ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 114, 2020-09-23 09:30

יעקב אשר: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב אשר: דיון מהיר בנושא: "חשש להתנהלות בעייתית ואף לא חוקית של מערכת אכיפת החוק ובתי המשפט", של ח"כ שלמה קרעי.

יעקב אשר: ח"כ קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, הדיון המהיר שיזמתי הגיע עקב שני פרסומים מטרידים במיוחד.

שלמה קרעי: אירוע שבו היועץ המשפטי לממשלה פונה ליחידת הסייבר של המשטרה כדי לעקוב אחר רשתות חברתיות של אזרחית שמואשמת בהטרדה רק כי הפגינה ואמרה את מה שמצאה לנכון.

שלמה קרעי: אגב, עוד לא הוכח שהיא טעתה בטענתה.

שלמה קרעי: המקרה השני הוא שבמשך שנים הנהלת בתי המשפט פונה לגוגל על מנת להסיר פרסומים, כתבות וכדו', בהם יש ביקורת על המערכת או על שופטים.

שלמה קרעי: בשני המקרים האלו, ובעוד רבים שבטח יעלו כאן בדיון, מערכת המשפט ואכיפת החוק בישראל משמשת כמפלצת בעלת כמה ראשים.

שלמה קרעי: היא מאשימה את אזרחי ישראל מחד, רודפת אותם מאידך, עוקבת אחריהם ברשת, ואם זה לא מספיק היא גם מצנזרת את הביקורת שיש לגביה.

שלמה קרעי: מדובר בשימוש במשאבי ציבור כדי להגן על עובדי המערכת, אף בענייניהם האישיים, בשימוש במשאבי ציבור ובכלים חקירתיים כנגד אזרחים ללא שום הצדקה או סמכות בחוק.

שלמה קרעי: אני יודע, אדוני יושב-הראש, שהמציאות כיום מאפשרת ליועצים משפטיים ולשופטים לעשות ככל העולה על רוחם, גם בניגוד לחוק, כשזה נוגע לכנסת, אבל אין גבולות?

שלמה קרעי: מילא ההתעלמות של מערכת המשפט מבית המחוקקים, פסילת החוקים ומניעה כנגד נבחרי הציבור והכרעת העם בקלפי, לזה כבר התרגלנו – וזו אשמתנו כי עוד לא תיקנו את זה ואנחנו נתקן את זה – אבל להוסיף על זה גם רדיפה אחר אזרחים, שימוש במשאבי המערכות, סיכול כל ניסיון לביקורת של המערכת, הסתרת כתבות, מחיקת ביקורות?

שלמה קרעי: זה לא מתקבל על הדעת, שלא לדבר על השימוש במשאבי הציבור כדי לעשות את כל זה לטובת הגנה על מערכת בעייתית ורדיפה אחר אזרחים שרוצים להרגיש שהם במדינה דמוקרטית ושיש להם זכויות.

שלמה קרעי: אי אפשר לטעון לדמוקרטיה כששולחים הודעות אזהרה לאזרחים על ביקורת שכתבו כנגד המערכת ברשתות החברתיות.

שלמה קרעי: הרשתות החברתיות בעידן שלנו הן עוגן של חופש ביטוי, אבל זה לא עובד אם הן מרגישות שהן צריכות לציית לתכתיבי השלטון.

שלמה קרעי: גוגל חדשות הצליח להפוך לבמה עבור כלי תקשורת אזוטריים שמאתגרים את הממסד התקשורתי.

שלמה קרעי: זה לא עובד כשהם נכנעים לתכתיבים של פקידים.

שלמה קרעי: התקשורת הלא חוקית הזו בין משרד המשפטים לבין פייסבוק וגוגל חמורה הרבה יותר.

שלמה קרעי: אין כל בסיס משפטי לדרישה של משרד המשפטים לצנזר פרסומים.

שלמה קרעי: ההסבר ההגיוני היחיד להיענות של שתי חברות הענק האלה לבקשות שסותרות את המודל העסקי שלהן הוא הרצון למצוא חן בעיני ראשי מערכת אכיפת החוק בישראל.

שלמה קרעי: ההתנהלות הזו של משרד המשפטים הופכת את ישראל לאט אבל בטוח לרפובליקת בננות מושחתת.

שלמה קרעי: גם עוברים על החוק, גם עושים דין לעצמם, גם משקרים לכנסת כשבאים לדווח על הפעולות.

שלמה קרעי: לא גילו, הסתירו מהכנסת את העניין הזה שפונים כדי למחוק ביקורת מהרשת.

שלמה קרעי: כשהייתה כאן סקירה בכנסת של הצוות למניעת הכפשת שופטים ברשת – שקיום הצוות כשלעצמו, "מניעת הכפשת שופטים ברשת", תאר לך שהיינו מקימים צוות למניעת הכפשת פוליטיקאים ברשת, היו אומרים שאנחנו בקג"ב.

אריאל קלנר: צפון קוריאה.

אוסנת הילה מארק: השלטון הדמוקרטי בסכנה.

שלמה קרעי: מאיפה הסמכות הזו לפניה למחיקת כתבות ביקורתיות?

שלמה קרעי: מניין הסמכות להשתמש ביחידת הסייבר המשטרתית כדי לרדוף ולעקוב אחר אזרח ברשתות החברתיות, בוודאי כאשר מדובר במקרה שלפנינו, של בעיה אישית של פרקליטה, בכירה ככל שתהיה?

שלמה קרעי: הביקורת שלי על המערכת ידועה, אדוני יושב-הראש, אבל השיאים נשברים כל פעם מחדש.

שלמה קרעי: תודה רבה.

קארין אלהרר: אני רוצה לאחל לקרעי לקראת השנה החדשה שתיפטר מהאובססיה לעולם המשפט.

קארין אלהרר: בא לי שזה יקרה לך.

יעקב אשר: ח"כ קלנר, ראשון הדוברים, בבקשה.

אריאל קלנר: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריאל קלנר: תודה, ח"כ שלמה קרעי, על הדיון החשוב.

אריאל קלנר: נתחיל בבדיחה על ימי המלחמה הקרה בין ברית המועצות לארצות הברית.

אריאל קלנר: אמריקאי מסביר לרוסי מהי דמוקרטיה.

אריאל קלנר: האמריקאי אומר לו: אני יכול לעמוד בכיכר העיר אצלנו, מול גבעת הקפיטול, ולצעוק: הנשיא רייגן, לך הביתה.

אריאל קלנר: בתגובה אומר לו הרוסי: מה, זו בעיה?

אריאל קלנר: גם אני יכול לעמוד בכיכר העיר ולצעוק: הנשיא רייגן, לך הביתה.

אריאל קלנר: חופש ביטוי גם אצלנו.

אריאל קלנר: כשבדיחות מרוסיה הסובייטית מתחילות להיות רלוונטיות למציאות שלנו כאן

אריאל קלנר: זה מקום שבו צריך להתחיל לדאוג.

עינב קאבלה: חבל שלא הבאתי מראה.

עינב קאבלה: מראה הייתי צריכה להביא לדיון הזה.

אריאל קלנר: יש חופש ביטוי במדינת ישראל אבל כנגד - - -

אוסנת הילה מארק: יש פה מצלמה, עינב.

עינב קאבלה: מראה יותר טוב כי זה משקף לכם את מה שאתם אומרים.

אוסנת הילה מארק: את לא חייבת להיות השופר של אבי ניסנקורן.

עינב קאבלה: תסלחי לי, אבל לזלזל בזה שלי יש דעה משלי – בואי.

עינב קאבלה: מה ששנוא עליך אל תעשי, לא לחבריך אבל לעמיתיך למשכן הזה.

יעקב אשר: חברים, כל אחד יציג את עמדתו.

יעקב אשר: חופש הביטוי הוא בסיס בוועדה הזו.

יעקב אשר: אני מבקש לאפשר לכל אחד להגיד את שלו.

אריאל קלנר: מדינת ישראל בדרך למדרון חלקלק, ממש מדרון חלקלק מדמוקרטיה לאוליגרכיה פקידותית ומשטרתית.

אריאל קלנר: יש פה קבוצה שאסור למתוח עליה שום ביקורת.

אריאל קלנר: יש פה קבוצה שמסירים תכנים עליה.

אריאל קלנר: איזה מין דבר זה?

אריאל קלנר: איפה אנחנו חיים?

אריאל קלנר: יש פה אנשים שרוצים להפגין, שמעתי שזכות ההפגנה היא זכות קדושה, כנראה שלא תמיד.

אוסנת הילה מארק: הכי קדושה.

אריאל קלנר: כן, הכי קדושה, אין שום זכות אחרת אלא אם זה כנגד - - -

אלי אבידר: תזכור את זה כשתהיה התנתקות פעם, תזכור את זה.

אריאל קלנר: אני זוכר מה היה בהתנתקות, אני הייתי שם.

אלי אבידר: אני זוכר מה היה בהתנתקות – נלחמנו שאף אחד לא יעצור את ההפגנות למרות שניסו, אז תזכור את זה.

אריאל קלנר: אתה נלחמת?

אלי אבידר: להערכתי לא היית בגן ילדים אז, אבל אני לא רוצה להעליב.

אריאל קלנר: אלה שנלחמים היום למען ההפגנות הם אלו שדרסו ורמסו אותנו, אז אל תבלבל את המוח.

אריאל קלנר: אל תבלבל את המוח.

אלי אבידר: אני לא רוצה להעליב אותך, להערכתי, במצב הגילים בינינו, בהתנתקות היית - - -

אריאל קלנר: אסקופה נדרסת היינו בהתנתקות.

אריאל קלנר: אסקופה נדרסת.

אריאל קלנר: וכל אלה שהיום מדברים על זכות ההפגנה הקדושה אז דרסו ורמסו אותנו.

אלי אבידר: לא הייתה שום אסקופה נדרסת.

אלי אבידר: סגרו את ירושלים, וטוב שכך.

אריאל קלנר: אל תספר לי סיפורים על מה היה בתקופה של ההתנתקות.

יעקב אשר: אלי, תודה על הסקירה ההיסטורית.

אלי אבידר: זה עניין של גיל פשוט.

אלי אבידר: הם לא זוכרים כל כך הרבה שנים אחורה.

אריאל קלנר: אנחנו מדברים פה היום בשעה שראש הממשלה נתניהו מואשם בקבלת סיקור חיובי כשוחד.

אריאל קלנר: מערכת המשפט מעסיקה צוות למניעת הכפשות ומעלימה לעצמה סיקור שלילי, למישהו במדינה הזו זה נראה נורמלי?

קארין אלהרר: למישהו במדינה זה נראה נורמלי שראש ממשלה עם כתבי אישום עדיין מכהן?

עינב קאבלה: אם אתה מחפש נורמליות אז בעשרת ימי תשובה לא מנהלים דיון כזה.

אריאל קלנר: עשרת ימי תשובה זה בדיוק הזמן שאנחנו כחברה צריכים לעשות חשבון נפש.

אוסנת הילה מארק: תעשו תשובה, תפסיקו את ההפגנות, תדאגו שלא תהיה פה תחלואה מטורפת.

אוסנת הילה מארק: זה מה שאתם צריכים לעשות, לא רק לשבת להגן על אבי ניסנקורן.

עינב קאבלה: כשמצב הקורונה והחולים הקשים נראה כך, כשהמצב הכלכלי הוא כזה, וזה מה שאתם בוחרים להביא לפה לדיון – כן, זו בושה בעיניי.

שלמה קרעי: עשרת ימי תשובה ואתם מאפשרים להפגנות להימשך ולסכן את בריאות הציבור.

שלמה קרעי: זה עשרת ימי תשובה.

אלי אבידר: אם אתה רוצה למנוע – שיתפטר, אנחנו לא נפגין.

אלי אבידר: שיתפטר.

אלי אבידר: שנתניהו יתפטר, לא יהיו הדבקות.

אריאל קלנר: אנחנו בפרוטקשן, נכון?

אריאל קלנר: פרוטקשן, זו השיטה.

אלי אבידר: שיתפטר ואנחנו לא נפגין.

שלמה קרעי: הפסדתם בקלפי אז אתם מנסים להביא את זה דרך הפגנות?

אוסנת הילה מארק: אבידר, אתה בעד דמוקרטיה, לא?

אלי אבידר: שיתפטר, אנחנו לא נפגין אם הוא יתפטר.

אוסנת הילה מארק: הצביעו בשביל בנימין נתניהו, לא כמו אצלכם, בדיקטטורה שלכם.

אריאל קלנר: שיטת המאפיה.

אריאל קלנר: שיטת המאפיה, אלי אבידר.

אלי אבידר: אוסנת, את צריכה להתאמץ קצת יותר, הפריימריז בפתח.

אלי אבידר: קצת יותר להתאמץ.

אלי אבידר: אם נתניהו יתפטר, אנחנו לא נפגין.

אוסנת הילה מארק: את נתניהו בחרו בקלפי, לא כמוכם, במפלגה דיקטטורית של איש אחד.

עינב קאבלה: ועכשיו ברור לכולם על מה הדיון הזה.

עינב קאבלה: חבל.

עינב קאבלה: ממש חבל.

אלי אבידר: אתם רוצים למנוע את ההפגנות?

אלי אבידר: שיתפטר.

יעקב אשר: נאמר פה משהו על ידי עינב – אולי בגלל שאת לא ותיקה בבניין אבל את מכירה ודאי את הדברים, הדיון הזה - - -

עינב קאבלה: אני יודעת, זה דיון מהיר.

עינב קאבלה: הפניה לא הייתה כלפיך, אדוני היושב-ראש, הפניה הייתה כלפי יוזם הבקשה.

עינב קאבלה: חשוב לי לחדד את זה.

יעקב אשר: הדיון הזה הוא במסגרת דיון מהיר שאושר בנשיאות.

יעקב אשר: להבדיל מעשרת ימי תשובה, יש עשרה ימים שאנחנו צריכים - - -

עינב קאבלה: מכירה, זה גם מתקיים אצלי בוועדה.

יעקב אשר: אני מקפיד לכול הצדדים לתת את זה.

עינב קאבלה: אדוני, הביקורת לא הייתה כלפיך ואתה יודע את זה.

יעקב אשר: אני מבקש דבר אחד: עלה פה נושא, יש מה לדון בו וכל אחד יכול להגיד את דברו, אבל אם אתם רוצים לנהל קרב, תגידו לי מראש.

יעקב אשר: אני אשב בצד עם פופקורן.

יעקב אשר: אין לי בעיה.

יעקב אשר: אני מבקש לתת לח"כ קלנר לסיים.

יעקב אשר: לאחר מכן ח"כ קארין אלהרר, אוסנת מארק ומיכל וונש.

אריאל קלנר: אני חושב שהדיון הזה הוא דיון חשוב בעשרת ימי תשובה במיוחד ובכל ימי השנה בכלל.

אריאל קלנר: הדיון הזה הוא דיון על החירות הפוליטית של אזרחי ישראל.

אריאל קלנר: החירות הפוליטית היא הדבר החשוב והיסוד המרכזי במדינה חופשית, במדינה דמוקרטית.

אריאל קלנר: יש קבוצה מסוימת במדינה שמעדיפה אולי אוליגרכיה פקידותית, משפטית, שבה אסור לבקר את השופטים, אסור לבקר את הפקידים, כי הם כמובן נטולי פניות, מקצועיים, ואני לא יודע מה עוד, למרות כל הרפש והמוגלה שאנחנו רואים שיוצאים משם, וכל הציבור כבר רואה מה קורה שם.

אריאל קלנר: אבדן האמון שיש בציבור כלפי המערכות האלה הוא בגלל ההתנהלות הזו של המערכות.

אריאל קלנר: ההשתקה שלהן לא תעזור.

אריאל קלנר: המורסה הזו יוצאת החוצה.

אריאל קלנר: אנחנו צריכים להיאבק למען החירות הפוליטית ואנחנו נמשיך.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: ח"כ קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני יושב-הראש, אני רוצה באמת לייחל ולהתפלל לרפואתם של האובססיביים לעניין מערכת המשפט.

קארין אלהרר: אנחנו באמת נמצאים בעיצומה של מגיפה, בעיצומו של משבר נוראי ועצום - - -

יעקב אשר: כן, אבל זה לא אומר שכל אחד נהיה רופא.

שלמה קרעי: אצלכם צריך ניתוח להוצאת הראש מהחול, קארין.

אוסנת הילה מארק: או להשתלת עמוד שדרה.

קארין אלהרר: לא, להשתלת עמוד שדרה אני לא אדאג, זה לא אצלנו.

קארין אלהרר: לבקר זה בסדר.

קארין אלהרר: באמת.

קארין אלהרר: ביקורת יש לכל הצדדים וזה ראוי וטוב.

קארין אלהרר: אנחנו עדיין דמוקרטיה, עד שלא יבטלו אותה בחסות הממשלה הזו, ואני באמת חושבת שאין שום מניעה לומר את הביקורת בקול גלוי.

קארין אלהרר: אבל – ופה יש אבל גדול – יש פה איזה מהלך מתמשך בעיצומה של מגיפה.

קארין אלהרר: במקום שבו באמת יש דברים כל כך חשובים לדאוג להם, הדבר היחיד שמעניין זה אם כן תהיה הפגנה ואיך תהיה הפגנה.

קארין אלהרר: ויותר מזה, כל המאמצים של מפלגת השלטון, למרות שזו מפלגה קיקיונית, למנוע הפגנה, שבמדינה דמוקרטית אין דבר חשוב מזה - - -

שלמה קרעי: ברור, זה לא מעניין בכלל, קארין, ההפגנות לא קשורות בכלל להדבקות.

קארין אלהרר: אין דמוקרטיה בלי הדבר הזה.

קארין אלהרר: לכן, אני קוראת לחבריי, די, תרפאו מזה.

קארין אלהרר: תמצאו דבר מועיל יותר לעסוק בו.

קארין אלהרר: בלאו הכי זה רק מעורר ריב ומדון.

קארין אלהרר: במסגרת ימי תשובה בואו באמת נאחד כוחות כדי לטפל בדברים המשמעותיים.

קארין אלהרר: הדברים המשמעותיים הם להילחם במגיפה ובאמת להיפטר מהאובססיה הזו, היא מיותרת ואין בה שום תועלת.

קארין אלהרר: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה, ח"כ קארין אלהרר.

יעקב אשר: ח"כ אוסנת מארק, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: אני אומרת לחברי, שלמה קרעי, תודה רבה על זימון הדיון החשוב והמהותי הזה.

אוסנת הילה מארק: מערכת המשפט במדינת ישראל, בכלל רשויות החוק במדינת ישראל, סובלות מחוסר אמון הציבור בצורה דרמטית, אדוני, בצורה דרמטית עד כדי כך שכאשר קיבלנו לפני שבועיים תחקיר של עמית סגל, לא נשמע קולם של אף אחד מהמעורבים במיילים, חוץ מאשר מנדלבליט, שזרק לערוצי הטלוויזיה את שי ניצן שהתראיין והגן על המערכת כשהוא אפילו לא בתפקיד.

אוסנת הילה מארק: תבינו לאן הגענו.

אוסנת הילה מארק: האנשים שנמצאים בתפקיד עצמו לא באים, לא מדברים, מזלזלים בציבור, לא אכפת להם, הם לא מגיעים, ואת מי הם שולחים?

אוסנת הילה מארק: את אלה שפעם היו בתפקיד אבל הם כנראה הזרוע היותר מידיי ארוכה.

אוסנת הילה מארק: אמנם הוא לא בתפקיד אבל יש לו זרועות בתוך התפקיד.

אוסנת הילה מארק: בקשה להורדת כתבות שאינן מחמיאות, בלשון המעטה, זה מה שנקרא סיקור אוהד או סיקור לא אוהד.

אוסנת הילה מארק: על זה עומד ראש הממשלה בנימין נתניהו לדין.

אוסנת הילה מארק: תבינו לאן הגענו.

אלי אבידר: מערכת המשפט לא שילמה 4 מיליארד שקל בשביל זה.

שלמה קרעי: זה הרבה יותר מזה.

שלמה קרעי: זה יהיה הרבה יותר מזה כשיהיו תביעות נגד גוגל.

אוסנת הילה מארק: למערכת המשפט במדינת ישראל מותר להתערב, מותר לפנות לגוגל, להגיד להם: תורידו את הכתבה הלא מחמיאה על השופט הזה, תעשו כך, תעשו אחרת, אבל אנחנו כנבחרי הציבור – וראש הממשלה היום עומד, על מה?

אוסנת הילה מארק: על סיקור אוהד.

אוסנת הילה מארק: זו עבירת השוחד שהפלטפורמה - - -

אוסאמה סעדי: עכשיו אנחנו מנהלים את המשפט פה?

אוסאמה סעדי: זה הדיון?

אוסאמה סעדי: את רוצה שעכשיו אנחנו נשפוט אותו?

אוסאמה סעדי: אני לא מבין את הדיון הזה, עם כל הכבוד.

אוסנת הילה מארק: אני לא אומרת לך מה להגיד, אוסאמה, אתה אל תגיד לי מה להגיד.

אוסנת הילה מארק: אני אומרת מה שאני רוצה וזכות הדיבור שלי.

אוסאמה סעדי: לא שמעתי מהם מילה אחת כאשר אני במשך עשרות שנים מבקר את מערכת המשפט, מבקר את הפרקליטות, מבקר את המשטרה.

אוסאמה סעדי: כשזה נוגע לפלסטינים ולזכויות אדם זה לא עניין אותם, פתאום כשזה קשור לביבי נתניהו: המערכת מושחתת.

אוסאמה סעדי: נו, באמת.

אוסאמה סעדי: די כבר.

אוסנת הילה מארק: אני לא פה עשרות שנים.

שלמה קרעי: אוסאמה, מרגע שנכנסתי לכנסת אני מדבר על זה, מה שהיה לפני כן - - -

יעקב אשר: אוסאמה אומר שהביקורת שלו על בתי המשפט הייתה עוד לפניכם.

שלמה קרעי: מצוין, אז אתה שותף בכלל לביקורת.

אוסנת הילה מארק: מצוין, אז אתה מצטרף אלינו.

אוסנת הילה מארק: כל הכבוד.

אוסנת הילה מארק: יש פה אופוזיציה וקואליציה ביחד.

אוסאמה סעדי: אני לא מצטרף אליכם כי המניעים שלכם הם מניעים זרים, אך ורק בשביל נתניהו ותו לא.

שלמה קרעי: איזה מניעים זרים?

שלמה קרעי: שמעת אותי מזכיר במילה את משפט נתניהו בדברי הפתיחה שלי?

שלמה קרעי: אוסנת מחליטה לדבר.

איתן גינזבורג: אוי, באמת.

איתן גינזבורג: קרעי, באמת.

אוסאמה סעדי: אתה רק על ההפגנות מדבר, שלמה.

שלמה קרעי: לא דיברתי גם על ההפגנות.

איתן גינזבורג: רק על ההפגנות.

שלמה קרעי: דיברנו כאן על הסתרת ביקורת, על כך שמערכת המשפט משתמשת בכוח שלה.

אוסנת הילה מארק: ההסתרה למחיקת ביקורת ברשת היא דרמטית.

אוסנת הילה מארק: אתה יודע למה, אדוני היושב-ראש?

אוסנת הילה מארק: כי היא עוד יותר מורידה את אמון הציבור במערכות האלה.

אוסנת הילה מארק: הרי ממה נפשך?

אוסנת הילה מארק: אם הכול נקי, זך, טהור, בואו, שבו נא, ספרו לציבור, אבל אם הכול רקוב ויש תקלות – או שלא רקוב, יש דברים שצריכים לתקן אותם – גם כן שבו מול הציבור, תגידו את הדברים ותעמדו על העמדות שלכם.

אוסנת הילה מארק: בסופו של יום אנחנו מגיעים לסיטואציה שיש פעילים – אורלי לב, מפעילים עליה חקירת סייבר, על מה?

אוסנת הילה מארק: על הפגנה, על הפגנה מול הבית של מנדלבליט.

אוסנת הילה מארק: תגידו, אתם שמעתם?

אוסנת הילה מארק: שמעתם דבר כזה?

אריאל קלנר: אבידר, זה לא צפון קוריאה?

אלי אבידר: אתם יודעים מה עושים למפגינים שלנו?

אוסנת הילה מארק: חברי קלנר התחיל בבדיחה על רוסיה, אנחנו אפילו התחלנו להתקרב לדרום קוריאה.

אוסנת הילה מארק: אנחנו בדרום קוריאה.

אלי אבידר: תנסי צפון.

אלי אבידר: צפון.

אלי אבידר: דרום קוריאה זו דמוקרטיה.

אוסנת הילה מארק: סליחה.

אוסנת הילה מארק: עכשיו אנחנו נמצאים בסיטואציה דרמטית והסיטואציה הדרמטית הזו מביאה אותנו למקום אחד – שבמקום שנמצאת ביקורת על מערכת המשפט יש חובה להשתיק אותה - - -

עינב קאבלה: זו לא ביקורת, זה ארס.

יעקב אשר: עינב, אנחנו לא נגמור כך, אני מבקש.

עינב קאבלה: אפשר גם לא להתחיל.

עינב קאבלה: אם זה הדיון אפשר היה גם לא להתחיל.

יעקב אשר: אל תתני ציונים לדיונים.

עינב קאבלה: אני לא נותנת לך, חלילה.

עינב קאבלה: זכותי, זכותי לא להישאר אדישה לדברים שנאמרים פה, ואני לא הראשונה שתופסת מיקרופון.

אוסנת הילה מארק: עינב, אנחנו מבינים שאת חייבת את המקום שלך לאבי ניסנקורן.

אוסנת הילה מארק: את חייבת את המקום שלך לו.

עינב קאבלה: גב' אוסנת הילה מארק, אין לך בושה.

עינב קאבלה: אין לך בושה.

אוסנת הילה מארק: למה אין לי בושה?

אוסנת הילה מארק: אני נבחרתי בפריימריז.

יעקב אשר: עינב, את מדברת על חשבון חברתך, את מפריעה לחברתך לדבר, למה?

עינב קאבלה: בגלל שאני לא יכולה להישאר אדישה לדברים שהיא אומרת.

יעקב אשר: לא, חברתך השנייה.

עינב קאבלה: אז אני אתנצל בפניה אחר כך, רגע לפני יום כיפור.

יעקב אשר: אז במקום להתנצל בואי נעצור פה.

יעקב אשר: כל אחד יאמר את שלו וזהו.

עינב קאבלה: כי כך מתנהל כל הזמן דיון?

עינב קאבלה: זכותי.

עינב קאבלה: כולם עושים את זה, אז כשעינב עושה את זה יש בעיה?

שלמה קרעי: רק שאת מנסה להשתיק את הדיון, לא להעיר הערת ביניים.

שלמה קרעי: את כל שניה מנסה להגיד "הדיון לא רלוונטי".

עינב קאבלה: אני מנסה להוביל אותו לפסים עניינים אם כבר, אבל מה שאתם עושים פה זה בדיוק הפוך מענייניות.

שלמה קרעי: זה הדיון שביקשנו ואם זה לא מוצא חן בעיניך או שתגידי שזה לא מוצא חן בעיניך או שלא תשתתפי בו.

עינב קאבלה: אבל זו דמוקרטיה.

עינב קאבלה: זכותך להגיד את מה שאתה רוצה וזכותי להגיד את מה שאני רוצה.

עינב קאבלה: זו דמוקרטיה.

אוסנת הילה מארק: היא לא יכולה לשמוע ביקורת על אבי ניסנקורן, אבל האיש הוא לא מלאך.

עינב קאבלה: שמעי, את יכולה עד מחרתיים להגיד את הדברים האלה וזה לא יזיז, לא לי ולכל מי שהדמוקרטיה חשובה לו.

עינב קאבלה: אני מציעה לך לקחת מראה ולהסתכל היטב-היטב.

איתן גינזבורג: אוסנת, לא שמעתי שהדיון פה הוא על אבי ניסנקורן ונראה לי שגם את לא מלאכית, אז בואו נוריד את השיח הזה מהשיח האישי ונעבור לשיח ענייני.

איתן גינזבורג: ברגע שאת עוברת לשיח אישי אל תתפלאי שתוקפים אותך.

אוסנת הילה מארק: לא אמרתי את זה אבל עינב מתרעמת על כל משפט שאנחנו אומרים על אבי ניסנקורן ועל מערכת המשפט, כאילו מערכת המשפט היא נטולת ביקורת.

איתן גינזבורג: אל תהפכי את זה לשיח אישי.

איתן גינזבורג: אם תהפכי את זה לשיח אישי אל תתפלאי שתקבלי את כל השבבים בחזרה.

שלמה קרעי: איתן, אם לא שמת לב, חברת הכנסת מהמפלגה שלך היא זו שהפריעה לה לדבר.

איתן גינזבורג: לא דיברתי על הפרעה, דיברתי על ירידה לשיח אישי.

איתן גינזבורג: ואל תתערב במה שאני אומר.

שלמה קרעי: אין פה שום שיח אישי, היא מדברת על הביקורת על מערכת המשפט.

איתן גינזבורג: היא דיברה על אבי ניסנקורן.

אוסנת הילה מארק: מי זה אבי ניסנקורן, לא מערכת המשפט?

אוסנת הילה מארק: מיהו?

אוסנת הילה מארק: הוא שר הכלכלה?

אוסנת הילה מארק: לא הבנתי.

שלמה קרעי: הוא שר המשפטים שעושה חומת צווי איסור פרסום על כל דבר שקורה במערכת שלו, אז כן, אבי ניסנקורן.

עינב קאבלה: ועל זה הדיון, קרעי, נכון?

עינב קאבלה: אין לכם את ביבי באג'נדה שאתם מביאים לפה היום.

שלמה קרעי: הדיון הוא על הביקורת על מערכת המשפט, כולל הביקורת על שר המשפטים ניסנקורן.

יעקב אשר: חברים, נושא הדיון – ולא משנה מה אומרים אחר כך אחרים, לאן הם לוקחים את זה – הוא לגיטימי, הוא בסדר והייתי שמח לשמוע תשובות.

יעקב אשר: יש אנשים בזום שאמורים לתת לנו תשובות בעניין הזה, אבל אנחנו נוהגים לתת לח"כים להגיד את עמדותיהם.

יעקב אשר: לא תמיד כל אחד אוהב לשמוע, תאמיני לי, אני יושב פה הרבה פעמים ושומע דברים שקשה לי לשמוע, אז מה?

יעקב אשר: עם כל הכבוד, אני נבחר ציבור והיא נבחרת ציבור.

יעקב אשר: היא יכולה להגיד את דעתה, יכול להיות שהיא גם צודקת בחלק מהדברים ויכול להיות שבחלק היא לא צודקת.

יעקב אשר: אבל אם אתם רוצים להפוך את זה לקרקס בשביל רעש וצלצולים תגידו לי מראש.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק העניין.

אוסאמה סעדי: זה מה שהם רוצים.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק מה שהם רוצים – קרקס.

עינב קאבלה: בדיוק.

יעקב אשר: אבל בינתיים אתם עושים את זה.

עינב קאבלה: לא, אנחנו לא נותנים לזה להפוך להיות קרקס.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא רוצים שזה יהפוך לקרקס.

אריאל קלנר: בואו נוריד את הדיון הזה.

אריאל קלנר: נפנה לבתי המשפט, הם יורידו את הדיון.

יעקב אשר: אוסנת, לחתור לסיום, בבקשה.

אוסנת הילה מארק: בהמשך הדברים שאמרתי כבר, הבקשה להורדת כתבות שאינן מחמיאות, בלשון המעטה, היא בבחינת הסתרה מהציבור.

אוסנת הילה מארק: אמון הציבור – אנחנו מדברים על כך עכשיו במגיפה הקורונה – פגוע.

אוסנת הילה מארק: גם במערכות המשפט הוא נמצא למטה.

אוסנת הילה מארק: מעשים כאלה של הסתרה רק מרחיקים את הציבור ואת האמון שלו במערכות המשפט.

אוסנת הילה מארק: מדינת ישראל, במשך כבר שלוש שנים – ועכשיו אנחנו שומעים את כל ההפגנות המטורפות האלה רק בגלל דבר אחד, אומרים: ראש הממשלה, תתפטר.

אוסנת הילה מארק: על מה ראש הממשלה צריך להתפטר?

אוסנת הילה מארק: על זה שיש לו כתב אישום בסיקור אוהד.

אוסנת הילה מארק: על זה שיש לו סיקור אוהד.

אוסנת הילה מארק: תגידו לי, מערכת המשפט פה לא צריכה לעמוד ולתת תשובות על הסיקור האוהד או הלא אוהד שלה?

אוסנת הילה מארק: איך בכלל מערכת המשפט במדינת ישראל יכולה לשבת בתיק של נתניהו כשהיא בעצמה עשתה אותו דבר?

אוסנת הילה מארק: כשהיועץ המשפטי לשעבר, שי ניצן, אומר: אין עבירה כזו, נכון, יש פה פיילוט, אנחנו עושים פה פיילוט – איפה הפיילוט על מערכת המשפט?

יעקב אשר: תודה, ח"כ אוסנת.

יעקב אשר: ח"כ מיכל וונש, בבקשה.

מיכל וונש: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל וונש: אני אתייחס לדיון במהותו כיוון שאני באה מהתחום הזה וכיוון שבזה אני עוסקת שנים רבות.

מיכל וונש: אני רוצה להוסיף את החשיבות של הדיון עצמו.

מיכל וונש: אני מופתעת מחברי, שלמה קרעי, וגם מחברי שהקים את השדולה לנושא המאבק באנטישמיות והדה-לגיטימציה.

מיכל וונש: אני רוצה להסביר – ואני ניה

מיכל וונש: לתי דיון כזה בנושא אנטישמיות בפלטפורמות הדיגיטליות – שאנחנו מדברים פה על נושא שהוא מאוד-מאוד מסובך.

מיכל וונש: האיזון שבין חופש הביטוי והשליטה בתכנים שעולים – אני מניחה שעל זה הדיון ולכן על זה אני רוצה לדבר – ברשתות, הפלטפורמות הדיגיטליות, הוא נושא חשוב מידיי מכדי שנאפשר לעצמנו לעשות לו פרסונליזציה ופוליטיזציה.

מיכל וונש: הוא נושא מאוד סבוך.

מיכל וונש: העולם כולו עסוק בו כרגע.

מיכל וונש: ואני אומר מהכיוון שלנו הספציפי, האישי, דווקא בעת הזו, שהאנטישמיות משתוללת ברשתות החברתיות בעידן הקורונה ואנחנו פונים לחברות ענק, כולל לפייסבוק, טוויטר וגוגל, ומבקשים מהן לשקול מה להסיר ומה לא להסיר, וכיצד להסיר ומתי נכון להסיר, וכיצד נותנים את האיזון הראוי בין חופש הביטוי ובין ההגנה משנאה והסתה ברשתות, חייבים להבין שהנושא הזה הוא נושא כל כך גדול, והדיון בצורה הזו, והפרסונליזציה והפוליטיזציה שלו, פוגעים - - -

שלמה קרעי: הדיון הוא לא על הסתה.

מיכל וונש: אני מבינה שהוא לא על הסתה.

יעקב אשר: סליחה, מספיק.

יעקב אשר: אתה רוצה לעזור לי?

יעקב אשר: תנהל את הדיון וגמרנו.

שלמה קרעי: אני אשמח.

יעקב אשר: אני יודע.

מיכל וונש: הדיון הוא על בקשה להסרת תכנים או הסרת תכנים על ידי חברות שונות ומהם התכנים.

אוסנת הילה מארק: לא, לא.

יעקב אשר: חבר'ה, מספיק.

יעקב אשר: אני אסגור את הדיון, אני אומר לכם.

יעקב אשר: אני רק רוצה לחדד ולומר שהדיון הזה לא עוסק בתופעה הרחבה של הנושא, אלה דיונים שהתקיימו בוועדת כלכלה בזמנו וגם בוועדת חוקה.

יעקב אשר: אם נספיק נשמע גם מהיועץ המשפטי על פעולות שנעשו בעניין הגדול והחשוב הכללי.

יעקב אשר: הדיון כאן עוסק בשאלה, לטענת חברי הכנסת שהעלו את הנושא, האם המערכות הממשלתיות שלנו פועלות בעניין הזה תחת החסות של אנטישמיות – שזה דבר מבורך שצריך לעשותו – גם לדברים אחרים.

יעקב אשר: זה נושא הדיון.

מיכל וונש: אתה צודק, אדוני היושב-ראש.

יעקב אשר: אני מסכים אתך אבל שהוא צריך להיות בקונטקסט הרחב.

מיכל וונש: כל מה שרציתי לומר הוא שלקחת מקרה פרטני של בעיה סבוכה, קשה, גדולה, מתוך מקום שהוא פוליטי או פרסונלי ולהפוך את הדיון פתאום עליו, זו טעות שעושה נזק לכולנו.

מיכל וונש: יש דרכים ומנגנונים שהם צריכים להיות אלה שבהם נעשה את הבדיקה הזו.

מיכל וונש: אני אומר עוד דבר, התיקון, השינוי הראוי לאיזון – ואני האחרונה שאומר שלא צריך לדאוג לאיזונים ולבלמים ואולי גם לשנות אותם בהתאם לצרכים משתנים, אבל זו לא הדרך.

מיכל וונש: החרבה של המערכות הללו והחרבה של מערכות המשפט - - -

אוסנת הילה מארק: השאלה, מיכל, איך את - - -

מיכל וונש: שניה, אוסנת, אני לא הפרעתי לך.

שלמה קרעי: אבל, מיכל, הדיון הוא לא על הסרת הסתה.

שלמה קרעי: הדיון הוא על בקשה להסרת כתובות של גלובס, של דה מרקר, של הארץ.

שלמה קרעי: זה לא על הסתה.

מיכל וונש: אתם לא נותנים לי לסיים משפט.

מיכל וונש: אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, שתאפשר לי לסיים משפט.

שלמה קרעי: מיכל, הדיון הוא לא על הסרת הסתה.

שלמה קרעי: חשוב שתביני על מה הדיון.

מיכל וונש: אני מבינה היטב על מה הדיון.

שלמה קרעי: הסרת ביקורת, כתבות בעיתונים לא ימניים, הארץ, דה מרקר, גלובס.

מיכל וונש: מה שאני אומרת לך הוא שהדיון הוא חשוב מידיי מכדי שניקח את הנושא הזה לפה ונעשה אותו בצורה הזו.

מיכל וונש: הוא עקרוני מידיי מכדי שנעשה אותו בצורה הזו.

אוסנת הילה מארק: אבל, מיכל, אולי כן היית מתייחסת לסיפור של ההסתרה?

מיכל וונש: אני רוצה לומר עוד שני דברים.

מיכל וונש: מבחינת המעמד של מדינת ישראל, כשאנחנו תוקפים את מערכת המשפט שוב ושוב – חשוב להבין את זה, גם שלמה קרעי יכול להבין את זה וגם שוב, קלנר, אני פונה אליך – המעמד של מדינת ישראל בזירה הבין-לאומית והיכולת שלנו לטעון למה שנקרא קומפלמנטריות אומר שיש לנו מערכת משפטית מכובדת שיודעת לתפקד כיאות.

מיכל וונש: אם אתם רוצים עכשיו למשוך את השטיח מתחת לקרקע של מערכת המשפט - - -

אוסנת הילה מארק: השאלה מה הציבור בישראל אומר על זה.

שלמה קרעי: זה בדיוק כמו שי ניצן:

שלמה קרעי: נסתיר את האמת מהציבור כדי להשיג את המטרות שאנחנו רוצים להשיג.

אוסנת הילה מארק: הם לא חיים פה, הם לא מרגישים את נחת זרועה של מערכת המשפט.

יעקב אשר: תנו לה לסיים.

יעקב אשר: היא חושבת שזה למשוך את השטיח, אני יודע שאתם חושבים שלא, אבל למה אתם צריכים להגיד את זה עכשיו?

מיכל וונש: תאפשרו לי לסיים.

מיכל וונש: חייבים להבין שבזירה הבין-לאומית - - -

אריאל קלנר: אני רק רוצה להבין דבר אחד: מתי ביקורת היא כן לגיטימית?

אריאל קלנר: מתי?

אריאל קלנר: שפעם אחת יביאו ביקורת לגיטימית.

אריאל קלנר: פעם אחת.

אריאל קלנר: 15 שנה אנחנו צועקים על המערכת הזו - - -

יעקב אשר: אבל דיברת 10 דקות.

יעקב אשר: איך אתה רוצה שנבנה ביקורת אם אנחנו לא שומעים את נציג הנהלת בתי המשפט, את נציג הפרקליטות?

יעקב אשר: חבר'ה, זה לא דיון.

יעקב אשר: אני רוצה כן לשאול את השאלות.

אריאל קלנר: כל ביקורת היא הסתה.

מיכל וונש: הדרך לבקר במדינה מתוקנת היא לא להחריב, היא לא להעלות עם D9, היא לא לקעקע את המערכת כולה.

מיכל וונש: ואני רוצה לומר עוד דבר כי חברתי אוסנת דיברה על אמון הציבור.

מיכל וונש: אנחנו אומרים שוב ושוב בהקשר של הקורונה ובהקשר של הערבות ההדדית הנדרשת כמה אמון הציבור חשוב למאבק בתקופה הזו.

מיכל וונש: אי אפשר ביד אחת לבקש את אמון הציבור וביד שני להרוס את אמון הציבור ולבחור מתי אמון הציבור כן תופס ומתי הוא לא תופס, וזה מה שאנחנו עושים פה, שוב הורסים את אמון הציבור.

אוסנת הילה מארק: למה, אמון הציבור לא נבנה מתוך שקיפות?

שלמה קרעי: תגידי את אותו דבר גם על הפגנות, ח"כ מיכל?

מיכל וונש: אותו דבר בדיוק.

שלמה קרעי: הפגנות כלפי פוליטיקאים גם יהרסו את אמון הציבור, אז נאסור אותן בגלל זה?

שלמה קרעי: יש ביקורת וביקורת היא לגיטימית.

מיכל וונש: אותו דבר בדיוק.

מיכל וונש: גם תפילות בבתי כנסת לא צריכות להיות – והרב לאו בעצמו אמר את זה היום בבוקר – בתוך בתי כנסת.

מיכל וונש: אותו דבר בדיוק.

מיכל וונש: מה שמותר בחוץ - - -

שלמה קרעי: אבל זה לא מה שאמרתם כמה חודשים כבר, מיכל.

שלמה קרעי: אתם אלה שאפשרתם את ההפגנות האלה.

מיכל וונש: ממש לא.

מיכל וונש: ממש לא נכון.

מיכל וונש: מה שיגידו גורמי המקצוע – בעקביות.

מיכל וונש: מה שיגידו גורמי המקצוע – בעקביות.

מיכל וונש: מה שמותר בחוץ – בעקביות.

שלמה קרעי: עכשיו פתאום התעוררתם אבל כבר כמה חודשים אנחנו אומרים את זה.

איתן גינזבורג: די, כבר.

איתן גינזבורג: גם בתי הכנסת - - -

שלמה קרעי: חודשים אנחנו אומרים את זה והתנגדת בכל תוקף, אתה, איתן.

שלמה קרעי: הגשת הסתייגות כזו אפילו.

עינב קאבלה: לא נכון, לא נכון.

יעקב אשר: שלמה, תודה.

יעקב אשר: ח"כ עינב קאבלה, בבקשה.

עינב קאבלה: אמרתי את זה ואני חוזרת על זה, יש מקום לדיון מהיר ואני מבינה את המערכת ואת המנגנון הפרלמנטרי, אף אחד לא אמר על זה שום דבר, אבל כשמביאים בקשה שכל מה שעומד מאחוריה זה ניסיון לחרב, לנתץ, שוב לשסות ושוב - - -

יעקב אשר: למה?

יעקב אשר: אבל יש פה גם ביקורת שאפשר לדון בה.

אוסנת הילה מארק: אף אחד לא בא לא לחרב ולא לשסות ולא לעשות שום דבר.

אוסנת הילה מארק: את מכירה את מערכת המשפט, אנחנו מדברים על הסתרה וההסתרה הזו צריכה להיות לעיני הציבור.

יעקב אשר: אבל היא לא תהיה לעיני הציבור כי רק רואים צעקות פה.

יעקב אשר: תמשיכו כך, לא יהיה כלום לעיני הציבור, לא תקבלי גם תשובה אחת היום.

יעקב אשר: יש לנו עוד 35 דקות, זהו.

עינב קאבלה: מה שלעיני הציבור זה שהם יושבים בבית בסגר, אנשים ללא כסף לקראת יום כיפור, לא יודעים מה לעשות עם עצמם, ועכשיו מה שחשוב לקרעי זה לקיים את הדיון הזה - - -

אוסנת הילה מארק: אז תגידי שלא צריך הפגנות, אולי אחוזי התחלואה ירדו.

אוסנת הילה מארק: תגידי שאין הפגנות.

אוסנת הילה מארק: בואי, קדימה, תצטרפי אלינו שלא יהיו הפגנות.

שלמה קרעי: תפסיקי להצטדק כל הזמן בדברים כאלה.

שלמה קרעי: אנחנו רוב הזמן דואגים לאזרחים, למובטלים ולעצמאים בוועדת הכספים, זה לא אומר שלא נקיים דיון לגיטימי וזה לא אומר שאיתן לא יעלה הצעת חוק שלא קשורה למשבר.

שלמה קרעי: הכול בסדר.

אוסנת הילה מארק: את יורה בתוך הנגמ"ש של הקואליציה.

עינב קאבלה: נתנו לי את זכות הדיבור עכשיו, מה לעשות?

אוסנת הילה מארק: למה, לא הפרעת לנו?

יעקב אשר: חברים, אני מפסיק לנהל את הדיון.

יעקב אשר: הדיון נמשך עד 11:00 ואני לא מנהל אותו.

יעקב אשר: תנהלו אותו אתם.

יעקב אשר: תריבו ביניכם רק מי.

יעקב אשר: חברים, תנו לה לסיים.

יעקב אשר: נסיים עם חברי הכנסת, נקבל תשובות ונקיים דיון אמיתי, אם נספיק.

עינב קאבלה: כמו שאמרה חברתי, ביקורת עניינית היא רצויה וראויה.

עינב קאבלה: מה שהולך פה זו לא ביקורת לא עניינית, לא ראויה ולא כלום, כי מה שעומד מאחורי זה זה דבר אחד ברור: הניסיון התמידי, המתוזמר והמתוזמן שלכם – ולא סתם יושבים פה חברי כנסת ספציפיים שמובילים את זה באופן קבוע נגד מערכת המשפט ונגד מערכת שלטון החוק - - -

שלמה קרעי: מי שהעלה את הביקורת הזו זה כתב הארץ ולא אנחנו.

עינב קאבלה: והנה, שלמה לא נותן להגיד דברי אמת.

יעקב אשר: שלמה, אתה רוצה שאני אוציא אותך מדיון שלך?

יעקב אשר: אני לא מבין, תן לה לסיים.

עינב קאבלה: אני יודעת שזה קשה לשמוע שמישהו חשף את הבלוף של מה שעומד מאחורי - - -

אוסנת הילה מארק: איזה בלוף?

אוסנת הילה מארק: של גנץ?

אוסנת הילה מארק: של אשכנזי?

אוסנת הילה מארק: של אבי ניסנקורן?

אוסנת הילה מארק: איזה בלוף?

אוסנת הילה מארק: בואי ספרי לנו.

שלמה קרעי: תנו ביקורת אחת על מערכת המשפט, אחת.

שלמה קרעי: אין בה שום ביקורת, רק חומות של צווי איסור פרסום.

עינב קאבלה: מה שעומד מאחורי המכתב הזה זה ניסיון ברור שלך להתניע את ה-D9 שדיברת עליו ולא לעשות שום דבר שקשור לביקורת - - -

אוסנת הילה מארק: ברור שאנחנו נהיה עם D9, אנחנו רוצים שקיפות מערכת המשפט.

אוסנת הילה מארק: מה את רוצה, קומבינות בתוך מערכת המשפט?

יעקב אשר: יש לך רישיון ל- D9?

עינב קאבלה: לא הבנתי, עכשיו עושים צחוק?

אריאל קלנר: אתם ה- D9 הכי גדול לדמוקרטיה הישראלית, עינב.

אלי אבידר: יעקב, זה לא מכובד שאתה לא נותן לה לדבר.

עינב קאבלה: מישהו מגלה את הבלוף וקשה להם.

אלי אבידר: זה לא מכובד שהיא לא מצליחה לגמור משפט.

עינב קאבלה: חצי משפט, לא משפט, כי קשה לשמוע אמת, אלי.

שלמה קרעי: ממש את לא הפרעת כשכולנו דיברנו.

אוסנת הילה מארק: יש פה אנשים שרגילים להסתדרות הקומוניסטית.

עינב קאבלה: שלום, הגברת שישבה בהנהגת ההסתדרות, בשונה ממני.

אוסנת הילה מארק: מטעם הליכוד, לא בהסתדרות הקומוניסטית שלך, האדומה.

עינב קאבלה: בשונה ממני, ישבה בהנהגת ההסתדרות והיא עכשיו יורקת לבאר, יורקת לבאר שהובילה אותה לפריימריז - - -

אוסנת הילה מארק: איזה באר?

אוסנת הילה מארק: על מה את מדברת?

אוסנת הילה מארק: תגידי, מה את לא מתביישת, עינב?

אוסנת הילה מארק: אנחנו יודעים שהתרגלת להסתדרות הקומוניסטית.

עינב קאבלה: במקרה אני יודעת איפה היית, מאיפה באת ומאיפה הקולות בפריימריז, אז אל תתחילי.

אוסנת הילה מארק: אני באה רק מאופקים, מעיירת פיתוח, אני לא כמוך.

עינב קאבלה: ואני מגיעה מהעיר אשקלון, אז מה?

אוסנת הילה מארק: אני לא קיבלתי כיבודים ולא שום דבר אחר.

אוסנת הילה מארק: אני צמחתי מלמטה, אף אחד לא עזר לי לצמוח.

עינב קאבלה: זה קרקס מה שאתם מנהלים פה היום.

עינב קאבלה: אני חושבת שזו בושה וחרפה שבימים כאלה זה מה שאתה מנסה לעשות בבית הנבחרים.

עינב קאבלה: בושה וחרפה שבימים כאלה - - -

שלמה קרעי: זה מה שאת מונעת בדיון הזה.

יעקב אשר: ח"כ קרעי.

שלמה קרעי: קשה לשמוע עוד פעם "הדיון, הדיון".

שלמה קרעי: זה שקרים, כמה אפשר לשמוע?

עינב קאבלה: קשה לשמוע את האמת.

אריאל קלנר: איזו אמת?

אריאל קלנר: את אמרת משהו ענייני פה?

אריאל קלנר: איזו אמת?

אריאל קלנר: מה, את מזלזלת באינטליגנציה של אנשים?

אריאל קלנר: את חושבת שכולנו מטומטמים?

אוסנת הילה מארק: חוץ מלהגן על אבי ניסנקורן את לא עושה שום דבר.

אוסנת הילה מארק: שום דבר.

אוסנת הילה מארק: לא אמרת שום דבר ענייני.

אוסנת הילה מארק: לא שמענו אותך אומרת שום דבר ענייני.

אריאל קלנר: פעם אחת אני מחכה לתשובה עניינית, פעם אחת.

עינב קאבלה: אתה רואה מה זה גורם להגיד אמת?

עינב קאבלה: ראית איך זה עורר אותם?

יעקב אשר: בואי תקשיבי לי.

עינב קאבלה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד, מתוך כבוד אליך, לא יכול להיות שלא נותנים לי לסיים לדבר ואז לי אתה - - -

יעקב אשר: צודקת מיליון אחוז.

יעקב אשר: קודם אני נאבקתי גם על זכותו של מישהו אחר.

עינב קאבלה: נכון וטוב שאתה נאבק על זכותם של אנשים לדבר.

יעקב אשר: אבל כמה שאני יכול להיאבק אני כבר לא בחור צעיר.

יעקב אשר: אני מבקש, אם אתם רוצים להמשיך לקיים את הדיון, אנא השלימי בבקשה את דבריך.

עינב קאבלה: אני מנסה, רק האמת שאני אומרת קשה פה לאנשים.

יעקב אשר: אל תהיו חכמים כי מכול הדיון הזה, חוץ מכול המלל שלכם, לא יצא ולא ייצא כלום בצורה הזו.

עינב קאבלה: אתה יודע למה?

עינב קאבלה: כי מה שעומד מאחורי בקשת הדיון - - -

שלמה קרעי: תעני לגופו של עניין.

עינב קאבלה: בשביל זה יש פה את אנשי המקצוע שיענו.

עינב קאבלה: חזקה עליהם שהם עושים את עבודתם.

עינב קאבלה: תכף נשמע.

עינב קאבלה: גם אותי זה מעניין.

עינב קאבלה: אבל יש דבר אחד שאותי יותר מעניין וזה שמאחורי הבקשה פה לא עומדת שום ביקורת עניינית אלא ניסיון אחד – להרוס את המערכת, לבוא עם כלים כבדים כדי לנתץ.

עינב קאבלה: בימים כאלה של מגיפה, של מצב כלכלי נורא, לקיים ערב יום כיפור דיון כזה - - -

אריאל קלנר: ערב יום כיפור – תעשי חשבון נפש.

עינב קאבלה: אני חושבת שכל אחד מכם צריך לקחת מראה לאור הדברים שהוא אמר פה ולהסתכל על איך אתם מתנהלים בהיבט הזה של מערכת המשפט ובהיבט הזה של הדהוד המסרים שאתם מביאים מבלפור.

שלמה קרעי: טלי קורה מבין עיניך.

יעקב אשר: שלמה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

מיכל וונש: לדבר על אמון ציבור ולעלות עם D9 על בית משפט זה המוסר הכפול.

יעקב אשר: ח"כ עמית הלוי, בבקשה.

עמית הלוי: קודם כל, אני רוצה לפתוח בכך שאני חולק על חברותיי, ח"כ מיכל וונש, קארין אלהרר ועינב קאבלה.

עמית הלוי: אנחנו בעד המדינה, עינב, לא נגד שום מערכת.

עינב קאבלה: אני אמרתי שאתם נגד המדינה?

עמית הלוי: אני חושב שהתפקיד של כולנו, גם שלך – ובקדנציה הקודמת ח"כ קארין אלהרר עשתה את זה מצוין כשהיא עמדה בתוקף, בניגוד למילייה שלה, בתוקף רב, היחידה שנשארה, גיבתה את הילה גרסטל הנשיאה שתמכה בכך שנציבות הביקורת על הפרקליטות תהיה עם שיניים מול כל הלחצים של שי ניצן - - -

מיכל וונש: כי זאת הדרך, עמית.

מיכל וונש: כי זאת הדרך.

עמית הלוי: מיכל, אל תהיי אובססיבית כי אני פה בלי אובססיה.

עמית הלוי: אני פשוט חושב שתפקידך ותפקידי הוא לבקר את הממשלה ואת הרשויות האחרות.

עמית הלוי: בהקשר הזה אני גם משבח את ח"כ קרעי שיזם כאן את הדיון.

עמית הלוי: למה אני אומר את זה?

עמית הלוי: כי כל הדיון הזה נולד מהערה בוועדה הזו, לדעתי לפני שנתיים, שבמקרה היועץ המשפטי, נדמה לי, של הנהלת בתי המשפט אמר בהערת אגב שהם עושים את החיפושים האלו ברשת.

עמית הלוי: מכאן באה התנועה למשילות ודמוקרטיה – וגם אותה צריך לשבח שעשתה עבודה מאומצת ודרשה את כל הפרטים האלו – והנה נחשף לעינינו דבר שאמור מאוד להטריד אותך, שמערכת שלטונית שהממשלה השתמשה גם במשאבים שלנו, של הציבור, כדי לסתום פיות של אזרחים, כדי להוריד כתבות של ביקורת על שופטים.

עמית הלוי: אני רוצה לומר לך, אני הייתי מול היועץ המשפטי ומול שורה של משנים ולכן אני אשמח מאוד לקבל תשובות, כמו שאדוני היושב-ראש אמר, שהם תבעו ממשרד התרבות לא רק לא לסתום פיות אלא לממן חופש ביטוי, גם כזה שחתר תחת יסודות מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

עמית הלוי: אז עכשיו לא רק שהם לא בעד חופש ביטוי, הם מממנים סתימת פיות.

עמית הלוי: זה דבר שלנו, כחברי כנסת שמבקרים, שעלה פה בוועדה כדרך אגב, הוא דגל אדום.

עמית הלוי: ולכן אני רוצה תשובות לשאלות הבאות – והן שאלות שמטרידות אותי, נטול אובססיה, פשוט התפקיד שלנו הוא לבקר כשאנחנו קולטים שמערכת המשפט מימנה מתקציב המדינה כסף במחשכים לסתום פיות.

עמית הלוי: זה פשוט לא יעלה על הדעת במדינה דמוקרטית.

עמית הלוי: אני שואל שלוש שאלות ואני רוצה תשובות לשאלות האלה: אחת, מי נתן את ההוראה הזו?

עמית הלוי: מי הבן אדם?

עמית הלוי: אצל מי הארנק והחרב?

עמית הלוי: מי הבן אדם במערכת בתי המשפט שאמר:

עמית הלוי: קחו כסף ותחפשו בגוגל.

עמית הלוי: זה עלה כסף, זה חברות שמשלמים להן; שאלה שנייה, כמה זה עלה?

עמית הלוי: כמה עלה מתקציב המדינה הפרויקט הזה?

עמית הלוי: ושאלה שלישית, האם נתנו את הדין?

עמית הלוי: הרי היה צוות בראשות רז נזרי שאמר שזה היה מעשה לא חוקי ולא מוסדר, האם מישהו נתן את הדין?

עמית הלוי: מישהו הכניס את היד עמוק לכיס האזרחים, החליט בכסף הזה לסתום פיות, דבר שניצן הורוביץ היה צריך פה לצעוק ואת היית צריכה לצעוק – זה לא קשור לבית המשפט, זה תיקון בסיסי, אנחנו חייבים לעמוד על המשמר הזה.

עמית הלוי: אף אחד - - -

עינב קאבלה: אם זו הייתה המטרה של הדיון לא היית שומע שום דבר.

עמית הלוי: זו המטרה של הדיון.

עמית הלוי: אני עקבתי אחר ההתנהלות של התנועה למשילות ודמוקרטיה - - -

ניצן הורוביץ: בסדר, יאיר נתניהו יציין אותם לשבח בטוויטר.

עמית הלוי: עזוב שניה את יאיר נתניהו, עזוב את כל זה.

עמית הלוי: אני שם בצד את הפרקטיקה של החלק השני של הדיון שהיה פה שלא עלה, על הפרקטיקה של הפרקליטות להגן על עובד ציבור.

עמית הלוי: אני רואה פה שזה רגיש, נניח את זה בצד רגע, אדוני היושב-ראש, אני מציע לקיים על זה דיון נפרד כי לא נספיק, על הפרקטיקה הזו, עד איפה מגיעה הפרקטיקה הזו שמגנים על עובד ציבור.

עמית הלוי: אני אומר בהקשר הסוגיה של אורלי לב שהעלתה אוסנת.

עמית הלוי: אם בן של עובד מדינה עושה משהו או לא עושה, עד כמה המדינה נותנת לו שירותים.

עמית הלוי: זה גם דבר שראוי לדיון.

עמית הלוי: אבל לגבי הדיון המרכזי כאן אני שואל שוב: מי נתן את ההוראה לתקצב ולייצר את הפרויקט הזה של סתימת פיות?

עמית הלוי: כמה זה עלה?

עמית הלוי: והאם מישהו נתן על זה את הדין אחר כך?

קארין אלהרר: אני מבקשת להגיב.

קארין אלהרר: הוא הזכיר את השם שלי, מותר לי להגיב.

יעקב אשר: תכף.

יעקב אשר: ח"כ איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תראו על מה הדיון פה היום – על ההתנהלות הלא חוקית של מערכת אכיפת החוק והמשפט.

איתן גינזבורג: לא על מקרה בודד, לא על איזה אירוע או אדם, כל המערכת כולה עומדת פה היום לדיון, וזה, רבותיי, יצירת או המשך דה לגיטימציה למערכת שלטון החוק, למערכת המשפט.

איתן גינזבורג: זה דה לגיטימציה מסוכנת.

איתן גינזבורג: שנים שהליכוד בשלטון ולא נעשה דבר נגד אותה מערכת "מושחתת", במירכאות, כדבריכם.

איתן גינזבורג: ראש הממשלה במשך שנים הגן על המערכת הזו, ובצדק הגן עליה.

איתן גינזבורג: זה ברור לכולם, לכולם זה ברור שכל מה שמתרחש כאן עכשיו, וכל מה שמתרחש בחודשים הארוכים האחרונים, כל המערכה הזו נובעת רק בגלל החשדות והחקירות שהיו כנגד ראש הממשלה, כי עד אז לא היו בכלל טענות או דעות כאלה כנגד מערכת המשפט.

אוסנת הילה מארק: למה נכנסתם לקואליציה עם חשוד בשוחד?

אוסנת הילה מארק: למה נכנסתם?

אוסנת הילה מארק: למה?

אוסנת הילה מארק: הרי בנימין נתניהו לא ראוי, הוא לא יכול, אתה יורה בנגמ"ש כל הזמן, אתה עושה קואליציה בתוך קואליציה, אז למה?

אוסנת הילה מארק: מה רציתם, כיסאות?

אוסנת הילה מארק: מה רציתם?

איתן גינזבורג: את לא תשתיקי פה אנשים בצעקות.

איתן גינזבורג: תני לדבר - - -

אוסנת הילה מארק: די, נמאס מזה.

אוסנת הילה מארק: תפסיקו כבר.

אוסנת הילה מארק: תפסיק להיות צבוע, איתן.

איתן גינזבורג: אל תצעקי למיקרופון, תני גם לדעות אחרות להישמע ותפסיקי להשתלט על כולם.

אוסנת הילה מארק: תפסיק להגיד כל הזמן רק השוחד, ראש הממשלה, ראש הממשלה.

אוסנת הילה מארק: מספיק עם זה.

אוסנת הילה מארק: מספיק.

שלמה קרעי: תפסיק לחפש את ה"איך", איתן, תענה על ה"מה".

איתן גינזבורג: האשמות כנגד ראש הממשלה יתבררו רק במקום היחידי שבו מתבררות האשמות כאלו וזה בבית המשפט, ובבית המשפט בלבד ולא בכנסת - - -

שלמה קרעי: מה הקשר לראש הממשלה?

שלמה קרעי: כל הזמן אתה מצמיד את זה לראש הממשלה.

אוסנת הילה מארק: מסתירים מידע מהציבור ולא אכפת לך?

אוסנת הילה מארק: לא אכפת לך שמסתירים מידע מהציבור?

אוסנת הילה מארק: על מה הוא עומד לדיון עכשיו?

אוסנת הילה מארק: על מה?

אוסנת הילה מארק: תגיד אתה.

עינב קאבלה: ועכשיו יצאה האמת לאור.

יעקב אשר: איתן, אני הייתי מציע שנתמקד בנקודה עצמה ולא לקחת את זה לשם.

איתן גינזבורג: אני מנסה להתמקד.

איתן גינזבורג: סליחה, אדוני היושב-ראש, גם כשאני שומע פה אמירות שלא נעימות לי לאוזן וקשה לי לשאת אותן אני מנסה באמת להתאפק.

איתן גינזבורג: חלק מתרבות הדיון שצריכה להיות כאן היא לשמוע ולהכיל גם דעות שהן לא מתאימות לנו ולא חייבים להתפרץ ולחטוף מיקרופונים.

איתן גינזבורג: זו תרבות קלוקלת.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: מסכים אתך.

שלמה קרעי: בגלל זה ניסית להוריד את מאי גולן כשהיא דיברה במליאה.

איתן גינזבורג: כאן צריכות להישמע דעות מגוונות גם כשהן לא נשמעות לנו.

איתן גינזבורג: יש כאן אובססיה ששואבת את כל המשאבים האינסופיים של הבית הזה שמצריכה ודורשת מאחרים כל הזמן להדוף את כל ההצעות ההזויות הבלתי פוסקות האלו.

אוסנת הילה מארק: קדימה, תפזר את הכנסת, בוא נלך לבחירות.

עינב קאבלה: לנו יש אחריות כלפי הציבור.

אוסנת הילה מארק: למה, כי לשבת בתוך הקואליציה - - -

איתן גינזבורג: אוסנת, אם את לא יכולה לשבת הדלת מימינך, את מוזמנת לקום וללכת.

איתן גינזבורג: זה מה שאני רוצה להגיד, את לא תסתמי לי פיות ולא תצנזרי אותי.

אוסנת הילה מארק: אני לא מצנזרת אותך, אני מגיבה לך.

איתן גינזבורג: תני לי להגיד מה שאני רוצה.

איתן גינזבורג: אני אומר את דעתי, לא את דעתך, תאמיני לי.

יעקב אשר: עוד 21 דקות תם הדיון.

איתן גינזבורג: גם את המצביעים שלכם זה לא מעניין, תאמיני לי.

אוסנת הילה מארק: מעניין גם מעניין.

איתן גינזבורג: זה לא שיקדם אותך בפריימריז.

איתן גינזבורג: כל מי שראשון בפריימריז – לא בגלל הדברים האלה, תאמיני לי.

יעקב אשר: אני מודיע לך, שלמה קרעי, אל תבוא אלי בטענות אחר כך, שלא יהיה דיון, אנשי המקצוע לא יתנו תשובות.

שלמה קרעי: אתה יושב-הראש, אם אתה שאני אנהל את הדיון אני אנהל את הדיון.

יעקב אשר: יכולתי להוציא אותך 10 פעמים וגם אחרים אבל אני לא רוצה.

שלמה קרעי: אתה יכול להוציא, העיקר תנהל את הדיון.

יעקב אשר: אל תגיד לי לנהל את הדיון כשאתה מפריע.

יעקב אשר: אתה חצוף כשאתה אומר את זה, ואתה גם לא חכם כי העלית נושא - - -

שלמה קרעי: בבקשה, אתה יושב-הראש, תנהל את הדיון כי אנחנו רוצים לשמוע תשובות.

יעקב אשר: תמשיך בכוחנות הזאת.

יעקב אשר: העלית נושא אבל אתה לא נותן למצות אותו, אתה מאבד אותו בשביל כמה כותרות, עם כל השכל והאינטליגנציה שיש.

יעקב אשר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: ההתקפה הבלתי פוסקת על מערכת המשפט בעיקר מעידה על המתקיפים ולא על המותקפים.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מתנגד לביקורת.

איתן גינזבורג: אני מגיע ומכיר את מערכת המשפט היטב.

איתן גינזבורג: יש לי ביקורת על מערכת המשפט, היא לא חפה מטעויות.

איתן גינזבורג: יש לי ביקורת על פרקליטים, יש לי ביקורת על פסקי דין, יש לי ביקורת על התנהלות כל מיני אנשים במערכת המשפט, זה לגיטימי.

איתן גינזבורג: זה לגיטימי.

איתן גינזבורג: אני מבקר אותה, גם בתוך מפלגתי, גם מעל גלי האתר, גם בכנסת ובעוד הרבה מאוד מקומות.

איתן גינזבורג: אני לא משחיר אותה, אני לא מחסל אותה, אני לא אומר שצריך להעלות עליה עם D9 ולהרוס אותה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני לא בכל המקומות האלה.

איתן גינזבורג: אנחנו מתנגדים לשיח הזה ולדיון הזה מכיוון שמטרתו היא לערער את כל התשתית ואת כל האמון שבמערכת המשפט.

איתן גינזבורג: אפשר לחשוב שהאמון במערכת הפוליטית כל כך גבוה - - -

אוסנת הילה מארק: איזה אמון יש במערכת המשפט?

אוסנת הילה מארק: אין.

אלי אבידר: תוציא אותה כבר, נו.

איתן גינזבורג: אפשר לחשוב שיש אמון גדול בפוליטיקאים.

איתן גינזבורג: קצת צניעות הייתי מציע.

איתן גינזבורג: קצת צניעות.

איתן גינזבורג: הליכוד, שכל מנהיגיו לאורך שנים היו מגני מערכת המשפט, מפלגת החירות הליברלית ששלטון החוק וזכויות האדם היו תמיד בגרונה לפני כולם, לאיפה היא נעלמה?

איתן גינזבורג: תשאלו את לימור לבנת, תשאלו את מיקי איתן, את דן תיכון, לאיפה היא נעלמה.

אוסנת הילה מארק: הו, איזו דוגמה.

איתן גינזבורג: חבר'ה, תפסיקו לצנזר אותי.

איתן גינזבורג: כל מילה שיוצאת לך מהפה אני מסכים אתה?

איתן גינזבורג: מספיק עם זה.

איתן גינזבורג: די, כבר.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מתנגד לביקורת.

איתן גינזבורג: מפגינים, שופטים, יועץ משפטי, גם שר משפטים, תמיד יש את מי להאשים.

איתן גינזבורג: אם יש איזשהו מקרה צריך לטפל בו, צריך לתחקר אותו, אבל די, פשוט די.

אוסנת הילה מארק: אז הנה.

יעקב אשר: אוסנת, קצת כבוד, אם לא למקום, לפחות לי.

יעקב אשר: ח"כ אלי אבידר, בבקשה.

אלי אבידר: תודה רבה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד, א', שהועלו פה שאלות בדיון הזה שראוי שיינתנו עליהן תשובות.

אלי אבידר: אני מצטרף לעמדה שחושבת שלא צריך לדרוס, לא צריך D9.

אלי אבידר: אתם יודעים, כשמדברים הרבה וצועקים כנראה שאין תוכן, אז לא חייבים.

אלי אבידר: הדבר השני שצריך להוסיף לדיון הזה שלא ראיתי זה אותם חששות שיש לשיתוף פעולה בין לשכת ראש הממשלה לפייסבוק.

אלי אבידר: הדבר הזה קיים בהרבה מאוד מקרים.

אלי אבידר: זה עולה.

אלי אבידר: אני לא מתייחס לזה כי זה עדיין לא הגיע לדיון, חשבתי שהזמן הזה הוא טיפה יותר חשוב לדברים אחרים אז לא העליתי את זה, אבל אני שמח שחברי קרעי העלה את זה.

אלי אבידר: כשיבואו התשובות האלה אנחנו גם נגיש שאלות אחרות.

אלי אבידר: הבוקר שמעתי את שר האוצר ישראל כץ מדבר במשך 10 דקות על איך הוא מביא תוכניות כלכליות וכו' והוא מציין את אנשי האופוזיציה שמצביעים אתו – ואני גאה להצביע אתו, אני גאה להצביע לכל תוכנית שעוזרת לציבור – אני רק רוצה להזכיר לשר כץ שהבעיה שלו היא עם ראש הממשלה.

אלי אבידר: הוא זה שרוצה לסגור את המשק, הוא זה שרוצה לבטל את ההחלטה שהייתה קודם שעובדים 30%, ולכן שיעזוב אותנו, שיביא תוכניות טובות, אנחנו נתמוך בזה.

אלי אבידר: היום הוא היה גאה שהוא הביא החלטה להוריד את המשכורות לשרים וחברי כנסת.

אלי אבידר: נו, יופי, נחמה, אנחנו אומרים את זה כבר לפני שישה חודשים.

אלי אבידר: גם במה שהיה קשור אלינו בעליית שכר הורדנו, לא חיכינו, ביקשנו מהחשבות שלא תעלה את זה.

אלי אבידר: אבל חשוב גם להוריד את המשכורת מכול פקידי הציבור האחרים גם, גם מעובדי המדינה, כולם צריכים לתת את זה, אין מה לעשות.

אלי אבידר: יש אנשים שאין להם מה לאכול.

אלי אבידר: כמשפט אחרון אני רוצה להגיד את הדבר הבא: הסגר לא יוריד את התחלואה, הסגר יעלה את התחלואה כיוון שאם במשפחה של שש נפשות אחד פוזיטיב קורונה כולם יהיו פוזיטיב קורונה.

אלי אבידר: הם ייצאו וידביקו אנשים אחרים.

אלי אבידר: הסגר הזה יביא לסגרים נוספים.

אלי אבידר: ואם מישהו חושב שזה ימנע הפגנות – זה לא ימנע הפגנות.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: ח"כ ניצן הורוביץ, אחרון חביב.

ניצן הורוביץ: כל הדיון הזה נולד בגלל המשפט של נתניהו.

ניצן הורוביץ: כל העמדה הזו של הליכוד והימין, או חלק מהימין, נגד מערכת המשפט צצה אך ורק בגלל המשפט של נתניהו.

ניצן הורוביץ: פעם הליכוד ממש לא היה בעמדה הזו, היה בעמדה ההפוכה.

ניצן הורוביץ: סיעת הליכוד היא סיעה גדולה בכנסת, יש 36 חברי כנסת, בבלפור בודקים מי אמר מה, אז מתייצבים פה כמה ודואגים להתקיף כמה שיותר את מערכת המשפט כדי לקבל את הציוצים החיוביים של יאיר נתניהו.

אוסנת הילה מארק: הלוואי שהייתם יודעים איך הסיעה מתנהלת, הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אז שמעו אתכם, הוא שמע אתכם, יציין אתכם לטובה - - -

עמית הלוי: אל תעשה רדוקציה לכול.

ניצן הורוביץ: אתה עושה רדוקציה.

עמית הלוי: זה לא מטריד אותך, ניצן?

ניצן הורוביץ: אם הדיון היה ענייני הייתי מתייחס בענייניות.

עמית הלוי: זה עוד היה לפני שנתיים, לפני שהמשפט התחיל ולפני הכול.

אוסנת הילה מארק: ודווקא בעיתונים שאתה קורא.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר לגופו של עניין, למרות שאין בדיון הזה שמץ של גופו של עניין והוא כולו נועד לדכא את מערכת המשפט לטובת נתניהו - - -

שלמה קרעי: נו, ואחרי שאמרת את כל זה תתייחס לגופו של עניין.

ניצן הורוביץ: אם אתה היית מתייחס אז גם אני הייתי מתייחס.

ניצן הורוביץ: העניין הוא שכל ניסיון כביכול להתייחס לגופו של עניין מיד מכניס אותך לפינה שהם רוצים להעמיד אותך בה, של בעד ונגד מערכת המשפט, שיש כאלה שחושבים שהיא בסדר ויש כאלה שחושבים שלא.

ניצן הורוביץ: כל המסגור הזה הוא בעיניי שגוי, הוא מעוות והוא לא ראוי, וחבל שזה מתקיים בכנסת, נקודה.

שלמה קרעי: אין לך תשובה.

יעקב אשר: ברק לייזר, יועמ"ש הנהלת בתי המשפט, בבקשה.

ברק לייזר: בוקר טוב.

ברק לייזר: קודם כל, בהזדמנות זו שנה טובה וחתימה טובה.

ברק לייזר: אני מודה על ההזדמנות שניתנה לי להעמיד דברים על דיוקם.

ברק לייזר: נאמרו לא מעט אמירות שהקשר בינן לבין המציאות הוא קלוש.

ברק לייזר: אני אתחיל כבסיס לדיון, מערכת בתי המשפט מכירה ומוקירה זכות לביטוי.

ברק לייזר: אני מזכיר שמי שפיתח במשך דורות את הזכות לביטוי במדינת ישראל זו הייתה מערכת בתי המשפט, עוד כשהדבר לא קיבל עיגון בחקיקה.

ברק לייזר: אני מניח שכולנו נסכים שבמסגרת חופש הביטוי אין חירות להפר את הדין.

ברק לייזר: הסתה לגזענות, לאלימות, דובר פה על אנטישמיות, פגיעה בפרטיות, כל אלה לא חוסים תחת ההגנה של חופש הביטוי, ואני מודיע כאן קבל עם ועדה: מערכת בתי המשפט לא פנתה מעולם לאף אמצעי תקשורת כדי להסיר סיקור עיתונאי.

ברק לייזר: ככל שהייתה פניה, הייתה פניה נקודתית שנעשה שימוש בחומר שאסור לפרסום, או שנעשה שימוש בדברים שחוסים תחת, אם זה דברים שנדונים בבתי המשפט לענייני משפחה ובבתי משפט לנוער, שיש בהם כדי לפגוע אולי בקטינים, שיש בהם הסתה לאלימות.

ברק לייזר: לא הייתה מעולם פניה לאמצעי תקשורת: תורידו בבקשה את הכתבה בנושא כזה או בנושא אחר.

יעקב אשר: יש מערכת רשמית מטעם הנהלת בתי המשפט שמטפלת בדבר הזה?

ברק לייזר: זו הייתה הנקודה הבאה, אדוני.

ברק לייזר: חשוב להבין, יש פה אמירות פומפוזיות על צוות, שמעתי אמירה על כך שמעסיקים חברות פרטיות – לא היה ולא נברא.

ברק לייזר: יש בלשכה המשפטית שלי עורכת דין, שבין יתר תפקידיה החשובים עוסקת גם בעניין הזה.

ברק לייזר: קצרה פה היריעה אבל אם אדוני ירצה לייחד דיון לנושא הזה נשמח להתייצב ולהראות אינספור דוגמאות של שופטים במדי גסטאפו, שופטים בתמונות פרובוקטיביות.

ברק לייזר: אין ספק שחופש הביטוי לא מגן על פרסומים מהסוג הזה.

ברק לייזר: אני מזכיר לכולנו שלכל אזרח במדינת ישראל עומדת הזכות, לפי כללי השימוש של פלטפורמות האינטרנט השונות, לפנות לפלטפורמות האינטרנט ולהסב את תשומת לבם לפרסומים שמנוגדים לדין.

ברק לייזר: מי שמקבל החלטה בסופו של יום אם להסיר או לא להסיר את הפרסום זה פלטפורמות האינטרנט.

ברק לייזר: לא היה שום שימוש בסמכות באופן דורסני, כפי שמנסים להציג כאן.

גור בליי: האם אתה יכול להתייחס לנוהל שגובש בעניין הזה?

שלמה קרעי: אבל הוא מסלף את העובדות, אדוני יושב-הראש.

שלמה קרעי: לפי הפרסומים פנו להארץ, פנו לגלובס, פנו לדה מרקר.

אריאל קלנר: והכי חשוב, הם לא דיווחו לכנסת.

אריאל קלנר: למה הם לא דיווחו לכנסת כשהם הורידו פרסומים?

יעקב אשר: גור שאל לגבי הנוהל ואני רוצה לחדד נקודה שעולה פה לאורך כל הדרך וחשוב שהיא תחודד:

יעקב אשר: האם כשיש ביקורת על מאן דהוא שלא מגיעה חלילה למדי גסטאפו ודברים מהסוג הזה, יש התערבות בדברים האלה?

יעקב אשר: האם יש הנחיה כזו?

יעקב אשר: מה הנוהל שלכם?

ברק לייזר: חד-משמעית, אדוני, לא.

ברק לייזר: אנחנו העברנו לבקשת היועץ המשפטי את נוהל העבודה שלפיו אנחנו פועלים ופועלים בשקיפות תוך חשיפת נתונים לציבור.

ברק לייזר: הנוהל שלנו גם זמין באתר הרשות השופטת.

ברק לייזר: מי שיעיין בו יוכל לראות שמדובר במקרים כה חריגים, שאגב, מאז שהנוהל הזה נכנס לתוקף כמעט שלא נעשו פניות בכלל.

ברק לייזר: מי שיעיין בתשומת לב יוכל לראות שמדובר על פניות רק בעניינים שעולים כדי ביצוע עבירה פלילית, של זילות בית משפט, של הסתה לאלימות, של פגיעה בפרטיות, של בני משפחה קטינים.

ברק לייזר: אפשר למצוא דיווחים על השיח האלים ברשתות החברתיות בגנות מערכת בתי המשפט והשופטים.

ברק לייזר: הפניות שלנו נעשות באופן חריג רק במקרים שזועקים לשמיים.

יעקב אשר: אתה אומר שכל הפניות, לפחות מהיום והלאה, הן שקופות וברורות, אין פניות מאחורי הפרגוד?

ברק לייזר: אין שום פניות מאחורי הפרגוד, הכול נעשה בשקיפות.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: אוסנת, שאלה קצרה.

אוסנת הילה מארק: האם הורדו תכנים מהרשת כביקורת על שופטים?

אריאל קלנר: והאם הדברים דווחו לכנסת בזמן אמת או דווחו לאנשהו בזמן אמת?

עמית הלוי: במענה לבקשת חופש מידע אתם עניתם שהסרתם את הכתבה של הדס מגן ב-2015, הכתבה שהיועץ המשפטי החליט לסגור תיק נגד השופט ג'מיל נאסר שפעל בצורה לא ראויה בלשון המעטה.

עמית הלוי: שופט פעל בצורה לא ראויה ויש לזה כתבה, אתם ביקשתם להסיר במענה רשמי שלכם לחופש מידע.

עמית הלוי: אני אפרט לך פה את כל עשר הכתבות שאתם ביקשתם להסיר.

יעקב אשר: עמית, השאלה מובנת, אתה שואל האם זה נעשה או לא נעשה ולמה.

עמית הלוי: האם ביקשתם או לא?

עמית הלוי: כי בתשובה אחת אמרת שביקשת להסיר ואז אמרת שלא.

יעקב אשר: שלמה, שאלה אחרונה.

שלמה קרעי: אני אחדד את זה.

שלמה קרעי: עכשיו הוא אמר שבשום פנים ואופן לא נעשו פניות להסיר אלא רק דברי הסתה מהרשת.

שלמה קרעי: לפי מה שעמית הקריא יש פה רשימה של כתבות שהם בעצמם ביקשו להסיר.

ברק לייזר: ראשית, חשוב להבין שהמידע שמדברים עליו עכשיו סביב השולחן הוא מידע שמסרנו לפי חוק חופש המידע והדבר רק מעיד על השקיפות שבה אנחנו עובדים.

ברק לייזר: גם במסגרת המענים שמסרנו לא דובר על כך שהכתבות האלה יוסרו אלא דובר על כך שהייתה פניה שקשורה בכתבה הזו.

ברק לייזר: אנחנו לא מנהלים איזשהו מאגר מידע, התיעוד שיש לנו הוא תיעוד של התאריך שבו פנינו וקישור לכתבה עצמה.

ברק לייזר: הפניה לא עסקה בהסרת התוכן כל כולו אלא, כמו שאמרתי, במסגרת כללי השימוש באינטרנט מסבים את תשומת לב הפלטפורמה שנעשה שם שימוש במידע שאסור בפרסום.

עמית הלוי: מה אסור בפרסום בהחלטת מני מזוז?

עמית הלוי: על מה אתה מדבר?

עמית הלוי: קראת את הכתבות שביקשת להסיר מהרשת?

עמית הלוי: זה פשוט לא יעלה על הדעת.

שלמה קרעי: הוא מסבן אותנו פה חבל על הזמן.

שלמה קרעי: תקבע דיון המשך.

אוסנת הילה מארק: האם זה נכון שהיו לך כמעט 18 כתבות עם פניה לגוגל בנושאים שונים, בתאריכים שונים?

אוסנת הילה מארק: זו טבלה שאתם שלחתם במענה לחופש המידע, אז אתה בא עכשיו ומספר לנו לא עשינו, כן עשינו?

ברק לייזר: אני חוזר על דבריי שוב ואני מצר על כך שהם לא הובנו, כנראה שיש איזושהי בעיה באופן שבו אני מציג את הדברים.

ברק לייזר: נעשו פניות שתכליתן לא הייתה בהסרת התוכן כל כולו.

ברק לייזר: אם צריך – ואני מבין שפה קצרה היריעה – אפשר יהיה לתת פרטים ביחס לכל אחד ואחד מהמקרים האלה.

ברק לייזר: הפניה נעשתה לפלטפורמות השונות אגב הפרסום, תוך הפניית תשומת הלב שהפרסומים האלה כוללים מידע שהוא אסור בפרסום.

ברק לייזר: כל מקרה והנסיבות שלו.

ברק לייזר: היו - - -

יעקב אשר: ברק, סליחה שאני מפריע, אני אחדד את הנקודה המרכזית כי אין לנו הרבה זמן, אולי נעשה את זה בהזדמנות אחרת.

יעקב אשר: נשאלה פה שאלה על ידי ח"כ עמית הלוי: האם באותו מקרה ספציפי – אני לא רוצה לנקוב בשם – התוכן היה תוכן שאסור שיפורסם בציבור, שיש בו בעיה של חיסיון כזה או אחר כדוגמה?

ברק לייזר: אני באופן אישי מאוד אשמח, בהינתן שיש בדיון הזו חשיבות מאוד משמעותית, גם לנו כמערכת, כי נוצר איזשהו מצב בציבור שיוצר עיוות מאוד משמעותי, אם הוועדה תעסוק בזה תוך שתינתן לנו השהות וההזדמנות להסביר את הדברים.

ברק לייזר: אני חוזר על דבריי ואם צריך שוב אנחנו ניתן הסבר לכל אחד מהמקרים, התכלית של הבקשה לא הייתה להסרת התוכן כל כולו.

אוסנת הילה מארק: אולי באותה הזדמנות שאתה תחזור אלינו עם תשובות תגיד לנו האם הפרופיל הסאטירי בשם "פייק מרים נאור", האם גם אותו אתם דאגתם להסיר מהרשת?

ברק לייזר: לא היה ולא יהיה אף פעם שום מהלך של מערכת בתי המשפט להתערב בסיקור העיתונאי אלא אם כן יש שימוש במידע שהוא אסור, אם הוא כולל דברי הסתה וכך הלאה.

ברק לייזר: אני כן אבקש מחברי הכנסת לקרוא את נוהל העבודה שלנו ולראות עד כמה הנוהל הזה מהודק מבחינת הסמכויות.

ברק לייזר: אנחנו קיבלנו על עצמנו לפעול במסגרת מאוד-מאוד מצומצמת מתוך הכרה ברורה במשמעות שיש לכול מהלך כזה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לא הייתה שום תשובה לגבי פניית היועמ"ש ליחידת הסייבר.

שלמה קרעי: זה גם נושא הדיון פה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים בדקה אחרונה ולכן אני רוצה לסכם בצער ולהתנצל על האיחור שלי.

יעקב אשר: יכולנו באמת לצלול לדברים יותר לעומק כדי לתקן.

יעקב אשר: הרי זו לא רק שאלה מה היה בעבר, המטרה, וצריך לדבוק בה, היא לתקן לעתיד.

יעקב אשר: כשאתה, כאיש ציבור, רואה שיש עוול לפי השקפת עולמך, אתה אומר: בסדר, היה, אני רוצה לדעת מה היה, אבל יותר חשוב לי לדעת שזה לא יקרה שוב הלאה, וכדי שזה לא יהיה הלאה אנחנו צריכים לשמוע את הדברים, ללמוד אותם, לקבל את התשובות ואז לתת להם אבני דרך כדי שנהיה כולנו שקטים שהדברים האלה לא מתקיימים שוב.

יעקב אשר: אני בטוח שחלק גדול מהחברים שהתכתשו אתכם גם חושבים שהדברים לא צריכים להיות כי מחר זה גם יהיה נגדם.

יעקב אשר: לא מיצינו את הדיון הזה.

יעקב אשר: אני אתייעץ עם צוות הוועדה.

יעקב אשר: יכול להיות שאני אזום דיון מסוג אחר אבל עם המטרה הברוכה שאני חשבתי לפחות שיש בדיון הזה, התפללתי שזה לא יהפוך לכיוונים אחרים.

יעקב אשר: אני נועל את הדיון.

יעקב אשר: גמר חתימה טובה.