופיע בהצעת החוק, ובוודאי שאין שם שום ענישה.

מיכאל פואה: יתרה מזאת, כמו שהזכיר קודם הרב איתי, עצם הרישום הוא טוב והוא חשוב, אבל הוא לא מספיק.

מיכאל פואה: אי אפשר רק לסמוך על המערכות של המדינה וצריך לקבל, אני חושב, החלטה עקרונית שכמו שבחוק האימוץ וכמו שבחוק הפונדקאות, ילד, כאשר מגיע לגיל 18 יכול לבקש מבית המשפט את החשיפה של הסיפור שהביא אותו לעולם, את המידע מנין הוא בא, כך גם צריך להיות בנושא של בנק הזרע וברמה עקרונית כל ילד זכאי כזכות יסוד לדעת מי ההורים הביולוגים והפיזיולוגיים שלו, וצריך לעדכן אותו, ואני מניח שכשיהיה מנגנון שמעדכן את זה אז גם ההורים יבחרו מראש לעדכן את הילד הזה בצורה שהם יבחרו, עם ליווי מתאים וכדומה, אבל ילד צריך לדעת מה הסיפור שלו שהוא בא לעולם, מה המשמעויות של זה, כמה אחים ואחיות יש לו או יכולים להיות לו, ואם הוא רוצה להיחשף לזה או לא, זה בסופו של דבר בגיל הבגרות צריכה להיות בחירה שלו.

מיכאל פואה: אז אני אומר, ברמת העיקרון להצעת החוק צריך להכניס א.

מיכאל פואה: את כל נושא האכיפה, וברמת העיקרון צריך להכניס את הנושא שיש מאגר ארצי כללי ושצריכים ליידע את הילד ולאפשר לו להיחשף למידע הזה.

טלי פלוסקוב: תודה יהודה.

טלי פלוסקוב: ח"כ אבוטבול רוצה לשאול משהו.

משה אבוטבול: רק שתי שאלות קצרות.

משה אבוטבול: אני אשמח שאתם או מכון דורות תענו, מבחינתי אלו ואלו הם דברי אלוקים חיים.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לדעת, יש גם את הנקודה של בעיה שאם לדוגמה חשוב לאותו אדם לדעת, אם הוא אדם שומר תורה ומצוות, האם אבא שלו כהן או לוי, יש לזה גם השלכות מהסוג הזה?

משה אבוטבול: האם גם על זה אתם נותנים את הדעת?

משה אבוטבול: זה גם אחד מהמכשלות?

משה אבוטבול: לגבי נושא נישואים עם גרושה, כל מיני דברים אחרים שיש - - -

מיכאל פואה: ברור.

מיכאל פואה: זה אמור להיות חלק מהמרשם, ברגע שיקבעו מרשם בצורה רצינית.

מיכאל פואה: היום מרשם בישראל - - -

משה אבוטבול: שאלה נוספת, נקודה שאני שומע שיש פה יותר תיעדוף לנושא של כן לקבל מגוי מאשר יהודי.

משה אבוטבול: אני מבין שלמרות שזה רגשית קצת יותר קשה לאותה אישה, אבל זה כדי למנוע כל מיני מכשלות כאלה ואחרים.

משה אבוטבול: האם אני אומר נכון?

מיכאל פואה: כן, אבל אני חושב שזה לא רלוונטי.

מיכאל פואה: כי כנסת צריכה לחוקק לכולם, ואם מישהו מעדיף כן או לא גוי, אני לא חושב שזה רלוונטי לדיון מה בסוף אנשים בוחרים.

מיכאל פואה: ככנסת, צריך בסוף לקבוע כללים שמתאימים ועונים לכולם, אם מישהו בוחר בדרך הזאת, אם מישהו בוחר בדרך אחרת, אנחנו צריכים לייצר את אותם עקרונות שכולם יכולים לזרום בתוכם ותוך כדי שמירה – וכאן הדגש שלי – על זכות להורים של אותם ילדים שקולם לפי דעתי עד היום לא נשמע בדיונים.

מיכאל פואה: כלומר אין להם עורכי דין, נתנו ניצן ראשון של אותם ילדים שבעצם, אני לא רוצה להשתמש בביטוי כואב אבל הם באיזה שהוא מקום משלמים את המחיר על הרשלנות שלנו.

מיכאל פואה: אנחנו ישנו ולא שמנו לב, ומתן וחבריו משלמים את המחיר ואנחנו צריכים לדאוג ולחשוב מה יכול להיות הקול של כל אחד.

מיכאל פואה: אני לא רוצה להחליט לו האם זה חשוב לו לדעת אם יש לו אח או לא, האם חשוב לו המידע הרפואי או לא, אני חושב שהוא צריך להיות עם אפשרות להגיע למידע הזה.

מיכאל פואה: זו בסוף צריכה להיות בחירה שלו.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת בכל אופן אפשרות לרב ציון כהן שהתחיל בעצם את הנושא בדורות, שיאמר כמה מילים.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

ציון כהן: אני רוצה להצטרף לברכות ליוזמי הדיון הזה, ח"כ סגלוביץ ומאי גולן, הנושא הזה באמת, כפי שחברי הכנסת וכל המשתתפים הנכבדים אמרו כאן שהוא אקוטי והוא מתבקש, אני רוצה לומר לך ח"כ סגלוביץ, אני בשמחה מוכן להתנדב לשבת איתך לעזור לילות כימים עד שאנחנו נביא ניסוח של החוק כדי שיהיה מקובל על כמה שיותר חברים בבית.

ציון כהן: תודה רבה לכם ותודה גם למרכזת הוועדה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להסביר לכם את התהליך.

טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על הצעת חוק שזה לא בהכרח שההצעה הופכת להיות חוק, לכן יש דיונים על החוק הזה בוועדה, גם קריאה ראשונה, קריאה שניה ושלישית, כדי שאנחנו נכניס את כל הדברים החסרים בחקיקה, גם בתיאום עם משרדי הממשלה וגם לכסות כמה שיותר את הנושא.

טלי פלוסקוב: לכן גם אם הצעת החוק הזו לא מכסה את כל הדברים שאתם חושבים לנכון, זה לא אומר שאתם צריכים לעצור.

טלי פלוסקוב: זו רק הצעת חוק.

טלי פלוסקוב: בדיונים, כשאנחנו נגיע לכאן, ואני בטוחה שהדיונים יהיו מאוד ענייניים, אנחנו נכניס כל דבר קטן ביותר, ויש לנו פה שותפים מצוינים, ואין סיבה שאנחנו בסוף לא נקבל את החוק עם כל הדברים הקטנים שציינתם פה במהלך הדיון.

טלי פלוסקוב: זה לגבי התהליך.

טלי פלוסקוב: בבקשה מתן.

מתן מילס: אני אשמח לדבר על הסתכלות אחת שהיא מאוד חשובה ואני חושב שכמה שכולם פה מבינים ומכירים חוק, הם קצת לא בחיים של ילדים מתרומת זרע.

מתן מילס: כל ילד מתרומת זרע שאני מכיר ודיברתי איתו, כולל אחי הגדול ז"ל, וכולל האחאים שלי, הפחד הגדול ביותר שלנו הוא שגם אם נגיע ביום מן הימים לתורם, הדלת של התורם תיטרק בפנינו.

מתן מילס: כולנו מפחדים מזה שלא תהיה אינטראקציה בסוף, ולכן דיברו כאן על מנגנון שהוא שחור – אנונימיות מוחלטת, או מנגנון לבן לגמרי, שהכל יהיה פתוח וגלוי.

מתן מילס: אני אומר שיש דרכים ליצור דברים אפורים.

מתן מילס: בקליפורניה לדוגמה ילד בגיל 18 יכול לרשום מכתב שיועבר לתורם, נכון, צריך להאמין במשרד הבריאות ובבנק שיעבירו את המכתב הזה, אבל בסוף יש כאן win-win, אף אחד לא מבין שיכול להיות שלתורם, יכול להיות שיש לו חיים והוא לא ירצה לשמוע עלי, ויכול להיות שאני אמלא לו משהו שלא היה לו מעולם, יכול להיות שאין לו ילדים, יכול להיות שהילד שלו מת או קרה לו משהו דברים כאלה, ודווקא אנחנו נרוויח.

מתן מילס: גם החיים שלי היום באו אחרי האבדן של אחי הגדול והם כשלעצמם, היו להם את החיים שלהם, הם לא חשבו.

מתן מילס: עד שלא התראיינתי בפעם הראשונה בטלוויזיה, אחותי אמרה לי 'לא חשבתי על זה, אבל סיקרנת אותי' ופתאום היום אנחנו מנהלים איזו שהיא מערכת יחסים חדשה, היא לא מוכרת לכם כי היא שונה, היא מיוחדת והיא שלנו, ואין עליה ספרים, אין עליה סרטים, אין עליה שירים ואין עליה כלום, רק אני חי את החיים האלה.

מתן מילס: אם הייתם חלק מהחיים הקרובים שלי הייתם מבינים את זה, ולכן אני חושב שגם כל אינטראקציה באשר היא עם התורם – וברור לי שהיא יכולה לפגוע בכמות התרומות וברור לי שהיא יכולה לפגוע באנשים ולכן צריך להתנהג עם זה בכפפות של משי ולהבין שיש דרכים שהן ממש על דרך האפור, בין אם זה הסכמה של התורם לתוך זה שאפשר להגיע, ואיזו שהיא הבנה, מסלול של תורם פתוח ומסלול של תורם אנונימי שהצענו אותה כבר, ולמה לא לתת לתורם, הרי בסוף זה דו סטרי.

מתן מילס: גם התורם, נניח והוא תורם בגילאי ה-20, הגיע לגיל 40 ויש לו ילדים והיום הוא חושש כי הוא תל אביבי שתרם באיכילוב והוא יודע שהוא לא יוצא מה-2 קילומטר שלו בתל אביב, למה שהוא יחיה עם החשש שגם הילדים שנולדו לו בסוף, הילדים שלו מהמשפחה שלו, יהיו באיזה שהוא חשש שאולי הם נפגשים עם האחאים שלהם.

מתן מילס: גם מאוד חשוב לי לשום את זה על השולחן, אני יודע שמדברים פה הרבה על נישואין ואני יודע שמדברים פה הרבה על זה שיכולים להיוולד ילדים עם מומים כאלה ואחרים, הפחד הגדול שלי זה להתאהב באחותי.

מתן מילס: הפחד הגדול שלי זה ללכת לישון איתה בלילה.

מתן מילס: הפחד הגדול שלי הוא זה שאני אשב באיזה שהוא בר ואני אראה אותה ואגיד 'היא מוצאת חן בעיני' ואני אגש.

מתן מילס: יש הרבה חיים לפני החתונה, לפחות, אני יודע בחיים שלי החילוניים, יש חיים שלפני החתונה ויש אינטראקציה כזאת או אחרת, ועל זה אני מדבר.

מתן מילס: שוב, אנשים שמסביבי, חברים שלי, המשפחה שלי, אתם כבר לא יודעים איך זה.

מתן מילס: הם מצלמים לי אנשים ברחוב שדומים לי ושולחים לי.

משה אבוטבול: יש קווי דמיון בינך לבין האחים שלך?

מתן מילס: אם אתם תוכלו להעלות תמונות אצלי ותראו את האחאים שלי, כשהדיון ייגמר, אתם תגידו 'בואו נעשה חוק'.

מתן מילס: אחי הקטן נראה פלוס מינוס כמו התאום שלי, שנינו מאמני כושר, בואו נדבר על כמה הבחירות שאתם עושים בחיים הן גנטיות או לא, שנינו חיים את החיים ככה, ושוב, זה מאוד קשה.

מתן מילס: אם אתה תראה אותנו בפריים אחד אתה תגיד 'כן, ברור לי שהם אחים', מובן לי, אין לי פה בכלל שאלה, אתה יודע, אני שואל את עצמי הרבה, אני בסוף יודע את טופס פרטי התורם שלי.

מתן מילס: אני מבין שאנחנו עם אותם צבעים, באותו גובה, מעניין, מסקרן, מסקרנת ההצצה, מה הוא עושה היום.

מתן מילס: אבל אני רוצה לדעת שגם הוא בסוף נמצא במקום שטוב לו לדעת את זה.

מתן מילס: גם אנחנו, אני והאחאים שלי מנהלים את מערכת היחסים כי כיף לי איתם, הם אנשים מדהימים, וכיף לי שהם חלק מהחיים שלי וכיף לי לארח אותם אצלי בבית וכיף לי לעזור להם כשהם עוברים דירה, וזה החיים שאנחנו חיים בסוף אבל אני לא רוצה להגיע - דיברתי על זה שנים – הפחד הכי גדול שלי שאני אגיע לתורם והוא יגיד לי 'באת בשביל כסף' או משהו כזה.

מתן מילס: אני לא רוצה, אני רוצה - - -

טלי פלוסקוב: מתן, אני חושבת שכולכם, הצלחת לרגש אותנו, את כל אחד שנמצא פה, בטירוף.

טלי פלוסקוב: אתה אומר דברים כל כך נכונים שאנחנו פשוט לא יכולים לא להסדיר את הנושא הזה ולא לקחת את זה.

טלי פלוסקוב: נורא חבל שזה עד היום לא הוסדר.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה עם ח"כ גינזבורג שאמר שזה פשוט מחדל.

טלי פלוסקוב: חברים, הגיע הזמן לתת למשרד הבריאות להתייחס.

טלי פלוסקוב: היות וב-12:00 אני חייבת לצאת להצבעה מאוד קצרה, אני אבקש מח"כ משה אבוטבול להחליף אותי, אבל בבקשה תמתינו לי לעמדתו של משרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע אותם ולראות איך אנחנו מתקדמים משם.

משה אבוטבול: את יכולה להכריז על הפסקה של חמש דקות.

משה אבוטבול: אין בעיה.

טלי פלוסקוב: אם יש בצ'ט אנשים שרוצים לדבר- - - אם אין אנשים שרוצים לדבר, אנחנו נעשה הפסקה של חמש דקות.

טלי פלוסקוב: אני אצא להצבעה ואחזור כי נורא חשוב לי.

משה אבוטבול: טלי, אני מזהה שאני לא יכול לעשות מחטף.

משה אבוטבול: תעשי הפסקה.

טלי פלוסקוב: אתה צודק.

טלי פלוסקוב: אני רוצה באמת לשמוע את עמדת משרד הבריאות.

מתן מילס: משפט אחרון בנושא בבקשה.

מתן מילס: הייתי באמצע הנקודה, חשוב לי מאוד שנסתכל בצורה רוחבית על מקומות אחרים בעולם ועל מודלים, וללמוד לחשוב מחוץ לקופסה.

מתן מילס: לא הכל זה רק אנונימי לגמרי או פתוח לגמרי, יש הרבה מאוד מודלים בהרבה מאוד מדינות, תאמינו לי, אני סטודנט למשפטים.

איתן גינזבורג: גבירתי היו"ר, אני יכול להגיד לך שאני רשום בתוך מאגר מול תורמת הביצית, היא תורמת חצי אנונימית, בוא נגיד ככה, לגבי הביצית שלה, ויש לילדים שלה יכולת לפנות אליה בעתיד לא במייל ישיר אבל דרך איזה אתר - - -

משה אבוטבול: גוף שלישי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: יש דרכים ויש פתרונות לדברים האלה, הם לא מסובכים בכלל.

איתן גינזבורג: אני חושב שהדברים שאמר מתן הם דברי טעם וצריך לתת גם להם התייחסות בתוך ה- - -

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות, שמעתם את הכל.

טלי פלוסקוב: אני יוצאת לחמש דקות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את עמדתכם ואני מקווה שהיא תהיה חיובית לגמרי.

טלי פלוסקוב: נצא להפסקה.

טלי פלוסקוב: אני מחדשת את הדיון של הוועדה.

טלי פלוסקוב: לפני שאתן למשרד הבריאות, וכבר אני אומרת שאני רוצה ישר להגיע לייעוץ המשפטי של משרד הבריאות כדי שייתן לנו מענים, אני רוצה עוד לתת אפשרות לישראלה לומר כמה מילים.

ישראלה אלימלך: אני חייבת לומר שלפני שמגיעים לכל הסוגיות של הנישואין ושל ההיכרויות בפאב, הרבה הרבה לפני כן, היעדר ההסדרה גורם לבעיות, תקלות חמורות עוד קודם לכן.

ישראלה אלימלך: אם אין מרשם אנחנו לא יודעים מה קרה אחר כך, אם הייתה הפלה, אם ילד נולד עם איזה שהוא מום, הרבה קודם לכן.

ישראלה אלימלך: אנחנו הנשים עוברות פרוצדורות מיותרות שלא צריך לעבור אותן, ואני חושבת שהרבה לפני שאנחנו מדברים על מה שקורה בחלוף 20 שנה והלאה, צריך לדבר על הכאן ועכשיו.

ישראלה אלימלך: יש נשים שהיום הן נתרמות, כשאנחנו לא יודעים כמה אחים, כמה ילדים, אם נולדו, אם היו הפלות אחר כך, כל הדברים האלה כן מוסדרים בחוזר מנכ"ל אבל לא נאכפים על ידי משרד הבריאות.

ישראלה אלימלך: עוד סוגיה שאני חייבת להתייחס אליה כי מתן דיבר מדם ליבו.

ישראלה אלימלך: אנחנו כאימהות יחידניות, כך בחרנו.

ישראלה אלימלך: בחרנו שהמשפחה שלנו תהיה אמא וילדים.

ישראלה אלימלך: אנחנו לא מעוניינות ואין לנו שום רצון, להיפך, יש לנו רצון שלילי שלא ייכנס אלינו אף גורם נוסף לתוך המשפחה.

ישראלה אלימלך: כמו שמישהו שתרם דם או תרם כליה הוא לא חלק מהמשפחה, גם תורם הוא לא חלק מהמשפחה שלנו, אנחנו לא רוצות שהוא יהיה חלק מהמשפחה שלנו, והפוך.

ישראלה אלימלך: אנחנו רוצות להרחיק אותו ככל הניתן מבחינתנו.

ישראלה אלימלך: כמובן שזו בחירה שלנו, כשהילדים יהיו גדולים הבחירה בידיהם וכל הדברים שאמר מתן הם דברים של טעם.

טלי פלוסקוב: צריך לחשוב פה על האיזון של הדברים מצד אחד - - -והמורכבות של הנושא.

איתן גינזבורג: אני אגיד רק משהו אחד כי בטח לא נחליט פה היום והצעת החוק לא מטופלת פה היום, אבל זה בדיוק הסיפור.

איתן גינזבורג: אני אגיד את זה בקצ4רה.

איתן גינזבורג: לכל דבר שעולה פה ממה שאני יודע ולמדתי ושאלתי או חשבתי, ניתן למצוא פתרון.

איתן גינזבורג: רק צריך לרצות למצוא אותו, ואפשר למצוא.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.

טלי פלוסקוב: כמו שמוצאים את זה במדינות האחרות למה בישראל אנחנו לא נמצא.

טלי פלוסקוב: להיפך.

טלי פלוסקוב: אני בכל אופן חשבתי שזה לא יהיה נכון אם לא אתן למנהל בנק הזרע ד"ר איתי גת להגיד כמה מילים לפני עמדת משרד הבריאות, ואז נעבור למשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: בבקשה ד"ר איתי גת מנהל בנק הזרע בבית חולים אסף הרופא.

איתי גת: שלום לכולם ותודה רבה על ההזדמנות.

איתי גת: אני באמת שמח על הדיון הזה וזה באמת רוח חיובית, אני רק רוצה לציין שבגלל שבעצם ההתראה הייתה קצרה אני אגיד כאן את דעתי בלבד, לא הייתה לנו שהות להתארגן בצורה מסודרת.

איתי גת: אני בכל זאת חושב שאני יכול להוסיף לדיון, אבל צריך להגיד מראש שזה על דעתי.

איתי גת: בכמה נקודות שחשוב לי מאוד להעלות היום.

איתי גת: א.

איתי גת: שמענו פה כמה וכמה התייחסויות שרלבנטיות למה שהיה לפני עשר שנים ומעלה, בעצם הזכירו פה את הנושא של דו"ח מבקר המדינה וכן הלאה.

איתי גת: בנקי הזרע עובדים היום בצורה שונה לחלוטין, אם זה מבחינת הבירור הגנטי שנעשה לתורמים שהוזכר מקודם, האיגוד הישראלי לפוריות רק לפני מספר חודשים הוציא המלצות על בדיקות גנטיות לתורמי זרע.

איתי גת: הרבה מאוד דברים השתנו ואני מציע לכל מי שמעוניין, ואני חושב שכל מי שנמצא בדיון הזה מעוניין דעת, אז יש לנו בהחלט הרבה מה לחדש והרבה מה לספר על איך הדברים נעשים בסופו של דבר בשטח.

איתי גת: זו נקודה ראשונה, כי באמת נראה לי שמבחינת הידע איך שהדברים נעשים היום, זה שונה בתכלית מאוד משמעותית מאיך שזה לפחות מצטייר כאן בדיון הזה.

איתי גת: נקודה שניה שאני רוצה להעלות, אנחנו כבנק זרע מתמודדים עם שלושה סוגים שונים, נקרא לזה כך, של מטופלים.

איתי גת: סוג אחד זה המטופלות שהן כבר הרו וילדו, הילה חי וקבוצת הנשים וכמובן מתן שהם בעצם אותם נערים או ילדים או צאצאים, זו קבוצה אחת של מטופלות ויש לנו אחריות מסיומת כלפיהם וכמובן שהן נמצאות במקום, באופן מובן, שהאינטרסים או הרצונות שלהן מאוד מובנים ומאוד מסוימים, כמו למשל הנושא של כמות המנות, חיסיון התורם וכן הלאה.

איתי גת: זו קבוצה אחת ומאוד חשוב שהקול שלהן נשמע פה.

איתי גת: יש קבוצה נוספת שאני עד עכשיו לא שמעתי את הקול שלה, וזה אותה מטופלת חדשה צעירה שמגיעה אלינו לבנק הזרע ורוצה לבנות את המשפחה שלה.

איתי גת: האינטרס של אותה מטופלת זה לקבל מגוון, היצע כמה שיותר רחב של תורמים, עם בדיקות גנטיות כמה שיותר מתקדמות, עם איכות זרע כמובן אופטימלית ככל הניתן, והיא רוצה – וזה אינטרס שלה, וזה הכי מובן בעולם – שתינתן לה האפשרות לבחור ממאגר תורמים כמה שיותר רחב ואיכותי.

איתי גת: צריך להבין שאת המקל הזה קשה מאוד להחזיק שלם משני קצותיו.

איתי גת: ככל שאנחנו ניצור הגבלות מצד אחד, אנחנו ניענה לקבוצה אחת אבל אז אנחנו עלולים לפגוע באינטרסים וברצונות של הקבוצה השניה.

איתי גת: מטופלות בנק הזרע זה לא מיקשה אחת.

איתי גת: זה בעצם חלוקה בגדול, חלוקה די גסה אבל אני חייב להגיד אותה – נשים שיש להן ילדים, לעומת נשים שאין להן, הן נמצאות בעצם במקום שונה.

איתי גת: הקבוצה השלישית שלא עולה פה בדיון וגם היא מאוד חשובה, מדברים עליה אבל היא לא נמצאת פה, אלה תורמי הזרע.

איתי גת: יש פה איזו שהיא התייחסות שהם עושים הכנסה שניה או כל מיני דברים כאלה שנאמרים עליהם, מההיכרות הבלתי אמצעית שלי איתם ברור שלחלקם יש אינטרס כלכלי אבל חלקם גם מגיעים ממניעים אלטרואיסטיים.

איתי גת: הדבר הכי חשוב שחשוב לי להגיד היום, אין ספק שיש לכולנו אינטרס שתורמי הזרע יהיו בבנק אחד בלבד ולא יעברו, הכל נכון, אני כבר אומר, חסיון תורמי הזרע הוא נושא קריטי בתחום.

איתי גת: אני לא נגד מאגר רישום, שיהיה ברור, אבל הנושא של החיסיון הוא מאוד מאוד משמעותי.

איתי גת: דובר על חו"ל, נכון שבחו"ל יש אפשרות לתורמים פתוחים, למסלול פתוח של היכרות, אני גם בעד ליצור מסלול כזה בארץ, ברור שזה יכול רק לתרום.

איתי גת: מהיכרותי עם השטח הסיכוי שנמצא כמות משמעותית של תורמים פתוחים שיסכימו להיחשף בעתיד תהיה מאוד מצומצמת, אני לא באמת חושב שזה יענה על הצורך של מטופלות כי בכל זאת יש שינויים דמוגרפיים, שינויים משמעותיים, הצורך והביקוש בתורמי זרע הוא גבוה.

איתי גת: אז עוד פעם, אני בעד מסלול פתוח, אבל אני לא חושב שזה מה שייתן את המענה, ואני חושב שכל מי ששוקל את הנושא הזה צריך לשקול בכובד ראש את האיזון בין האינטרסים השונים, כי ככל שאנחנו ניענה לרצון של קבוצה אחת, זה בהחלט, אני צופה, עלול לבוא על חשבון הקבוצה האחרת, ואנחנו צריכים למצוא את האיזונים ובשביל זה בעצם הוועדה הזו מתכנסת, אבל לצערי עד עכשיו לא שמעתי את כל הקולות שנמצאים במגרש הזה.

טלי פלוסקוב: אז ברשותך, קודם כל המורכבות, מה שעכשיו אמרת, זו המורכבות של הנושא, באמת למצוא איזון.

טלי פלוסקוב: אני מחזיקה בידי - - -

איתי גת: אבל בדיון הזה עד עכשיו לא שמעתי את כל הפנים לצערי.

יואב סגלוביץ': אדוני, גם לא שמעת את הצד הכלכלי.

יואב סגלוביץ': אבל כן חשוב לי להדגיש דבר אחד, כי אתה פרופסור מנהל מחלקה.

יואב סגלוביץ': יש ברדק והיום לא עומדים בנוהל של משרד הבריאות.

יואב סגלוביץ': אז נכון שצריכים את כל האיזונים אבל לפני הכל צריך לעשות סדר, שזה גם באחריות לא אישית שלך, כי אתה לא אחראי, כי אין אחד שאחראי היום על הבנק הזה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אומר עוד פעם, אי אפשר, ואני בכוונה לא פותח את זה, יש פה גם עסק כלכלי שמתנהל, יש פה דברים שלא ייעשו בין הבנקים, את כל זה אני לא מכניס.

יואב סגלוביץ': המטרה של הדיון הזה היא להיות טריגר ראשוני, להבין שצריך לעשות שינוי שהמטרות שלו הוא לשקול את כל השיקולים.

יואב סגלוביץ': גם אני יודע, לא פחות ממך, שיש בעיה מאוד מאוד קשה, שצריכים יותר תורמי זרע, וצריך לעודד ואולי המחיר, לא צריך להגביל את המחיר כמו שאני רציתי, הכל יכול להיות.

יואב סגלוביץ': דבר אחד בטוח שצריך להפסק הבלגן הזה שיש פה עכשיו, כאשר סליחה על הביטוי, חלק מהבנקים הם חלק מהסיפור של הבלגן.

טלי פלוסקוב: ד"ר גת, חברי הכנסת, אני רוצה להקריא איזה שהוא מכתב, אני חושבת שהוא יעניין את כולם ואני חושבת שאולי זה גם עונה לטענה של ד"ר גת.

יואב סגלוביץ': זה בחור שפגשתי, פשוט הוא נשאר אנונימי וזה - - -

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: מכתב אנונימי.

טלי פלוסקוב: 'שלום.

טלי פלוסקוב: אני תורם זרע, ולקראת הדיון מחר הייתי שמח אם היו מקריאים את המכתב על מנת להשמיע את קולי'.

טלי פלוסקוב: כנראה שזה עונה למה שאתה אמרת.

טלי פלוסקוב: 'הייתי שמח להקריא אותו בעצמי אך עקב אנונימיות', ואפשר להבין את זה, 'אני מבקש שמישהו אחר יקרא אותו במקומי'.

טלי פלוסקוב: 'שלום.

טלי פלוסקוב: אני תורם מזה חצי שנה בבית חולים ציבורי במרכז הארץ.

טלי פלוסקוב: אני בוגר שלושה תארים, עובד בעמדת ניהול בשוק הפיננסים.

טלי פלוסקוב: כל חיי התנדבתי כי אני אוהב את העם שלי והארץ.

טלי פלוסקוב: בשבילי תרומת זרע היא ממניעים אלטרואיסטיים בעיקר.

טלי פלוסקוב: המחשבה שלי היא קודם כל ההורים שמחכים לחבוק תינוק, והילדים שיכולים לגדול באהבה ואושר, לחיות חיים משמעותיים.

טלי פלוסקוב: בניגוד למה שחושבים, תרומת זרע זה לא דבר פשוט כמו שחושבים, לכן התמורה שמשלמים לא שווה את המאמץ והזמן, אלמלא תחושת המחויבות שלי לסייע להורים ואימהות לא הייתי עושה את זה בכלל.

טלי פלוסקוב: בקשר להגבלת המחיר על כל תרומה, אני מבקש להסביר למה זה לא פשוט כל כך לתרום זרע ולמה אני מסתייג מהגבלות המחיר ומספר התרומות.

טלי פלוסקוב: זה פרויקט רציני שדורש השקעה נפשית ופיזית ולא חלטורה.

טלי פלוסקוב: שלושה חודשים לפני שהתחלתי לתרום, לקחת תוספי מזון מתאיים לשיפור הזרע.

טלי פלוסקוב: מאז ועד היום אני נמנע לחלוטין מאלכוהול ושיניתי את התזונה שלי לחלוטין.

טלי פלוסקוב: אחרי כמה ימים של בדיקות זרע, בדיקות דם, בדיקות גנטיות, בדיקות רפואיות וראיונות שמחתי שנמצאתי תקין.

טלי פלוסקוב: התחלתי לתרום פעמיים בשבוע משום שנדרש להימנע ממגע מיני, התרומה פוגעת באינטימיות בחיי הזוגיות שלי, אבל בשבילי זה מחיר ששווה לשלם אותו.

טלי פלוסקוב: לתת תרומה עוד ארבעה דקות במרפאה, בחדר בבית חולים זה מאוד לא נעים בלשון המעטה.

טלי פלוסקוב: לוקח לי בערך שעה להגיע ועוד שעה בדרך חזרה, אם מדובר בחמש מאות שקל.

טלי פלוסקוב: למרות שיש לי קריירה ולוחצת עדיין אני מחויב למטרה ומתאים את הלו"ז הדוחק שלי בשביל התרומה, אם מדובר בחמש מאות שקל לתרומה שמוגבלת לעשר תרומות, זה יצא 5,000 בסך הכל, אחרי שתורם השקיע הרבה מאוד - - -

משה אבוטבול: מה זה מוגבל לעשר פעמים?

משה אבוטבול: בחיים?

משה אבוטבול: לחודש?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: הם אומרים שזה מוגבל לפעמיים בשבוע שמותר לו.

טלי פלוסקוב: תחשוב כמה זה.

טלי פלוסקוב: 'לכן אני מציע לא להגביל את המחירים ולשמור לשיקול דעת הבנקים.

טלי פלוסקוב: אני אומר זאת לא כי אכפת לי מהכסף.

טלי פלוסקוב: מחירים כאלה זה פשוט זלזול במה שאנחנו התורמים עושים ובזמן הרב שאנחנו משקיעים.

טלי פלוסקוב: דבר נוסף, כיום מי שתורם צריך לדעת שבסופו של דבר יש אפשרות ממשית שצאצאיו יאתרו אותו גם אם הבטיחו לו אנונימיות'.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאמרת.

טלי פלוסקוב: 'זה קרה בארצות הברית, זה יקרה בקרוב מאוד בארץ.

טלי פלוסקוב: איך עושים את זה?

טלי פלוסקוב: בקלות.

טלי פלוסקוב: היום חברות מסחריות מוצאות קרובים גנטיים בבדיקה זמינה.

טלי פלוסקוב: מספיק שאחד מבני המשפחה הקרובה או הרחוקה יעשו את הבדיקה, אחד מצאצאיו יכולים להגיע אליו וליצור קשר איתו, לשאול לפי המידע שנותנים בבנק זרע כמו מקצוע או תחביבים, ויש גילוי.

טלי פלוסקוב: לכן אני מבקש להוסיף בהצעת החוק התייחסות מפורשת להגנה משפטית מלאה וברורה לתורמים שתגבר על כל דין ופטור מתשלום מזונות.

טלי פלוסקוב: אחרת בתי המשפט לענייני משפחה יכולים לפסוק כי טובת הילד מחייבת אותנו לשמור על קשר ותשלום מזונות'.

משה אבוטבול: או ירושה.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: זה באמת - - - 'גם הדין הדתי יחייב.

טלי פלוסקוב: זו לא התנערות מאחריות אלא מתוך מחשבה לנחיצות תרומת הזרע.

טלי פלוסקוב: בנימה אישית אני מבקש לסיים באיחולים חמים למשפחות של נשים לסביות, נשים חד הוריות, זוגות של אבא ואימא כולכם, שתצליחו במסע של חייכם להורות ומשפחה מלאת אור ואהבה.

טלי פלוסקוב: ואם יורשה לי כתורם, אני מבקש לנצל את הבמה המכובדת הזאת לבקש מכם הילדים בצנעה, כבדו את הוריכם, אהבו את משפחתכם, תרמו לעמכם, עשו טוב, זה הסוד לחיים מלאי משמעות.

טלי פלוסקוב: באמת שבאהבה.

טלי פלוסקוב: תודה לח"כ סגלוביץ שהיה מוכן להיפגש עמי ולשמוע את רגשותיי באוזן קשבת ונפש חפצה.

טלי פלוסקוב: תודה לחברי הוועדה המכובדת, לכנסת ישראל, שנה טובה ומתוקה'.

טלי פלוסקוב: טוב, היינו צריכים לשמוע גם את הדעה הזאת וברור היה לנו גם בדיון שאנחנו פה נמצאים בסוגיה לא פשוטה, צריך למצוא את האיזון.

טלי פלוסקוב: זו הנקודה.

טלי פלוסקוב: משרד הבריאות, אני שוב פונה אליכם ואני רוצה ישר להגיע לייעוץ המשפטי כדי שיתנו לנו פחות או יותר מבט ראייה שלכם, במה תומכים, איפה יש בעיות.

טלי פלוסקוב: עו"ד טליה אגמון בבקשה, תנסי לעשות לנו סדר לסכם לנו את הדיון כי על פי מה שתגידי לנו היום, אנחנו חברי הכנסת נבחר את הדרך לפעול בהמשך.

טליה אגמון: תודה רבה.

טליה אגמון: באמת היה דיון מאוד מעניין שמציג את המורכבות המאוד רגישה של הנושא הזה ויש הרבה פנים לכאן ולכאן.

טליה אגמון: הצרכים של האנשים שד"ר גת גם ציין, יש לפעמים יכולת לתת מענה לגורם אחד, וזה בא על חשבון גורם אחר, וצריך באמת לשקול את הנושאים האלה היטב.

טליה אגמון: אני מזכירה שמשרד הבריאות הפיץ בעבר תזכיר חוק להערות.

טליה אגמון: אמנם חלפו מאז מספר שנים אבל גם הגיעו הרבה מאוד הערות, חשובות, - - -, ויש גם התפתחות מדעית בתחום והתפתחויות בציפיות של הציבור וגם של נשים שרוצות תרומות זרע וגם של תורמי הזרע וגם הקשר עם חו"ל שבשנים האחרונות עולה, ואנחנו רוצים וצריכים והתחלנו לשבת בהחלט ולדון גם בהערות האלה ומשרד הבריאות לא זנח את הכוונה לקדם חקיקה בנושא הזה והוא יעשה את זה, והוא יעשה את זה בזהירות.

טליה אגמון: אנחנו בהחלט ממליצים ומזמינים את כל מי שהשתתף פה בדיון ויש לו הצעות קונקרטיות מה יכול להיות הסדר נכון וראוי, לפנות אלינו, למרות שיש לנו כבר לא מעט מידע ועמדות, אבל אנחנו תמיד שמחים לשמוע עוד, זה באמת נושא רגיש שצריך לחוקק אותו אבל אי אפשר לעשות את זה בחיפזון.

טליה אגמון: דובר כאן על הנושא שמגיע מחו"ל, אז גם יש כאן סוגיות שצריך לדאוג להן, כמו הבדיקות הגנטיות והנושאים ההלכתיים, דובר על הנושא של תרומות במסלול אנונימי ובמסלול לא אנונימי, שזה נושא מאוד רגיש, מאגר מידע הוא תמיד נושא רגיש, במיוחד לאור המכתב האחרון ששמענו.

טליה אגמון: הסודיות של התרומות מאוד חשובה לחלק מהתורמים ואנחנו לא רוצים לייצר מצב שבו נפתח את זה באופן מלא ואז לא יהיו לנו תורמים, זה כמובן בעיה שתהיה קשה ביותר.

טליה אגמון: לכן שוב פעם, אני רוצה לקצר כי אני מבינה שאנחנו חורגים בהרבה מאוד מהזמן, אבל האמירה שלנו היא שאנחנו בהחלט בכיוון ובעבודה גם לנושא האכיפה של החוזר שיש כבר כרגע וגם לנושא קידום של חקיקה.

טליה אגמון: יש דברים שאפשר לקבוע רק בחקיקה, אנחנו ממשיכים לעבוד על זה ולעשות את זה ולא חושבים שזה נושא שאיננו ראוי להסדרה, כמו שתרומת ביציות היה נושא שראוי להסדרה, גם תרומות הזרע.

יואב סגלוביץ': אפשר שתי שאלות?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: ח"כ סגלוביץ.

יואב סגלוביץ': אני אשאל שתי שלאלות.

יואב סגלוביץ': הראשונה שבהן, העבודה וההסדרה של כל הנושא הוא לפי חוזר מנכ"ל מ-2007.

יואב סגלוביץ': יותר מזה, חוזר המנכ"ל לא ממומש.

יואב סגלוביץ': הסעיף שמאגר מופיע בו כבר, פשוט לא ממומש, וזה לא צריך חוק ולא צריך שום דבר.

יואב סגלוביץ': צריך פשוט החלטה ניהולית שמישהו לא קיבל אותה ועבר על הנוהל של עצמו.

יואב סגלוביץ': אני רואה את תנועות הראש, אבל זו תמונת המצב נכון להיום שאני יודע עליה.

יואב סגלוביץ': דבר שני, לגבי הצעת החוק הממשלתית.

יואב סגלוביץ': אני הייתי רוצה לשמוע ממך מהם לוחות הזמנים, כי בסוף אנחנו כאן בכנסת וגם נציגי משרדי הממשלה נמצאים ואני אומר לך, לפחות אני אומר את זה בשמי, ואני מעז לומר לא רק בשמי כרגע.

יואב סגלוביץ': האמירה שזה נמצא בתהליך לא מספקת אותנו כאן.

טלי פלוסקוב: לגמרי.

יואב סגלוביץ': אנחנו רוצים לדעת מהם לוחות הזמנים מאחר ואני יודע כמה זמן היא נמצאת במשרד הבריאות.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך בידיעה ברורה שרוב הדברים ניתנים להסדרה בהסכמה, אבל צריך לשבת ולחתוך אותם.

יואב סגלוביץ': דבר אחד חייבים לחתוך, מחר בבוקר שיהיה רישום של המאגר.

יואב סגלוביץ': זו חובה של משרד הבריאות מ-2007 ואת הדבר הזה, הטכני, בירוקרטי נקרא לו, הוא מהותי בגלל הסיפור ששמענו כאן.

יואב סגלוביץ': את מה לעשות לאחר מכן וגם מבחינה משפטית, אנחנו כולנו נירתם פה, אבל אי אפשר להשאיר את זה ואנחנו יושבים.

יואב סגלוביץ': לכן שמתי על שולחן הכנסת ולא סתם, הצעת חוק פרטית על מנת לגרום לכם לנוע.

טלי פלוסקוב: ח"כ סגלוביץ, אני מתפלאת על הרוגע שלך.

טלי פלוסקוב: כי אני רותחת עכשיו.

טלי פלוסקוב: 'תשלחו לנו עכשיו', מה זאת אומרת תשלחו לנו עכשיו?

טלי פלוסקוב: את אמרת בתחילת דבריך שכבר פרסמתם, שכבר הזמנתם, שהציבור הגיב ושלחו לכם הרבה דברים ועכשיו את אומרת 'תשלחו לנו'?

טלי פלוסקוב: צריך לקבל החלטה.

טלי פלוסקוב: נקודה.

טלי פלוסקוב: אני אתן לך עוד להתייחס.

טלי פלוסקוב: ח"כ אבוטבול אתה רוצה לומר כמה דברים למשרד הבריאות?

משה אבוטבול: אני בטוח שבנושא הזה לכל מי שיושב כאן בתוך החדר יש כוונות טובות.

משה אבוטבול: באמת כוונות טובות כי זה נושא רגשי, נושא חברתי.

משה אבוטבול: בסך הכל אפשר לאגם ולעשות איגום בין כל הרצונות הטובים ולהביא אותם לשלמות, למצב כזה שמצד אחד זה לא יפריע לאותם תורמים, כי אתה מאפשר לו כן להיחשף ולא להיחשף, וגם אם הוא הרשה לעצמו והוא חתם לדוגמה בתחילת הדרך שהוא כן רוצה להיחשף, אתה גם מאפשר לו שגם באמצע הדרך הוא יגיד 'אני לא רוצה להיחשף' ואתה לא אומר לו 'תשמע, אבל לפני כמה שנים אמרת ככה'.

משה אבוטבול: זה דבר אחד.

משה אבוטבול: אנחנו גם מבינים את זה שאותם אנשים שכן נתנו את זה, שהם לא רוצים אחרי זה להיחשף כי אולי זה יפריע להם בחיי המשפחה הנוכחיים, שפתאום מגיע עוד איזה אח לתוך הבית ונכנס להם ומתחיל להכנס לחיים, יש פה גם כן שום שכל בנושא הזה.

משה אבוטבול: דבר אחד צריך להיות ברור.

משה אבוטבול: כן חשוב לאותן אימהות, כן חשוב למערכת ההלכה, כן חשוב לדברים האלה, דברים שיכולים למנוע או עריות כמו שציינו פה מקודם, או נושא של ממזרות לא עלינו, דברים מהסוג הזה, זה כן צריך לעשות ואני חושב שסדר שמבקש יואב בנושא הזה יש בו שום שכל, ואתם במערכת הבריאות, אם לא תתקדמו בנושא הזה, זה חוצה מפלגות, זה לא קשור לקואליציה או אופוזיציה, יואב יוכל לתרום בקונסטלציה כזו או אחרת גם את חברי הקואליציה.

משה אבוטבול: זה לא יעזור אם שר הבריאות נמצא איתי בקואליציה, אנחנו נצטרך להתחשב בזה.

משה אבוטבול: ראית, קודם היה כאן גם איתן גינזבורג שהוא אחד מראשי הקואליציה וגם טלי פה, חברת כנסת חשובה ביותר בליכוד, ובסופו של דבר אנחנו נוכל להתקדם ולנוע בלעדיכם, וזה יהיה אסון.

משה אבוטבול: כי אנחנו רוצים לעשות את הדברים בתיאום, ותיאום כזה יביא בסופו של דבר בשורה טובה לאותם ילדים נחמדים שמאוד היה נעים לי להכיר אותך היום, לאותן אימהות שבאמת כל אחת והשיקול שלה, וכמובן לאותם מכונים שבהתנדבות מלאה עושים את הכל למען הציבור, וליואב שמכניס אותנו לתוך העניינים יחד.

משה אבוטבול: זה מה שאנחנו מבקשים.

משה אבוטבול: - - - רצינות.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: עו"ד טלי אגמון, אני מבקשת ממך לתת לנו, אם יש לך, הערכת זמן מתי משרד הבריאות מתכוון לשים לנו על השולחן הצעת חוק ממשלתית בנושא.

טלי פלוסקוב: או דרך אחרת, מתי זה קורה.

טליה אגמון: אני רוצה להתייחס לשתי השאלות שהציג ח"כ סגלוביץ.

טליה אגמון: אחת היא הנושא של המאגר, ולצערי אני חייבת לומר, היכולת לחייב בנקים לדווח דיווח מזוהה, פרטני, על תורמי הזרע למאגר מרכזי של משרד הבריאות, יש איתה כיום קושי משפטי בתחום של הגנת הפרטיות מסמכויות שלנו.

טליה אגמון: זה נכון שזה כתוב בחוזר, אבל ח"כ צודק שצריך חקיקה כדי להסמיך אותנו לעשות את זה, ואנחנו בהחלט מעוניינים לעשות את זה בצורה נכונה וטובה ולא בצורה עקומה.

טליה אגמון: הדבר השני הוא שאלת לוח הזמנים.

טליה אגמון: אני לא צריכה לספר לחברי הכנסת הנכבדים ולקהל מה הייתה מבחינת יכולת הפעילות הפרלמנטרית והחקיקתית בשנתיים האחרונות.

טליה אגמון: היינו בתוך - - -

טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו עובדים.

טלי פלוסקוב: מתי אני רואה הצעת חוק ממשלתית?

טליה אגמון: אני מבקשת לאפשר לי לסיים כי אחרת חבל שאני - - - אז אנחנו נמצאים במצב שבו הייתה בעייתיות בלקדם חקיקה בתקופה האחרונה, ועכשיו לצערי כולנו שבויים בתוך נושא הקורונה, גם הכנסת וגם משרד הבריאות, אבל למרות זאת אנחנו כן מקדישים זמן לנושא הזה, אנחנו רואים אותו מספיק חשוב גם בתוך הקורונה לעבוד עליו, אני לא יכולה לתת לכם לו"ז מדויק, אני לא מוכנה להתחייב ללוחות זמנים שאין לי שליטה ממשית לגביהם, אבל זה לא נושא שירד מסדר היום וזה לא נושא שהפסקנו לעסוק בו.

טליה אגמון: ולגבי ההזמנה שלי לאנשים להוסיף ולשלוח, אנחנו רואים שיש התפתחויות ויש דעות חדשות ומה שהוער לנו ב-2016, 2017 אולי חלקו כבר לא אקטואלי או שיש דעות אחרות וחדשות.

טליה אגמון: אנחנו תמיד רוצים לשמוע גם בתוך המשך גיבוש החקיקה ותזכיר מתוקן שיצטרך להיות מופץ, רוצים לשמוע עוד דעות.

טליה אגמון: אף פעם לא הפסקנו להקשיב לציבור וזה לא - - -

טלי פלוסקוב: כן אבל הציבור מצפה להחלטות גם.

טלי פלוסקוב: רק דעות יהיו בלי סוף אם לא יהיו החלטות.

טליה אגמון: לא, אנחנו לא מדברים על בלי סוף.

טליה אגמון: הרי גם אם אנחנו מפיצים - - - מחדש יש עדיין הערות ציבור חדשות וראוי לבחון - - -

יואב סגלוביץ': טלי, סליחה שניה.

יואב סגלוביץ': הופץ תזכיר חוק מתי בפעם האחרונה?

טליה אגמון: תזכיר החוק הופץ בסוף 2016.

יואב סגלוביץ': הקורונה - - -

טליה אגמון: לא, ברו, לא תליתי את הקורונה בכל הדברים.

יואב סגלוביץ': תקשיבי, אני הייתי בשירות הציבורי - - -

טליה אגמון: - - - הופץ בסוף 2016, התקבלו הרבה מאוד הערות, זה נושא רגיש ומורכב - - -

טלי פלוסקוב: ארבע שנים עברו.

טלי פלוסקוב: האם יש לנו התייחסויות לכל ההתייחסויות של הציבור לאור - - - עו"ד אגמון, אני לא רוצה להקשות עליך ואומר לך למה.

טלי פלוסקוב: אני רואה שאת חושבת בדיוק כמונו, גם את מבינה שהנושא הזה צריך להגיע להסדרה.

טלי פלוסקוב: זה שזה לא קרה ולמה, אני לא אוהבת על זה לדבר.

טלי פלוסקוב: אני אוהבת לדבר על איך אנחנו מסדירים את זה עכשיו.

טלי פלוסקוב: בסדר?

טלי פלוסקוב: שמענו אותך, תודה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת גם לד"ר אתי סממה ראש האגף למדיניות טכנולוגיות רפואיות, נקשיב גם לה ואז נגיע לסיכום.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

אתי סממה: עו"ד אגמון הסבירה את רוב הדברים מזווית הראיה המשפטית של משרד הבריאות.

אתי סממה: אני רוצה להוסיף שאנחנו עובדים על זה כל הזמן, יש הרבה מאוד התפתחויות, בעיקר בתחום הגנטי.

אתי סממה: אנחנו לאט-לאט מגלים עוד כמה דברים צריך לשנות בתזכיר החוק כדי לתת מענה לחלק גדול מהסוגיות שעלו היום בדיון, שאגב, אני חייבת להעיר שהוא היה נהדר מבחינת רמת הדברים שהובאה ומגוון ההיבטים.

אתי סממה: אנחנו יודעים היום שהבדיקות הגנטיות המתקדמות, גם אם נשאיר מאגר אנונימי, יאפשרו לילדים להגיע לתורם הזרע.

אתי סממה: אנחנו יודעים שיש ביקוש מאוד מאוד גדול, כל עניין תרומות הזרע זה אילוץ, אף אחד לא בוחר לקחת תרומת זרע ואנחנו צריכים לתת את המענה הזה, אנחנו לא יכולים לעצור את הכל ולהגיד 'בואו נבנה את הכל מחדש', אנחנו צריכים תוך כדי תנועה ותוך כדי מתן מענה לבעיות גנטיות רפואיות, בדיקות אבחון, בדיקות סינון, דרישה למאגר מזוהה ודרישה למאגר לא מזוהה, מענה לאתגרים ההלכתיים, כל הדברים המורכבים האלה אנחנו נותנים להם מענה כל הזמן.

אתי סממה: במשרד הבריאות פעלה במשך למעלה משנה ועדה לאיכות ובטיחות ובתוך ימי הקורונה, עם מנכ"ל משרד הבריאות החדש, ישבנו לדיון על המלצות הוועדה, ממש לאחרונה, כדי לקדם.

אתי סממה: אנחנו יושבים ובונים סוג של אינטגרציה של תזכיר החוק של כל ההערות שאנחנו מקבלים, שאנחנו שוב מבקשים לקבל עוד אם למישהו יש משהו להוסיף, של כל החידושים הטכנולוגיים ושל ההיבטים החוקתיים שיאפשרו לנו להקים מאגר באופן שייתן מענה אבל לא יחשוף, שלא יהיה כלי לשימוש אולי לניצול לרעה.

אתי סממה: כל הדברים האלה מאוד מאוד מורכבים.

אתי סממה: אין לי ספק שכיו"ר ועדה, ושכל מי שמשתתף בדיון היום, כולם מבינים שמדובר בחוק מאוד מאוד מורכב, לא דיברו היום על עוד תפקיד גדול שיש לבנקי הזרע, שזה הקפאת זרע מסיבות רפואיות, לאנשים שעושים את זה סביב סרטן לשמר פוריות מכל מיני מחלות, זה תפקיד ענק של בנק זרע, יש לנו אל מול זה גם בקשות להקמת בנקי זרע פרטיים שאנחנו מנסים לעמוד בפרץ ובאמת לא לתת לזה להיסחף למקום מסחרי ולהשאיר את זה במקום מפוקח, מנוהל, עם ראייה ארוכת טווח כי כל אישה שלוקחת תרומת זרע וכל חולה שמקפיא זרע רוצה לדעת שבעתיד המנות הנוספות יישמרו, שהעתיד מובטח, שזה לא יילך לאיבוד ושלא תהיה התרשלות בשמירה של הזרע שהוא באמת בחלק מהמקרים הסיכוי האחרון של אותם אנשים להביא ילדים לעולם.

אתי סממה: כל ההיבטים האלה מובילים את כולנו לדעתי למסקנה המתבקשת שחוק כזה צריך להיות חוק ממשלתי, זאת לא יכולה להיות הצעת חוק פרטית.

אתי סממה: אם זאת הייתה הצעת חוק פרטית במטרה לעודד אותנו אז אני מברכת על זה, אנחנו שמחים על העידוד הזה.

אתי סממה: אולי זה יהיה פעם שניה בדיון שאומרים 'קורונה' הפעם וזה גם הישג, אנחנו באמת נמצאים במכבש לחצים מאוד גדול, אבל לא הזנחנו את זה לאורך כל התקופה האחרונה, ואנחנו נשמח לשתף פעולה עם הוועדה ולקדם את זה.

אתי סממה: להתחייב ללו"ז – נעשה הכל, אפשר לקבוע נקודות ציון זמן ולנסות להיפגש שוב ולדבר לאן התקדמנו ומה יש לנו.

אתי סממה: אנחנו לחלוטין מבטיחים את שיתוף הפעולה שלנו.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: קודם כל משמח אותי מאוד שיש לנו במשרד הבריאות אנשים שמתחברים לכל מה שנאמר כאן, ורוצים לעזור, ורוצים לפתור את הסוגיה וגם מכירים בבעייתיות של הסוגיה בשלב זה.

טלי פלוסקוב: לי נורא חבל ומפריע זה שבאמת כל כך הרבה שנים הנושא כבר היה במשרד הבריאות ולצערי הרב עד היום הוא לא התקדם לנקודה של הכרעה.

טלי פלוסקוב: זה משהו שנורא קשה לי להסכים איתו.

טלי פלוסקוב: לכן אני באמת חושבת שזה סוג של מחד שלנו כמדינה וגם ככנסת כמחוקקים, שלא הצלחנו להביא את הנושא הזה לחקיקה סופית.

טלי פלוסקוב: אני ברשות

טלי פלוסקוב: כם אנסה להגיע לסיכום הדיון.

מתן מילס: אפשר רק התייחסות אחרונה למה שאמר פרופ' גת?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: אני לא יכולה שלא לתת לך.

מתן מילס: תודה.

מתן מילס: פרופ' גת דיבר על זה שאנחנו באים תמיד כמקשה אחת, האימהות והילדים, אני רוצה להעלות סוגיה שעולה מהקבוצה של הילדים.

מתן מילס: לי בתור ילד מתרומת זרע יש טופס פרטי תורם, צבע עיניים, גובה, מקצוע, מבטיח לכם, זה תשעה פרטים כשמקבלים אותם בדואר רשום הביתה זה עולם ומלואו.

מתן מילס: כיום הילד שנולד לא יכול לגשת לטופס הזה אלמלא האם אישרה.

מתן מילס: ילדים שלא מדברים עם ההורים שלהם, שלא בקשר, שהנושא לא פתוח, לא יכולים לגשת לטופס, לא יכולים לקבל את הזכות - - -

טלי פלוסקוב: יואב, זה מופיע גם בהצעה שלך?

יואב סגלוביץ': לא.

מתן מילס: זאת נקודה אחת שמאוד חשובה לי, בסופו של יום אני מייצג את עצמי אבל אני מייצג גם את הקבוצה וזה דברים שביקשו ממני להעלות.

מתן מילס: דבר שני, אני יודע שמדברים על פיתוחים טכנולוגיים כאלה ואחרים ואני שואל שאלה יותר פשוטה, האם ניתן להמשיך מעקב רפואי, רק רפואי, עזבו אותי עכשיו אנונימיות, של אותו תורם כשהוא מגיע לקופת החולים, גם אם יש לו סרטן, הוא יתחיל להגיע לקופת החולים בהתחלה לרופא המשפחה, האם ניתן ליצור סינכרון בין קופת החולים לבין בית החולים שבסופו בנק הזרע יושב בבית החולים.

מתן מילס: אפשר להגיע למצב כזה ולדעת, לא מעניין אותי אם לתורם שלי יש שפעת, מעניין אותי אם יש לו סכרת, מעניין אותי אם יש לו סרטן, אם יש לו מחלות לב, במשך השנים, כי כשהוא תורם צעיר, אף אחד לא מגיע לתרום בגיל 40, 50.

טלי פלוסקוב: תודה מתן.

טלי פלוסקוב: הסוגיה מאוד חשובה.

טלי פלוסקוב: בכל זאת אני רוצה להתחיל להגיע לסיכום.

יואב סגלוביץ': אולי לפני הסיכום שתי מילים.

טלי פלוסקוב: בוודאי.

טלי פלוסקוב: אתה היוזם.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי.

יואב סגלוביץ': תראו, אני שנים עבדתי בשירות המדינה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם בכל הכבוד, אנחנו היום עובדים לפי חוזר מנכ"ל מ-2007.

יואב סגלוביץ': זו שערורייה והיא שערורייה של משרד הבריאות.

יואב סגלוביץ': - - - לא בשביל לעשות ארכיאולוגיה, ולכן אני לא סתם מתעקש על לוחות הזמנים.

יואב סגלוביץ': מישהו פה התבלבל במי מפעיל את מי.

יואב סגלוביץ': אנחנו נבחרי ציבור, פה זה כיכר העיר.

יואב סגלוביץ': הדרישה שלנו, הציפיה שלנו, שתגידו לוחות זמנים.

יואב סגלוביץ': אנחנו עוסקים פה בחקיקה, אני חוזר מוועדת חוקה.

יואב סגלוביץ': רצתי מוועדת חוקה, למה?

יואב סגלוביץ': כי שינו את התקנות של משרד הבריאות והריצו אותי בשביל להצביע עליהן.

יואב סגלוביץ': אז אם יצטרכו במעלה הדרך לעשות תיקונים לחוק, אנחנו יודעים לעשות תיקונים לחוק.

יואב סגלוביץ': תעשו את זה הוראת שעה.

יואב סגלוביץ': תעשו את זה הוראה לשלוש שנים.

יואב סגלוביץ': יש הרבה פרוצדורות שיודעים לעשות.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם, זה בנפשנו.

יואב סגלוביץ': ואני אומר שמה שצריך לעשות ואני מצפה, שתתנו לוחות זמנים לוועדה.

יואב סגלוביץ': כן יש הצעת חוק פרטית וכן אני אשכנע את חבריי להצביע על הצעה פחות טובה משלכם, אבל אם היא תגרום לכם לרוץ, אז תרוצו.

יואב סגלוביץ': כי זו עבודתכם.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם את זה במפגיע ואמרתי את זה בתחילת הדיון, הייתי שמח שתהיה הצעת חוק ממשלה, והייתי אז בא לכל דיון שתגידו בשביל לעזור מתרומתי ומנסיוני.

יואב סגלוביץ': מילה אחת על פיתוחים טכנולוגים.

יואב סגלוביץ': אני הייתי אחראי על מעבדות הדנ"א של משטרת ישראל לפני שנים, אז היו עוד פיתוחים.

יואב סגלוביץ': מה זה הסיפורים האלה?

יואב סגלוביץ': אני יודע היום שאפשר להגיע להרבה מקומות, לא צריך בשביל זה להיות דוקטור לשום דבר.

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים להגיע למצב שיש פה חוק מידתי, יותר טוב מנוהל מ-2007.

יואב סגלוביץ': אנחנו עובדים כרגע לפי נוהל מ-2007, ואם כרגע בשביל לייצר מאגר צריך לעשות תיקון חקיקה קצר של שלוש שורות, שנותן את האפשרות למשרד הבריאות לייצר מאגר תוך חודש, תנו לנו הצעה כזאת לחתום עליה, עד שתביאו את הדבר הבא.

יואב סגלוביץ': תמיד מחכים למשהו האולטימטיבי שיגיע מתי שהוא.

יואב סגלוביץ': הוא פשוט לא מגיע כי זה פשוט לא מעניין.

טלי פלוסקוב: תודה ח"כ סגלוביץ'.

טלי פלוסקוב: אני עוד פעם רוצה להתחיל ולהודות לך ולח"כ מאי גולן על היוזמה לקיים דיון בנושא הזה, בעיני זה מאוד מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: הדיון הזה לפי דעתי היה צריך להתקיים לפני הרבה זמן ואני פה גם מסכימה איתך עם התהליכים, אני פשוט בשוק שמ-2007, הגענו ל-2016 ועכשיו אנחנו ב-2020, לצערי הרב אין לנו בשורה לציבור, לא להורים ולא לילדים וזה לא דבר שצריך לקרות.

טלי פלוסקוב: אני אסכם ברשותכם בכמה קוים.

טלי פלוסקוב: 1.

טלי פלוסקוב: הוועדה קוראת לגורמים האחראים במשרד הבריאות ובמשרד המשפטים – ולמה אני אומרת פה משרד המשפטים, כי באמת יש פה הגנה על הפרטיות, זה אחד מהנושאים העיקריים בקבלת ההחלטה – לקדם חקיקה כדי לשמור על זכות ההורים של הילדים שנולדים באמצעות בנק הזרע וזכות הילדים עצמם.

טלי פלוסקוב: אנחנו פה צריכים לחשוב באמת על שני הצדדים.

טלי פלוסקוב: במסגרת זו דורשת הוועדה להקים באופן מיידי את מאגר הרישום המרכזי בהתאם להנחיות שהמשרד עצמו פרסם במסגרת הכללים להקמת בנק הזרע בשנת 2007 כדי לאפשר את הבדיקות המתחייבות על מנת למנוע נישואין בין אחים ואחיות מאותו אב, וכדי למנוע מתורם או מוכר זרע אחד להירשם בכמה בנקי זרע במקביל.

טלי פלוסקוב: כמו כן הוועדה כן רואה לנכון להסדיר בחוק את זכויות הילוד שנולד באמצעות בנקי הזרע, ובכלל את כל זכותו של הילוד שמלאו לו 18 לעיין בפנקס הרישום המתייחס אליו במידע, לזכות לפי חוק ההסכמים לנשיאת עוברים סעיף 16 וחוק האימוץ סעיף 30.

טלי פלוסקוב: וכמובן הנושא של לבחון את זכויות הילד למול זכות התורם לאנונימיות, מה שדיברנו פה וזה אחד מהנושאים החשובים ביותר, אולי רישום מחלות וכל הדברים מסביב שמתן ציין.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להציע לח"כ סגלוביץ', היות ואנחנו נמצאים בעולם הפוליטיקה ואנחנו יודעים, לצערי הרב, שהצעות שמגיעות מהאופוזיציה מסיבות פוליטיות לא ענייניות לא מקודמות.

טלי פלוסקוב: לכן אני רוצה להציע את עצמי ואת חברי הוועדה שהיו היום בדיון ולא שותפים לדיון הקודם, להגיש הצעת חוק חדשה, לאור הדברים שאתה אומר, לפנות לח"כ איתן גינזבורג שמאוד מעוניין בקידום החוק הזה, לבקש ממנו פטור מחובת ההנחה כדי להעביר את החוק הזה בטרומית כמה שאפשר.

טלי פלוסקוב: פה אני פונה למשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: המשך החשיבה על החוק הזה יהיה ביחד.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים להיות שותפים בכל החלטה שאתם מקבלים במהלך הדיון.

טלי פלוסקוב: נכון שהצעת החוק לא מושלמת, לכן יש דיונים, יש קריאה ראשונה שאנחנו נשב פה כמה שצריך, שעות וימים, כדי להתקדם.

טלי פלוסקוב: אחר כך נשב בקריאה שניה ושלישית, שוב נחשוב על כל הצדדים, שוב נציע לציבור לקחת חלק בדיונים ולהעלות את כל הסוגיות שחלקן שמענו כאן, וכך אנחנו ביחד נגיע לפתרון בנושא.

טלי פלוסקוב: אני לא מוכנה להשאיר את הנושא הזה שוב למשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: לצערי הרב, שוב אני אומרת לכם, אני רואה בכם שותפים אבל זה שזה כל כך הרבה זמן תקוע אצלכם לא נותן לי להיות רגועה.

טלי פלוסקוב: לכן קחו אותנו כשותפים.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא נגדכם, אנחנו יחד איתכם וכל מטרתנו כאן היא להתקדם לחקיקה שתפתור את הסוגיות שהועלו בדיון היום.

משה אבוטבול: איך מעגנים את הפרק ההלכתי, בכל אופן דיברנו, האם אנחנו נוכל באותה ועדה גם כן לשמוע ולהשמיע את קולם של האנשים - - -

טלי פלוסקוב: ברור.

טלי פלוסקוב: ח"כ אבוטבול.

טלי פלוסקוב: לכן יש לנו הרבה דיונים.

טלי פלוסקוב: אני חוזרת ואומרת, אכן ההצעה שהונחה כרגע לא מושלמת ולא כוללת את כל הדברים שכרגע גם הוצגו על ידי משרד הבריאות, ולכן יש דיונים ובדיונים אנחנו יכולים לשנות, להוסיף, עד שאנחנו לא נמצא משהו שמקובל גם על משרד הבריאות, גם על אלה שחווים את החוויות בחיים האלה והם יודעים עם מה הם מתמודדים.

טלי פלוסקוב: והאמינו לי, אני חושבת שדווקא מה שהם סיפרו לנו פה – ושוב אני אומרת תודה למתן, לאריאלה ולכל מי שהיה איתנו בזום, על כך ששיתפתם אותנו בכל מה שאתם עוברים, הגעתם לליבנו, ואנחנו פה רוצים להגיע לחוק שייתן מענה לאנשים שמסיבות – כפי שאמרו במשרד הבריאות, זה לא משהו שאנחנו בוחרים, זה משהו שנאלצים לעשות – לכן אנחנו צריכים לדאוג שכל מי שרוצה לחוות את חוויית האימהות תקבל את זה ואנחנו צריכים לדאוג שהיא תקבל את זה בצורה הכי טובה, לדאוג גם לאמא, גם לתורם וגם לילדים.

טלי פלוסקוב: זאת ההצעה שלי.

טלי פלוסקוב: ח"כ סגלוביץ' אם זה מקובל עליך, זאת הדרך שאני בוחרת - - -

יואב סגלוביץ': על הצעת החוק הזאת חתומים חברי הקואליציה.

טלי פלוסקוב: אבל עדיין, יואב, מי שראשון הוא זה שקובע.

יואב סגלוביץ': תקשיבו, אני בקטע הזה אמרתי מלכתחילה, כל מה שיקדם את העניין הזה, רק צריך להבין דבר אחד, ואני מדבר על הקטע המקצועי עכשיו, הצעת החוק שהגשתי נוגעת בעיקר בנושא הרישום כי ראיתי שמתעצלים ואין פה שום רישום, מה שדובר פה בהצעת החוק הממשלתית שבזמנו רפרפתי עליה, הוא הדבר הרחב יותר.

טלי פלוסקוב: אנחנו נרחיב.

טלי פלוסקוב: למה לא אם כבר נכנסים לנושא הזה, אנחנו נרחיב.

יואב סגלוביץ': בהצעת החוק הממשלתית אני הצגתי אך ורק את נושא הרישום.

משה אבוטבול: כן אבל אין כוח לפעמיים.

משה אבוטבול: עדיף פעם אחת - - -

טלי פלוסקוב: יואב, אם תגיע הצעת חוק ממשלתית בזמן שאנחנו דנים, ברוכים הבאים.

טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן ניתן.

טלי פלוסקוב: אבל אם לא, אם אנחנו מדברים על 2007, 2016 ועכשיו אנחנו ב-2020, אני לא מוכנה לחכות יותר.

יואב סגלוביץ': טלי, מה שאמרתי בתחילת הדיון אני אומר בסופו.

יואב סגלוביץ': כל מה שיקדם את העניין ואם זה יקדם את העניין את זה נעשה, נדבר עם איתן, פטור מחובת ה- - -

טלי פלוסקוב: מבורך.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: שמעתי אותו, רמזתי לו שאנחנו נצטרך את העזרה שלו כיוזם - - -

יואב סגלוביץ': אני בעד, העיקר שהדבר הזה ירוץ קדימה.

טלי פלוסקוב: טוב.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהסיכום ברור.

טלי פלוסקוב: שוב פעם תודה לכולם על הדיון המרתק ושיהיה לנו בהצלחה.

טלי פלוסקוב: הדיון נעול.

משה אבוטבול: יישר כח.

טלי פלוסקוב: יישר כח לכולם.