הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 61, 2020-09-08 10:30

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את דיון הוועדה בנושא מערך ההסברה של משרד הבריאות ועידוד הציבור להתנהגות בריאותית נכונה בתקופת הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: למיטב הבנתי, אבל אנחנו מיד נבחן את זה, אני הבנתי כי מערך ההסברה בעצם עבר לפיקוד העורף.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו במהלך הדיון הזה נבקש קודם כל להבין מה היקפי ההסברה שנעשו עד היום ומה התוכניות העתידיות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אומרים כל הזמן שהשיח עם הציבור, הגיוס של הציבור, הוא מאוד מאוד חשוב והסברה היא אחת מאבני הדרך שנדרשות כדי להתמודד בצורה מיטבית עם המגפה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על ההיבט של הסברה בשפות השונות, הנגשה לקהלים השונים, שיח עם האזרחים ועם האוכלוסיות השונות בגובה העיניים.

יפעת שאשא ביטון: וכשאנחנו אומרים בגובה העיניים זה גם להביא את הדמויות הנכונות שיוכלו לדבר עם הציבור, שהציבור יוכל להזדהות איתן ובכך לייצר את ההתגייסות שלו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבחן את כל הדברים הללו, אבל אנחנו נפתח קודם כל עם חברי הכנסת שנמצאים כאן בדיון.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חבר הכנסת ג'אבר, נתחיל איתך.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם, תודה, גברתי היושבת ראש.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שאם אנחנו נסתכל במבחן התוצאה כנראה ההסברה לא עובדת והסברה לא עובדת מספיק, חלק מזה בטח קשור גם לאזרחים עצמם, אבל חלק מזה בטח קשור עד כמה הדברים נעשים באופן מקצועי.

ג'אבר עסאקלה: אני כמובן כבן החברה הערבית רוצה להתייחס להסברה בשפה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב שההסברה בשפה הערבית, גם כשהתחילה מאוד מאוד מאוחר, היא נעשית בצורה ממש לא מספקת.

ג'אבר עסאקלה: אי אפשר לסמוך רק על הפחדה ועל התקשורת הארצית, הציבור הערבי ברובו חי ביישובים קטנים ויש כמה מערכים נוספים שניתן להשתמש בהם ולא משתמשים בהם היום.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר שיש טלוויזיה מקומית, יש רדיו אזורי ורדיו מקומי, שמשתמשים בו, אבל לא מספיק, אבל יש גם את האתרים המקומיים ושם אפשר להגיע.

ג'אבר עסאקלה: הסיפור הוא שמשרד הבריאות ולשכת הפרסום הממשלתית צריכים להתייעץ עם אנשי מקצוע ערבים כדי להבין איך להגיע לציבור הפשוט.

ג'אבר עסאקלה: אני לא מדבר על האינטלקטואלים הערבים ששומעים רשת ב' וקוראים את 'הארץ', אני מדבר על עמך, לעמך מגיעים בדרכים הכי פשוטות בעולם וזה באמת רדיו וטלוויזיה מקומיים ואתרים מקומיים וזה לא נעשה באופן מספיק.

ג'אבר עסאקלה: הדבר השני זה המסרים.

ג'אבר עסאקלה: האם אנחנו הולכים רק על מסרים של הפחדה, שיכולים להיות אפקטיביים, יכול להיות שעשו מחקרים ומצאו שזה אפקטיבי, אבל ממה שאני רואה זה לא אפקטיבי ולכן צריך לחשוב על איזה מסרים אנחנו צריכים לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, לאוכלוסיית חבר העמים לשעבר וכו' וכו'.

ג'אבר עסאקלה: לכן זה מאוד משמעותי.

ג'אבר עסאקלה: וכמובן כולם מדברים על החתונות.

ג'אבר עסאקלה: יפעת, את יודעת, אנחנו צועקים בעניין החתונות כבר שלושה חודשים, זה שסוגרים את האולמות זה לא אומר שלא יהיו חתונות.

ג'אבר עסאקלה: אני קראתי לזה בזמנו שוק אפור של חתונות.

ג'אבר עסאקלה: אז שוק אפור של חתונות עכשיו פעיל במלוא המרץ בתוך החברה הערבית וזה היה צפוי וידוע, אבל לא שמעו לנו ולא הקשיבו לנו.

ג'אבר עסאקלה: זה שתי חברות שונות.

ג'אבר עסאקלה: כלומר אם סוגרים את האולמות בתל אביב זה לא אומר שאותו דבר סוגרים את האולמות בסכנין.

ג'אבר עסאקלה: בסכנין, במראר, בכל מקום, בחצרות הבתים, הרי היסטורית אנחנו עושים את החתונות בחצרות הבתים ולכן צריך באמת לקחת בחשבון ייחודיות של כל חברה וחברה ואלה דברים שלא נלקחו בחשבון עד עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת ג'אבר.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חלק מהמאבק לעצירת ולבלימת מגפת הקורונה זה ההסברה, הסברה לכל אזרח וכל צרכן תקשורת.

אחמד טיבי: התקציבים שניתנו להסברה בשפה העברית הם תקציבים גדולים ויש הבדל ברור בין הסכומים, התקציבים, לבין המהות והתוכן של ההסברה בעברית ובערבית.

אחמד טיבי: א', דלות תקציבים, ב', דלות תוכן והגעה לתחנה הסופית, שזה האזרח.

אחמד טיבי: חוסר התמקדות בנושאים מסוימים.

אחמד טיבי: קמפיינים, היה צריך שיהיה קמפיין חתונות, לא רק דרך ערוץ טלגרם.

ג'אבר עסאקלה: שלא מגיע כמעט לאף אחד.

יפעת שאשא ביטון: זה רק להראות לנו שעשו משהו.

אחמד טיבי: אגב, אני קורא את ערוץ הטלגרם של משרד הבריאות.

אחמד טיבי: אני אעשה לכם סקר כמה קוראים אותו בחברה הערבית, יכול להיות שאני, ג'אבר ועוד 20.

ג'אבר עסאקלה: אתה ועוד אחד.

אחמד טיבי: קמפיין חתונות, אמרנו.

אחמד טיבי: קמפיין על מסוכנות המחלה.

אחמד טיבי: יש אנשים שחושבים שקורונה זאת לא מחלה מסוכנת, למה?

אחמד טיבי: היה גל ראשון וניצלנו ממנו.

קריאה: זאב זאב ולא היה זאב.

אחמד טיבי: כן, כאילו שפעת.

אחמד טיבי: עברנו את 1,000 הנפטרים בארץ ועדיין אנשים לא הפנימו את מסוכנות המחלה.

אחמד טיבי: אז הבעיה בהסברה, היא לא רחבה מספיק, היא לא מתוקצבת מספיק לטלוויזיות בערבית, לרדיו בערבית, לאתרים, למעצבי דעת קהל.

אחמד טיבי: אפשר לקחת מעצבי דעת קהל ערבים, עיתונאים בכירים, אנשי חינוך, אייקונים בחברה הערבית ולהתמקד בנושא מסוים כדי להביא לתוצאה.

אחמד טיבי: הדבר הזה לא קורה והתרענו על זה.

אחמד טיבי: זה לא חדש שאנחנו מותחים את הביקורת.

אחמד טיבי: אני גם אמרתי את זה גם למשרד הבריאות, אמרתי את זה לפרופ' גמזו, למי לא? ועדיין התקציבים, אני לא יודע אם לע"מ מקבלים את כל מה שהם רוצים כדי להעביר לעיתונות הערבית.

אחמד טיבי: יש להעצים את התקציבים, להגדיל את התקציבים האלה ולא להתקמצן, אבל בעיקר התוכן והשיטה והדרך והמדיום להוביל את המסר הזה שצריך להישמע להוראות, שחתונות והתקהלויות זה דבר מסוכן, שאנשים נפטרים, ולהביא סיפורים של משפחות שאיבדו את יקיריהם, להגיע לכל פינה.

אחמד טיבי: ואכיפה, חשיבות האכיפה.

אחמד טיבי: כל זה לא מגיע, משום מה לא מגיע ויכול להיות שיש מישהו שרוצה לצאת ידי חובה ולהגיד 5% מהתקציב הוא לחברה הערבית, זה לעג לרש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת טיבי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, גברתי היושבת ראש.

אנדרי קוז'ינוב: אני ככה מודד את הכובע שלי לשעבר כיושב ראש דסק תקשורת תיירותית בדובר צה"ל ומנסה להיזכר מה עשינו אז, בתחילת שנות ה-2000, מבחינת ההסברה ואני מסתכל על מה שקורה עכשיו, ואני דווקא רוצה להתחיל ממילים טובות.

אנדרי קוז'ינוב: האתר של משרד הבריאות, של הביטוח הלאומי, של פיקוד העורף ברוסית, ומטבע הדברים אני גם מתייחס למגזר שלי, הם מצוינים, הכול טוב.

אנדרי קוז'ינוב: האתרים מתוקתקים, יש הרבה מידע, מידע זמין, של משרד הבריאות, של פיקוד העורף, ושוב, וביטוח לאומי.

אנדרי קוז'ינוב: אבל זו נקודת האור היחידה ועכשיו נעבור לאבל והאבל זה לא רק העניין ההסברתי בנושא הבריאותי, זה גם מסביב, מעבר, כי יש גם נושא של סיוע לעצמאים, יש גם נושא של יידוע הציבור בנושא של מערכת החינוך, יש דברים נוספים שקשורים, לא ישירות עניין של המחלה, אבל גם ישירות.

אנדרי קוז'ינוב: פתיחת בית הספר, אז למשל מבחינת קמפיינים של הסברה ברוסית הקמפיינים של משרד הבריאות עולים בצורה חלקה, הקמפיינים של המשרד לבטחון הפנים, של משרד החינוך, של משרד הכלכלה, עולים בצורה חלקית בלבד בשפה הרוסית וזה קמפיינים מותאמים, כלומר מתורגמים ואין צורך להסביר שהמסרים מבחינת התרגום לא תמיד קולעים ליעד המטרה וזה - - -

יפעת שאשא ביטון: וזו גם תחושה שאין שיח ישיר.

אנדרי קוז'ינוב: גם אין שיח ישיר.

אנדרי קוז'ינוב: אני קראתי לפני כאר

אנדרי קוז'ינוב: בעה חודשים, עוד בתחילת משבר הקורונה, למנות, אני לא אקרא לזה פרויקטור, אבל למנות איש קשר מיומן בפיקוד העורף.

אנדרי קוז'ינוב: יש מערך מיומן בפיקוד העורף, מערך הסברה.

אנדרי קוז'ינוב: אם אנחנו אומרים שאנחנו בחזית מלחמתית מול הנגיף אז בפיקוד העורף יש מסבירנים.

אנדרי קוז'ינוב: בכל המלחמות והמבצעים ישבו מסבירנים באולפנים, קצין על מדים, והוא הסביר על כל פרט ופרט על כל סעיף וסעיף.

אנדרי קוז'ינוב: אפשר היה לעשות את זה בשפה המותאמת, יש אנשים.

אנדרי קוז'ינוב: עכשיו, יש עוד דבר, אנחנו אוטוטו מסיימים את העניין של האס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.

אנדרי קוז'ינוב: אסים של השב"כ, של ההתראות.

יפעת שאשא ביטון: האיכונים.

אנדרי קוז'ינוב: אז אני אביא פה סיפור אישי.

אנדרי קוז'ינוב: אמא שלי בת 70, כל פעם שהיא מקבלת אס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.

אנדרי קוז'ינוב: אס היא מתקשרת אליי בבהלה ומתחילה להקריא לי אות אות כדי שאני אתרגם לה את האס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.אס.

אנדרי קוז'ינוב: למה?

אנדרי קוז'ינוב: כי האס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.

אנדרי קוז'ינוב: אסים הם רק בעברית עם הפניה וקישור לערבית.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר יש פה אוכלוסייה של עשרות אלפי קשישים שיכולים לקבל את האיכון הזה, הם לא יודעים, הם לא יידעו האם עליהם להיכנס לבידוד.

אנדרי קוז'ינוב: פניתי למשרד הבריאות, במשרד הבריאות התשובה הייתה שהגורמים אצלם בוחנים את הנושא, הנושא נבחן כבר מעל חודש, חודש וחצי.

אנדרי קוז'ינוב: יש פה עניין לא רק של החברה הרוסית, אני מניח שגם בחברה הערבית, ולא רק, גם בחברה החרדית או אצל יוצאי אתיופיה, קשישים שמקבלים את האס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.

אנדרי קוז'ינוב: אסים האלה בעברית, הם לא יודעים לקרוא ולא תמיד יש בן אדם זמין שיתרגם את זה.

אנדרי קוז'ינוב: יכול להיות שזו בעיה טכנית ענקית שאי אפשר לפתור אותה, איך מתרגמים את האס.

אנדרי קוז'ינוב: אמ.

אנדרי קוז'ינוב: אס הזה לכל שפה שהיא?

אנדרי קוז'ינוב: גם לא לכל הקשישים האלה יש טלפונים חכמים, אבל עובדתית משרד הבריאות מכיר את הנושא הזה, העליתי אותו, נאמר שמטפלים ובודקים מקצועית, בינתיים לא התקבלה תשובה.

אנדרי קוז'ינוב: אלה הנקודות לשלילה כמובן.

אנדרי קוז'ינוב: וכמובן שצריך להבין מה קורה מבחינת ההסברה לנתח חשוב, נתח האוכלוסייה מבחינת התקציבים, כמו שאמרו חברי הכנסת טיבי וג'אבר.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת קוז'ינוב.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו באמת נשמע את הנציגים מהמשרדים השונים.

אנדרי קוז'ינוב: רק אם אפשר להוסיף עוד דבר ששכחתי?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: מבחינת פיקוד העורף, יש להם עוד דבר אחד חיובי, יש להם קו הסברה בשפות.

אנדרי קוז'ינוב: אני גם יודע שבמשרד לשוויון חברתי יש קו הסברה לקשישים, אני רק לא יודע עד כמה זה מונגש מבחינת שפות.

אנדרי קוז'ינוב: אותם קשישים במגזר שלי, אני בספק רב שהם יודעים שהקו הזה קיים ואפשר להתקשר.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת קוז'ינוב.

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: מי נמצאים איתנו?

יפעת שאשא ביטון: נתחיל עם עינב, סמנכ"לית הסברה ויחסים בינלאומיים.

יפעת שאשא ביטון: נמצאת איתנו?

יפעת שאשא ביטון: אחר כך נשמע את סוזן ומני, שהם בעצם למגזרים השונים.

יפעת שאשא ביטון: עינב, אנחנו שומעים אותך מאוד מאוד חלש, ינסו רגע לסדר את התקלה הזו כאן.

יפעת שאשא ביטון: טוב, אנחנו ננסה נציג אחר רק כדי להבין איפה הבעיה.

מיקי לוי: הצעה לסדר.

יפעת שאשא ביטון: כן, איזה נושא חדש הבאת לנו היום, חבר הכנסת מיקי לוי?

מיקי לוי: לא, יש לי בקשה אלייך וגם הוצאתי לך מייל שאני מבקש לקבוע בשבוע הבא.

מיקי לוי: הוועדה הזו בראשותך עבדה קשה מאוד לפתיחת השמים.

יפעת שאשא ביטון: רגע, שנייה.

יפעת שאשא ביטון: עינב, תנסי לדבר איתנו עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: לא, עדיין לא שומעים.

קריאה: עדיף להמשיך הלאה.

יפעת שאשא ביטון: להמשיך הלאה עם מי?

יפעת שאשא ביטון: כל המשתתפים בזום.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו תיכף ניתן לחבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: באמת מזמן לא התבטאתי.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אנשי הזום, אנחנו מתנצלים, יש כנראה תקלה טכנית, אל תלכו לשום מקום, מיד יסדרו את זה ואנחנו נחזור אליכם.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מיקי לוי, בינתיים.

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: הוועדה הזו עבדה קשה מאוד לפתיחת השמים, נתנה זריקת מרץ, הממשלה הרימה את הכפפה, אבל זה מדשדש ויש איזה ניתוק גם עם משרד הבריאות.

מיקי לוי: אני יכול לבוא ולהגיד שאחרי החגים יפתחו סוף סוף מעבדה שב-45 שקלים תעשה בדיקות.

מיקי לוי: אני מקווה שהם יחזיקו מעמד ולא יפשטו את הרגל כי העלויות הן קצת יותר גבוהות.

מיקי לוי: אולי המספרים הגבוהים יסייעו בידיהם, אבל שלחתי מכתב, צריך להביא את ד"ר שלמון יחד עם דוד לעשות איזה שהיא ישיבת מעקב, אפילו משהו זריז של 30 דקות כדי לראות שאנחנו עם אצבע על הדופק ולא מפספסים כל מיני דברים.

מיקי לוי: זה אחת.

מיקי לוי: דבר שני, הדחוף ביותר, אני מבקש את ההתערבות של הוועדה בראשותך למנוע את קריסת העיר אילת.

מיקי לוי: הבוקר הוצאתי מכתבים, גם אלייך, גם לראש העיר אילת וגם לכל החברים שאני מבקש לדון במשמעות, אתמול התחזקה אחרי הישיבה – זו הייתה אחת הישיבות שנהניתי, הלכתי הביתה, ואלאק, לא עיכלתי את מה ששמענו, ותודה למי שיזם את הבאת אותם מומחים מאתמול גם בעקבות הדיון אתמול, כך ששמענו את אותם מומחים שהם האופוזיט של כל התפיסה הקיימת עד היום, סגירה של העיר אילת תגרום סופית לקריסתה הכלכלית.

מיקי לוי: אסור לסגור את בתי המלון, אפשר לבודד, אפשר לעשות אמצעים כאלה או אחרים.

מיקי לוי: אם אנחנו נסגור את העיר אילת, שלחתי גם היום בבוקר לראש העיר ואני רוצה שהוא גם יבוא לדיון שייקבע, אם אנחנו נסגור בחגים את העיר אילת אפשר לסגור את העסק סופית.

מיקי לוי: שני הדברים האלה מאוד מאוד חשובים לי, הוצאתי לך מכתבים במייל בעניין הזה, אני אודה לך אם תיעני לבקשתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי לוי.

יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל מהסוף להתחלה.

יפעת שאשא ביטון: אני גם נמצאת בקשר עם ראש עיריית אילת, אני יכולה לומר שהבשורה הטובה היא שברוח מה שאנחנו מדברים הרבה כאן בוועדה, וגם אתמול קצת נגענו בזה, אמרנו שאנחנו רוצים טיפול ממוקד ואמרנו שיש יישובים גדולים שצריך לראות איך גם בתוך היישוב עושים טיפול ממוקד ולא בכל היישוב וכנראה שאלה הכיוונים שהולכים אליהם, לזהות שכונות שהן במוקדי התפרצות ואז באמת לגעת במוקדי הבעיה.

יפעת שאשא ביטון: בעיר אילת זה מאוד בולט.

יפעת שאשא ביטון: אגב, הדוגמה שנתתי אתמול בדיון הייתה משם, של 80 מאומתים חדשים עם 67,000 תושבים והשאלה אם אנחנו לוקחים עכשיו 67,000 תושבים וסוגרים אותם בגלל מספר כזה ואם אפשר ללכת באמת ולעשות את זה בצורה יותר ממוקדת.

יפעת שאשא ביטון: לשמחתנו אנחנו רואים שגם בוועדת השרים כנראה זאת המגמה שהולכת להיות ועכשיו גם הראתה לי מנהלת הוועדה שכנראה באילת שכונת שחמון בלבד היא זו שתיסגר, שכונות ג', ד' ו-ח' בלבד באשדוד, בירושלים סנהדריה רבתי.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו רואים שבאמת הולכים לגעת בפינצטה, כמו שאמרנו במשך חודשים רבים.

יפעת שאשא ביטון: ככל שאנחנו נטפל בצורה יותר ממוקדת וניגע במוקדי התחלואה כך אנחנו גם נזכה ליותר שיתוף פעולה ויותר אמון של הציבור.

יפעת שאשא ביטון: אז אני שמחה שאלה הכיוונים ובאמת אין לי אלא לברך שהולכים למקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: זה לגבי אילת.

יפעת שאשא ביטון: לגבי העניין של פתיחת השמים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקיים דיון מעקב כדי לראות שהדברים באמת קורים, אבל אני מוכרחה לומר לך ושגם ייאמר לפרוטוקול, כי אני בטוחה שלא לכך אתה מתכוון, אנחנו לא באים לקדם שיח עם אדם כזה או אחר, אתה אומר, דוד, כי הוא היה - - -

מיקי לוי: לא, לא, אני הוצאתי אותו מהפרוטוקול.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל חשוב לי שהדברים ייאמרו.

יפעת שאשא ביטון: הוא היה כאן והוא באמת איש אשכולות והוא יודע הרבה והוא תרם גם לשיח המקצועי כאן ואני יודעת שהוא גם מנהל שיח מקצועי עם גורמים נוספים והוא באמת תורם שם, אבל אנחנו נפתח את הדיון, כמובן שהוא גם ישתתף ואנחנו נאפשר לכל מי שרוצה להגיע ולראות איך אנחנו פותרים את הסוגיות שעלו.

יפעת שאשא ביטון: ולגבי הדיון אתמול, אני מוכרחה לומר הערה כי שמעתי שיח, אמנם בקטן, אבל בכל זאת זה היה באוויר, חשוב לומר שכל מי שביקש להגיע אתמול לדיון הגיע.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה שאנחנו שמענו פתאום הרבה מאוד קולות אחרים זה היה אקראי, זאת אומרת אנחנו נתנו לפי סדר השמות, ממש, עברנו שם שם, לפי בקשות רשות הדיבור, זה אומר שכל אחד יכול היה לבוא.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני גם במהלך הדיון אמרתי שהייתי שמחה אפילו שגם פרופ' שוורץ יגיע, כדי שאנחנו נוכל סוף סוף לנהל איזה שהוא דו שיח איתו ולהבין על מה הדברים שלו יושבים, אז חשוב לי שזה ייאמר וחשוב לי שיידעו כולם, יש מקום לכולם בדיוני הוועדה.

יפעת שאשא ביטון: להיפך, אנחנו אפילו נשמח לשמוע כמה שיותר קולות ובסופו של דבר לקבל את ההכרעות הנכונות.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה על הנקודות, הרווחנו את זה אמנם בגלל התקלה, אבל אני מפסידה את הדיון של ההסברה.

יפעת שאשא ביטון: תנסו להעלות את שירן שמחי.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה מישהו מפיקוד העורף.

יפעת שאשא ביטון: חברים, שירן שמחי נמצאת שם.

יפעת שאשא ביטון: שירן, תנסי לדבר איתנו.

יפעת שאשא ביטון: לא שומעים, חברים.

יפעת שאשא ביטון: מביך משהו.

יפעת שאשא ביטון: הסברה, הסברה.

יפעת שאשא ביטון: שימו לב, דווקא בדיון על הסברה מושתקים.

ג'אבר עסאקלה: דמיינו לעצמכם בוועדות תכנון ובנייה שאזרח אמור להופיע בפני ועדה מרחוק וגם אם שפת האם שלו לא עברית ואם הוא מבוגר ולא מכיר את הטכנולוגיה.

יפעת שאשא ביטון: אילוצי התקופה, אנחנו נתמודד גם עם זה.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו מעבירים חוקים.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל גם צריך להגיד ביושר, אנחנו קיימנו פה עשרות דיונים וזו פעם ראשונה שאנחנו נתקלים בזה.

יפעת שאשא ביטון: אז גם תקלות קורות, הכול בסדר.

יפעת שאשא ביטון: עינב, ננסה להעלות אותך שוב.

עינב שימרון: תודה רבה, קודם כל.

עינב שימרון: אני רוצה לתת סקירה קצרה כללית ואז להתייחס לטענות שעלו.

יפעת שאשא ביטון: לשאלות, אנחנו עדיין לא בטענות.

עינב שימרון: קודם כל אני רוצה להראות לכם, זה מערך ההסברה של משרד הבריאות.

עינב שימרון: אני רק אגיד לכם מה יש כאן, אנחנו מתחילת האירוע גייסנו אנשי מקצוע מהאוכלוסייה ומהחברה הערבית, גייסנו את המשרד של סוזן מזאוי, גייסנו את המשרד של אימן סמארה, שמסייע לנו במזרח ירושלים, גייסנו את אג'יק, לאוכלוסייה הבדואית, שגם הם עובדים עם אימן סמארה.

עינב שימרון: גייסנו את משרד פרטיזן שמסייע לנו לאוכלוסייה שדוברת את השפה הרוסית, גייסנו משרדים שעוזרים לנו באוכלוסייה החרדית, בין היתר מתרגמים לאידיש ונמצאים בקשר עם הרבנים וראשי הרשויות ומעצבי דעת הקהל, וגייסנו גם בשפה האמהרית את השירותים של טנ"א.

עינב שימרון: אנחנו מתרגמים את הכול.

עינב שימרון: ברור שהטלגרם הוא לא הכול, זה חוץ מהקמפיין שאנחנו עושים באמצעות לפ"מ.

עינב שימרון: מה שאנחנו עושים, אנחנו עושים גם ברדיו, גם בטלוויזיה, גם בשאמס, גם בנאס, גם במַכַּאן, גם בהַלָא TV.

עינב שימרון: אין קמפיין שיוצא בעברית ואין לו מקבילה בערבית.

יפעת שאשא ביטון: מקבילה בכתוביות או מקבילה ממש שיש - - -

עינב שימרון: לא, אני אפרט.

עינב שימרון: עכשיו בימים אלה רץ קמפיין, זו רק דוגמה אחת, של רופאים, של פרופ' רן בליצר, של ד"ר אסנת לב ציון - -

יפעת שאשא ביטון: ראינו את זה.

עינב שימרון: - - של ד"ר ענת אנגל.

עינב שימרון: במקביל רץ קמפיין של פרופ' פהד חכים.

עינב שימרון: אותם הסרטים שיש עם אנשים ששואלים שאלות.

עינב שימרון: יש אנשים מהאוכלוסייה הערבית שגם הם שואלים שאלות ועונים להם ופהד חכים עונה להם.

עינב שימרון: במקביל לקמפיין של רן בליצר ברדיו יש קמפיין של פרופ' סלמאן זרקא ברדיו.

עינב שימרון: אנחנו תיכף ניתן גם לסוזן מזאוי, שהיא אחראית על חלק מההסברה.

עינב שימרון: לא מדובר על הקמפיין.

עינב שימרון: יש קמפיינים שעולים רק בחברה הערבית ולא עולים בחברה הכללית.

עינב שימרון: לדוגמה קמפיין יום האם, כי יום האם היה אירוע מאוד חשוב של התגודדות עם המשפחה סביב האמא, השקענו המון כסף רק באוכלוסייה הערבית.

עינב שימרון: חג הקורבן, השקענו מיליוני שקלים בחברה הערבית.

עינב שימרון: התקציבים הם מאוד גדולים.

עינב שימרון: מה שאנחנו עשינו פה לא נעשה מקום המדינה.

עינב שימרון: אני רוצה להגיד לכם, אני לא מאמינה בלתרגם, אני מאמינה באוכלוסייה מתוך האוכלוסייה שעושה את ההסברה.

עינב שימרון: ביקשנו את העזרה של אימאמים, של עיתונאים בכירים, של מנהלי בתי ספר, של כדורגלנים, של רופאים מהחברה, מכל החברות, של ראשי רשויות.

עינב שימרון: אנה וולקוב, לדוגמה, בשפה הרוסית, היא מקופת חולים כללית, ואנחנו כל הזמן משתמשים בה לריאיונות בשפה הרוסית.

עינב שימרון: גם איתרנו רופאים חרדים וגם הם מתראיינים לערוצים החרדיים כי הם מבינים את המהות ואת הדנ"א התרבותי.

עינב שימרון: אני לא מאמינה רק בהנגשה שפתית, אני מאמינה בזה שזה חלק מהתרבות.

עינב שימרון: לגבי החתונות, באוכלוסייה הבדואית עשינו סרטון, גם של נשים בנפרד וגם של גברים בנפרד, איך עושים חתונה ומה הקשיים של החתונה באוכלוסייה הבדואית.

עינב שימרון: אותו דבר עשינו את זה עם אימן סמארה.

עינב שימרון: גם בלפ"מ יש מישהי, נטלי, היא מהחברה הערבית והיא אחראית על ההסברה בחברה הערבית.

עינב שימרון: יש לנו תקציבים, אין לנו הגבלה.

עינב שימרון: אנחנו עשינו קמפיין של מחלימים, כמו שעשינו באוכלוסייה הכללית.

עינב שימרון: אנחנו חיפשנו גם חולים מהחברה הערבית, גם בדרום וגם בצפון, ופשוט יצאנו עם סיפורים אישיים וסוזן מזאוי יכולה לדבר על זה.

עינב שימרון: גם בחברה החרדית ובכל החברות אנחנו לא מאמינים בתרגום שפתי, אלא יש לנו גדודים של אנשים בשטח שעובדים ביחד עם קופות החולים, ביחד עם בתי החולים, ביחד עם הרופאים המקומיים, ביחד עם הרשויות, ביחד עם אנשי הדת.

יפעת שאשא ביטון: עינב, תשימי שנייה נקודה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שאנחנו נהיה ממוקדים כדי שגם נבין באמת איך הדברים האלה עובדים.

יפעת שאשא ביטון: את מספרת פה, יש פה איזה שהיא אוטופיה של הסברה.

יפעת שאשא ביטון: בואי, אנחנו לא חווינו אותה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני לא ראיתי כלום חוץ מאת רן בליצר ואת הרופאה הנוספת שאמרת.

יפעת שאשא ביטון: זה נחמד שאתם מגייסים מראיינים לאולפנים, אבל בסוף אנחנו מדברים על הסברה, אבל בואי נתחיל רגע מהתחלה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל כמה כסף.

יפעת שאשא ביטון: את אומרת שאין הגבלה מבחינת תקציב לכל הנושא של הסברה?

עינב שימרון: לא הייתה עד כה הגבלה.

עינב שימרון: אנחנו במשך שבעה חודשים כל הזמן האוויר, אני יכולה באמת לשלוח לכם את כל החומרים שלנו.

יפעת שאשא ביטון: מה הסכום שיצא עד היום?

יפעת שאשא ביטון: את יודעת כמה הושקע בהסברה עד היום?

עינב שימרון: כן, סביב ה-60 מיליון שקל.

יפעת שאשא ביטון: 60 מיליון שקלים?

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: זה בקמפיין שהיה, ומה הקמפיין העתידי, אם יש כזה?

עינב שימרון: עכשיו אנחנו בדיוק בישורת האחרונה של הקמפיין של החגים, אנחנו מחכים שיאשרו לנו את המדיניות.

עינב שימרון: יש לנו שני קמפיינים שאנחנו מטפלים בהם.

עינב שימרון: א', כרגע רצים מספר קמפיינים של רופאים.

עינב שימרון: אני לא מדברת על מה - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, תיכף אנחנו נדבר על הקמפיינים האלה.

עינב שימרון: זו פרסומת עם שלושה רופאים, גם עם אסנת לב ציון, שהיא מנהלת את אסף הרופא, וגם עם ענת אנגל, שהיא מנהלת את וולפסון, שיש שם חמישה מסרים.

עינב שימרון: מסר אחד מדבר על זה שגם אם הבדיקה היא שלילית צריך להשלים את תקופת הבידוד כי ייתכן שהבדיקה שלילית אבל הסימנים מתגלים אחרי כמה ימים.

עינב שימרון: זה בעקבות סקר שעשינו - - -

יפעת שאשא ביטון: עינב, יקרה, אנחנו מכירים את המסרים, רק אני רוצה להתעכב רגע באיך, באפקטיביות של הקמפיין.

יפעת שאשא ביטון: זה ברור, ראינו, נחשפנו, בעיקר לקמפיין, אגב, שרץ עם אותם רופאים.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לך, אגב, אנשים מקסימים, קמפיין לא מזמין.

יפעת שאשא ביטון: לא מזמין.

יפעת שאשא ביטון: אני שמתעסקת עם זה והכול, אני מסתכלת ואני אומרת, ואללה, אם זה היה עם דמויות שהציבור יכול היה להזדהות איתם, כמו שאנחנו רואים לצורך העניין בפרסומות וכאלה, שהציבור רואה את הדמויות והוא מזדהה.

יפעת שאשא ביטון: איפה הצעירים?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים שבעיקר אנחנו מוצאים התרופפות בקרב הצעירים, למה אנחנו לא מגייסים אמנים?

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, נועה קירל כזו שתדבר ליותר צעירים שבינינו, אפילו בני הנוער, ששם, אגב, אנחנו רואים התרופפות מוחלטת.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו לא מגייסים דמויות באופן כזה שהסרטון יזמין את ההתייחסות אליו ולא, אה, עכשיו יש את זה, אז קמים רגע להביא משהו ומנצלים את הזמן הזה עד שתגיע התוכנית הבאה.

עינב שימרון: אז במענה לשאלה שלך, לפני הקמפיין הזה היה קמפיין עם קטורזה.

יפעת שאשא ביטון: שהוא היה מצוין.

עינב שימרון: שהוא בהחלט אישיות שכולם מכירים אותה.

יפעת שאשא ביטון: הוא היה מצוין, אגב, כולם זוכרים את זה וזה בדיוק הסיפור.

עינב שימרון: אז אנחנו מתכננים איתו גם שלב נוסף.

עינב שימרון: אז עשינו קמפיין עם קטורזה.

עינב שימרון: גם על קטורזה, היו כאלה שביקרו את זה ואמרו שזה לא רציני ושהוא לא היה – כאילו הדעות תמיד הן לכאן או לכאן, אבל היה לנו חשוב להעביר מסרים מקצועיים.

עינב שימרון: מהסקר שעשינו לפני והקבוצות שעשינו לפני ראינו שעדיף שרופאים יסבירו על המחלה וגם בזה אנחנו ראינו הצלחה מאוד גדולה.

עינב שימרון: אגב, כל הפרסומות שלנו עד היום הגיעו לזכורות ביותר ולאהובות ביותר.

עינב שימרון: לגבי משפיענים, אנחנו בהחלט עובדים עם משפיענים.

עינב שימרון: זה פחות לצעירים, הם פחות בטלוויזיה, הם יותר באינסטגרם.

עינב שימרון: עשינו שלושה סבבים של משפיענים, זמרים, שחקנים, שלושה סבבים של פרסומות שכאלה.

עינב שימרון: אנחנו עשינו עם אשלי בקשי שהגיעה לאהדה מטורפת, אנחנו עכשיו באיזה שהם מגעים עם מרגי ועם עוד כל מיני משפיענים.

עינב שימרון: אנחנו כל הזמן עושים, גם באינסטגרם, עם משפיענים לצעירים.

עינב שימרון: הם פשוט פחות צופים בטלוויזיה, הם יותר במקומות אחרים.

עינב שימרון: אז אנחנו בהחלט גם בזה.

עינב שימרון: עשינו טיק טוק, אגב, מאוד מאוד חזק על מסכות, כמה טיק טוקים עשינו, גם בחברה הערבית, לצעירים, וגם בחברה הכללית.

עינב שימרון: אני יכולה לשלוח לכם דוגמאות של הכול.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל, עינב, אנחנו נשמח מאוד לקבל.

יפעת שאשא ביטון: אם יש לך אפשרות להראות עכשיו אז בשמחה, ואם לא, אז באמת לקבל את כל החומרים שעליהם את מדברת.

יפעת שאשא ביטון: כי אני משתדלת לעקוב ואני - - -

עינב שימרון: אני אשלח לך בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: גילוי דעת, גם מה שאני לא עוקבת, אני מקבלת כמעט כל כתבה שיוצאת בנושא הקורונה, אני מקבלת אותה בכפולות כי כולם שולחים לי, זה מגיע מכל כיוון.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם את ההסברה שעשיתם באמצעות הרופאים קיבלתי לווטסאפ.

יפעת שאשא ביטון: אז אני לא נחשפתי לכל הדברים האחרים שאת אומרת מלבד הפרסומות גם של רן בליצר וגם של הרופאה הנוספת.

עינב שימרון: חשוב לי רק משפט אחד, שאנחנו גם מטרגטים.

עינב שימרון: זאת אומרת לבני נוער הגיוני שלא כולם מגיעים לכול כי אנחנו מטרגטים את המסרים לפי קהל היעד.

עינב שימרון: אז יש איזה שהיא דיפרנציאציה שלא כולם רואים את הכול.

עינב שימרון: אני בהחלט אעביר בשמחה את כל מה שיש.

עינב שימרון: יש פה עוד שני דוברים, גם סוזן מזאוי לחברה הערבית וגם מני חדד לחברה החרדית, ואני אשמח שגם הם יספרו מה הם עושים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נאפשר להם.

ג'אבר עסאקלה: אפשר שאלה?

יפעת שאשא ביטון: אני אאפשר, גם חבר הכנסת קוז'ינוב רוצה לשאול.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אשמח, עינב, לקבל גם את החומרים וגם את היקפי החשיפה שהייתה לכל אחד מהחומרים, רק כדי שאנחנו נבין באיזה מציאות אנחנו נמצאים.

עינב שימרון: בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: ושאלה נוספת לפני שאנחנו עוברים לדוברים הנוספים וגם חברי הכנסת כאן רוצים לשאול שאלה, מי מטפל היום במערך ההסברה, משרד הבריאות או פיקוד העורף?

יפעת שאשא ביטון: מי מפקד הסיפור הזה עכשיו?

עינב שימרון: אז בעת האחרונה – לאורך הדרך הם גם היו בתמונה, את הנושא של הרמזור פיקוד העורף ואת כל הנושא הרפואי אנחנו מובילים.

עינב שימרון: אגב, אנחנו הובלנו לכל אורך הדרך באירוע הזה את ההסברה, כמו שחבר הכנסת אמר, אין בעיה של הסברה על נושאים רפואיים, אלא משרדים אחרים לא עושים הסברה בשפה הרוסית.

עינב שימרון: אגב, עוד דבר אחד, אנחנו גם מתרגמים לעובדים זרים לתאית, לפיליפינית, לתיגרינית ולעוד כל מיני שפות.

יפעת שאשא ביטון: איך הם נחשפים לזה?

יפעת שאשא ביטון: מה קורה גם עם כאלה שאין להם רשתות חברתיות ואין טלוויזיות?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הרי יודעים שיש אוכלוסיות מגוונות.

עינב שימרון: נכון.

עינב שימרון: אז לדוגמה לעובדים הזרים אנחנו עובדים עם מציל"ה, שהם תחת עיריית תל אביב, ואנחנו פשוט פנינו לכמרים, בסופי שבוע הם מגיעים לכמרים, אז עשינו להם שילוט בכל מיני שפות ותלינו את זה במקומות שהם נמצאים בהם.

עינב שימרון: לגבי החברה החרדית וגם לגבי הפזורה, מה שעשינו זה גם שמשיות כאלה, שמשוניות, כמו שהם קוראים להם, שלטים שתלויים בכל מיני מקומות וגם מכוניות עם כריזה וגם במזרח ירושלים.

עינב שימרון: אני יכולה לשלוח לך אפילו סרטים עם מה שעשינו.

עינב שימרון: אלה מכוניות שמגיעות שהן מייצרות כריזה, יש עליהן שילוט של התכנים והם פשוט מחלקים לאנשים מידע.

עינב שימרון: לאוכלוסייה החרדית יש גם קווי נייעס ואנחנו גם שולחים הודעות IVR כי ראינו שזה מאוד מאוד חזק.

עינב שימרון: אנחנו גם עובדים הרבה פעמים עם ילדים, זאת אומרת הוצאנו עיתון במיוחד לילדים ויש לנו מספרי סיפורים לילדים שמעבירים את המסרים שחשובים לנו על מסכה ושמירת מרחק.

עינב שימרון: והנושא של הכריזה גם מעורר הרבה עניין.

עינב שימרון: שילוט, כריזה, עיתונות, לפי מגזרים, רדיו כמובן וכל הערוצים, אין שום מגבלה.

עינב שימרון: מבחינתי ככל שעושים יותר זה יותר טוב.

יפעת שאשא ביטון: מה לגבי כבדי שמיעה וכבדי ראייה?

יפעת שאשא ביטון: כי כבדי שמיעה, לצורך העניין, אם אין כתוביות או אם אין מי שידבר בשפת הסימנים אז הם לא באמת חשופים, בטח לא למה שיש במדיה.

עינב שימרון: נכון.

עינב שימרון: אז קודם כל רוב הסרטים שלנו יוצאים, אני מדברת על כבדי שמיעה, כל הסרטים שלנו יוצאים עם תרגום ולדעתי חלק מהסרטים נעשו גם בשפת הסימנים.

עינב שימרון: כל הסרטים שלנו גם יוצאים עם שורת תרגום.

עינב שימרון: אגב, אנחנו גם מפרסמים בעמדות ההמתנה של קופות החולים, בתי חולים, גם שם אנשים נחשפים למידע שלנו.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה, עינב.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת קוז'ינוב, רצית לשאול שאלה ואחר כך חבר הכנסת ג'אבר.

אנדרי קוז'ינוב: רק אם תוכלי, בבקשה, אמרת 60 מיליון שקל שהושקעו בהסברה, האם יש לך פילוח למגזרים ספציפית?

אנדרי קוז'ינוב: מן הסתם למגזר דוברי הרוסית.

אנדרי קוז'ינוב: זו שאלה ראשונה.

אנדרי קוז'ינוב: וממה שאני גם צופה ועוקב אמרת שאת לא מאמינה אך ורק בהנגשה ובתרגום, זה בדיוק מה שאני רואה בטלוויזיה, שורת תרגום, זאת אומרת אין איזה סרטון מקורי שאני ראיתי או נחשפתי אליו.

עינב שימרון: אז אני אשלח לך עם נטליה בילנקו, שהיא רופאה שלנו, שעשינו את הסרטים בשפה הרוסית.

עינב שימרון: היא גם דוברת השפה הרוסית.

עינב שימרון: ושלא לדבר על ריאיונות וסרט שעשינו ממש בשפה הרוסית.

עינב שימרון: אני יכולה לשלוח לך שניים או שלושה סרטונים שעשינו בשפה הרוסית.

אנדרי קוז'ינוב: השאלה אם זה סרט אחד, שניים-שלושה רוסים?

עינב שימרון: ויש גם סרטי אינפוגרפיקה שהם יצאו לכולם ואז הם תורגמו שפתית.

עינב שימרון: לדוגמה, סרט אינפוגרפיקה על בידוד, מה זה אומר בידוד, איך מקיימים תנאי בידוד, אז כל הסרט הוא אינפוגרפיקה.

עינב שימרון: סרט על שטיפת ידיים, שאין שם משמעות ל – אז הוא גם יצא.

עינב שימרון: אין סרט שלא תורגם לרוסית ואנה בילנקו גם כיכבה בחלק מהסרטים שלנו.

עינב שימרון: אני פשוט אשלח לכם אחרי.

אנדרי קוז'ינוב: אוקיי, אני אשמח, אבל, שוב, האם החלק המקורי כביכול הוא יותר גדול מהחלק המתורגם או שלא?

אנדרי קוז'ינוב: זאת השאלה.

אנדרי קוז'ינוב: זה דבר ראשון.

אנדרי קוז'ינוב: דבר שני, שוב, אני אשמח אם תתייחסי מבחינת ההשקעה הכספית בדבר הזה, כולל מן הסתם אתם גם משקיעים בפרסומות באתרי אינטרנט.

אנדרי קוז'ינוב: ולגבי אנה בילנקו , שוב, אני לא מכיר אותה אישית - - -

עינב שימרון: נטליה בילנקו.

אנדרי קוז'ינוב: נטליה, סליחה.

אנדרי קוז'ינוב: אני גם יודע שיש אנשים הרבה יותר בכירים.

אנדרי קוז'ינוב: ראש מחלקת קורונה בסורוקה הוא דובר רוסית, הוא מתראיין.

אנדרי קוז'ינוב: זאת אומרת אתם לוקחים אחות ומשתמשים בה.

עינב שימרון: נטליה בילנקו היא רופאת מחוז דרום.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל צריך דמויות שהן מזמינות.

יפעת שאשא ביטון: בסוף זה צריך משהו שימשוך.

אנדרי קוז'ינוב: שוב, אין לי ביקורת על בן אדם, חס וחלילה, על נטליה, אבל השאלה אם יש לכם מאגר גם לשלוח להתראיין וגם אם אתם עושים ממש תוכנית תקשורת מבחינת אתרי אינטרנט, רדיו, עיתונות מקומית מודפסת, כי יש גם הרבה ולעיתונות הזאת אנשים נחשפים.

עינב שימרון: נכון, בגלל זה לקחנו את חברת פרטיזן שזו המומחיות שלה, לדאוג גם לריאיונות ולהסברים עם כל מיני, גם ד"ר מיכאל גדלביץ' ויש עוד הרבה רופאים.

עינב שימרון: אנחנו נעזרים בהמון רופאים לצורך הסברה, לא רק לפרסומות, גם לצורך הסברה, כל הזמן.

עינב שימרון: ממש כבר שבעה חודשים, שמונה עוד מעט.

יפעת שאשא ביטון: אני קטונתי, ותקשורת זה גם הצד היותר חלש שלי, אני שומעת את הדברים ואני אומרת, אם הייתה איזה שהיא פלטפורמה אחידה מבחינת הוויזואל, אבל הדוברים היו משתנים בשפה שלהם היינו מרוויחים את זה בכל השפות, למה?

יפעת שאשא ביטון: כי היו רואים את זה פעם אחת בעברית ופעם אחת דובר, לצורך העניין, רוסי ופעם אחת דובר אמהרית ופעם אחת דובר ערבי, אבל ברקע ומבחינת המסרים הכול רץ אותו דבר כל הזמן ואז כבר האנשים, אם זה באמת היה באותה אינטנסיביות, כמו שאנחנו היינו רוצים שזה יקרה, בכל פעם שבן אדם רואה רק בוויזואל את המסך הוא היה מבין שזה בעצם מדבר על הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת צריך לחשוב איך אנחנו ממקסמים את ההנגשה הזו ואת החשיפה הזו לציבור גם באמצעים שהם כביכול סמויים ויכול להיות שזה שווה מחשבה.

יפעת שאשא ביטון: ואני כן עדיין רוצה להדגיש שזה חייב להיות עם דמויות שהציבור נמשך, שזה יהיה מזמין, כדי שהציבור ירצה לראות את זה, כי אחרת אנחנו פשוט מפספסים, נעשה את הדברים הכי מדהימים שבעולם, אבל זה לא ייגע בציבור.

ג'אבר עסאקלה: יש לי שאלה והערה לעינב.

ג'אבר עסאקלה: קודם כל אמרת שמושקע כ-60 מיליון שקל בקמפיין ההסברה, אשמח לקבל מידע איך זה מחולק לקמפיינים בשפות השונות וכמה מתוך זה כמובן, מעניין אותי, כמה הושקע בחברה הערבית.

ג'אבר עסאקלה: אבל אני רוצה להגיד שהאתגר של הקמפיין או האתגר של ההסברה לחברה הערבית הוא לא אתגר מקצועי של איך להופיע, הקמפיין צריך להתמודד עם בעיה עמוקה ביותר שהיא חוסר אמון של הציבור הערבי, בין הציבור הערבי והממסד, כל ממסד אני אומר.

יפעת שאשא ביטון: יש חוסר אמון בציבור בכלל.

ג'אבר עסאקלה: צריך לחשוב איך אנחנו מתגברים, איך אנחנו מתמודדים עם האתגר הזה והוא אתגר מאוד משמעותי.

ג'אבר עסאקלה: אתגר שני, אנחנו בחברה הערבית מנסים לנתח מה קרה בין הגל הראשון לגל השני, בגל הראשון היינו 5% מהנדבקים, היום אנחנו כ-30% מהנדבקים.

ג'אבר עסאקלה: קרה משהו באמצע.

ג'אבר עסאקלה: ההסברים הפשוטים, אולי ההדיוטיים שלנו, זה שאז הפחדנו אותם ואמרנו זאב זאב ולא קרה כלום במרץ עד יוני.

יפעת שאשא ביטון: קרה, לא בהיקפים שם.

ג'אבר עסאקלה: כלומר החברה הערבית לא חוותה טראומה כלשהי מהקורונה ועברה את זה יחסית בשלום ועכשיו אנחנו מתמודדים עם מצב של התרופפות של כל השמירה וההגנה וכו' וכו'.

ג'אבר עסאקלה: הדבר השלישי שצריך לקחת בחשבון, שרוב הציבור הערבי הם עובדי כפיים או עובדים שכירים שרבים מהם חיים בעוני, או אפילו מתחת לקו העוני, ולאנשים האלה אין את הביטחון שיכולים לחיות ולשרוד אחר כך.

ג'אבר עסאקלה: לכן אפילו אם הם יידעו שהם חולים הם יכולים להסתיר את זה רק כדי לא לאבד ימי עבודה או לאבד את מקום העבודה.

ג'אבר עסאקלה: אלה סוגיות שצריך להתמודד איתן.

ג'אבר עסאקלה: כי להופיע על המסך או לשים מודעה זה פשוט, הסיפור הוא לא אינפורמציה, אלא איך אנחנו מתמודדים עם האתגרים האלה, תודה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ג'אבר, אני מוכרחה לומר פה שחלק מההסברה צריך להיות כזה שאנשים יבינו שאם הם מסתירים את זה שהם חולים הם יכולים להרוג חס וחלילה את אמא שלהם או אבא שלהם או סבא שלהם או סבתא שלהם.

ג'אבר עסאקלה: נכון, ברור.

יפעת שאשא ביטון: ופה צריך לחדד את הנקודה הזאת כדי שהם יבינו שזה לא הסיפור שלהם עצמם, זה לא רק שאני עכשיו לא אכפת לי אם אני נדבק או לא.

יפעת שאשא ביטון: כשאני שמה את זה בצד, כמה אנשים צריך להיות חשוב להם לא להידבק, אלא מה אנחנו עושים, איזה נזק אנחנו יוצרים מבחינה חברתית ואפילו למשפחה הקרובה שלנו.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת ששם צריך לשים את האצבע.

ג'אבר עסאקלה: על זה אנחנו מדברים בתקשורת כל יום.

יפעת שאשא ביטון: אם ילד קטן יבין שחס וחלילה, אם נער, הצעירים אני מתכוונת, יבינו שהם מזיקים ועלולים להזיק בעצם למבוגרים במשפחה אני בטוחה שזה יעשה להם איזה שהוא סוויץ' בראש והם יישמרו יותר ויידעו להתנהג בצורה בריאותית נכונה יותר גם בקרבת המבוגרים וגם בכלל.

ג'אבר עסאקלה: אגב, רוב הפעילים והמנהיגים הערבים, כשהם עולים לתקשורת זה הסיפור שהם מספרים, האחריות.

יפעת שאשא ביטון: כן, וחשוב לחדד.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את הנציגים סוזן מזאוי ומני חדד, הם נציגים מגזריים, ואחר כך חגי לוין שנמצא איתנו כאן.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

סוזן מזאוי: בוקר טוב, שלום לכולם.

סוזן מזאוי: סוזן מזאוי, ראש מערך הסברה של החברה הערבית, משרד הבריאות, כמובן בנושא הקורונה.

סוזן מזאוי: אני שמחה שהוזמנתי למפגש החשוב הזה.

סוזן מזאוי: אני רוצה להתחיל מהסוף, ברשותכם.

סוזן מזאוי: אנחנו היום אחרי כמעט שמונה חודשים בהסברה, ואני לא חושבת, חוץ מזה שנולד אתמול, שיש מי שלא מכיר מה זה קורונה ולא מכיר את ההנחיות של משרד הבריאות.

סוזן מזאוי: אני אתן דוגמאות, אם מנהל קופת חולים בכפר מנדא מחתן את הבת שלו ומזמין אלפי אנשים לחתונה אז זו דוגמה.

סוזן מזאוי: אם יש סגר לילי שמתחיל מהיום וראש מועצה אומר, ומפרסם את זה ברשת החברתית:

סוזן מזאוי: תנסו לחתן לפני שעה שבע, אז זה עוד סימן.

סוזן מזאוי: ואם ראש עיר נצרת לא מאמין שיש קורונה עד שפרופ' גמזו מגיע אליו, ואני הייתי נוכחת במפגש הזה, אז זה גם מסביר את הדברים.

סוזן מזאוי: זה שאין הסברה, זה צריך לעשות ככה סימן שאלה, וכולנו פה באותה סירה, תרשו לי להגיד שאנחנו באותה סירה, ומהיום הראשון שמזאוי התגייסו למשימה, זה לא רק סוזן מזאוי, זה כל המשרד כולו, אנחנו עובדים סביב השעון.

סוזן מזאוי: ובאמת זו משימה של כולנו להסביר את זה.

סוזן מזאוי: אני זוכרת כאמא שהתאומים שלי התקשרו אליי ובכו: אמא, אנחנו חוזרים הביתה היום, למה?

סוזן מזאוי: כי כל בית הספר נחשף לחולה קורונה מאומת והם חזרו הביתה רועדים.

סוזן מזאוי: אז המשימה שלי כאמא קודם כל להסביר את זה לילדים שלי, לאוכלוסייה שלי ולכל אחד.

סוזן מזאוי: מבחינת הסברה, אנחנו הופכים כל אבן.

סוזן מזאוי: כל אבן.

סוזן מזאוי: דוגמאות, אני יכולה להתחיל.

סוזן מזאוי: איך שהתחילה ההסברה ב-12.3, ואני לא שוכחת את זה, והתחלנו - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל לפני כן, סוזן.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל יכול להיות שאני לא הבנתי נכון, אבל יש פה איזה שהם מסרים סותרים, מצד אחד את אומרת שאין אחד שלא יודע מה זה קורונה, שזה נכון, רק לא כולם מבינים כנראה את המשמעות של הקורונה ואת ההשלכות שלה, וכאן נכנס הנושא של ההסברה, ואם בסוף האנשים לא נרתעים מכך שהם יהיו חשופים לקורונה או יידבקו בקורונה או ידביקו בני משפחה מבוגרים בקורונה אז כנראה שההסברה לא הייתה אפקטיבית.

יפעת שאשא ביטון: זה פעם אחת.

יפעת שאשא ביטון: פעם שנייה, אני מסכימה איתך לחלוטין שהנושא של הדוגמה האישית הוא מאוד משמעותי כאן.

יפעת שאשא ביטון: הוא מאוד מאוד משמעותי כאן ובסוף יש אחריות, גם עלינו כנבחרי ציבור וגם על אנשים שהם מעצבי דעת קהל, שבעצם ישמשו דוגמה אישית כדי שהאזרחים יתגייסו.

יפעת שאשא ביטון: ובכל זאת, אני חוזרת חזרה לנושא של ההסברה, אם ההסברה הייתה כל כך אפקטיבית וחשובה, גם אם היינו רואים – אני רוצה שכל אזרח שיבין שכשראש מועצה אמר שתלכו מהר תתחתנו לפני הערב יגיד: זה לא נורמלי, הרי זה מסוכן.

יפעת שאשא ביטון: זה ייתן לנו בעצם את האינדיקציה לכך שכל ההסברה שנעשתה בחודשים האחרונים הייתה הסברה אפקטיבית.

יפעת שאשא ביטון: לכן איך שאנחנו לא מסתכלים על זה ואיך שלא נסובב את זה הסיפור הוא הסברה הסברה הסברה, הדרכה של הציבור להתנהגות נכונה, הבנה של הציבור מה המשמעות של המחלה הזו ושל הסכנות שטמונות בכך שאני אדבק, גם אם אני בן אדם צעיר ואולי אני אפילו לא אחווה בכלל את המחלה על כל הסימפטומים שלה, אבל יכולות להיות לכך השלכות מאוד חמורות עבור מי שמסביבי ומאוד מאוד יקר לי.

יפעת שאשא ביטון: שם אני מרגישה שאנחנו לא נמצאים, אנחנו לא שם, אחרי שישה חודשים אנחנו לא שם.

ג'אבר עסאקלה: אני אוסיף עוד שאלה, ברשותך.

ג'אבר עסאקלה: אני מסכים שאין אדם בישראל, או בעולם היום אולי, שלא יודע מה זה קורונה.

ג'אבר עסאקלה: השאלה עד כמה מאמינים שזה אמיתי.

ג'אבר עסאקלה: בחברה הערבית יש לנו עוד אתגר שלא דיברתי עליו קודם, שחלק מהאוכלוסייה לא מאמין שיש דבר כזה.

יפעת שאשא ביטון: וזה התפקיד שלהם, לשקף את זה.

ג'אבר עסאקלה: בדיוק.

ג'אבר עסאקלה: לא מאמינים שיש קורונה.

ג'אבר עסאקלה: אני גם מסכים לגבי הדוגמה האישית ואני רוצה להגיד כאן, ולמרות שכאילו רק אני ואת שם על המסך מהאוכלוסייה הערבית, אנחנו יכולים לבקר את משרד הבריאות, יכולים לבקר את הקמפיינים, חלק גדול מהאחריות זה עלינו כמובן, ראשי הרשויות, חברי הכנסת, כל המנהיגים, אנחנו צריכים גם להוות דוגמה אישית וגם לפעול מאוד מאוד אינטנסיבי כדי להשפיע.

ג'אבר עסאקלה: אני מסכים עם הביקורת שלך, אבל עדיין האתגרים האלה עומדים בפנינו ואנחנו צריכים לפענח או למצוא דרכים איך להתמודד איתם.

יפעת שאשא ביטון: ברור.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, סוזן, אם את רוצה להתייחס לזה ולהגיד איך אתם מתכוונים להתמודד.

סוזן מזאוי: אני אוסיף שבאמת אנחנו גם לומדים וחוקרים את השטח כל יום מחדש וחשוב לי להגיד שהיום אנחנו יותר ויותר מעלים לתקשורת אנשים שהם חולים אמיתיים.

סוזן מזאוי: אני מדברת על צעירים ולא על בני 80 ו-75, עד גיל 50.

סוזן מזאוי: אתמול במשפחה של שמונה אנשים בתוך משפחה, כולם נדבקו, הם סירבו להגיד שהמקור זה חתונה, לא פרסמנו את זה כמובן, אבל אנחנו יודעים שזה חתונה.

יפעת שאשא ביטון: למה לא פרסמתם?

יפעת שאשא ביטון: ממה אתם מפחדים?

סוזן מזאוי: פרסמנו קטע שעוברים חודשיים - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, למה לא פרסמתם?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה, למה לא פרסמתם?

יפעת שאשא ביטון: להיפך, אנחנו יש לנו חובה להביא את הכול, את כל האמת כפי שהיא.

סוזן מזאוי: אם אני מפרסמת את זה אנשים לא ירצו לדבר, לא ירצו לעלות בתקשורת.

יפעת שאשא ביטון: אבל את לא אומרת חתונה של מי.

יפעת שאשא ביטון: נו, אז על מי אנחנו עובדים?

סוזן מזאוי: ואחר כך הם ישלחו לי תביעה.

סוזן מזאוי: אני אישית, מבחינתי, חשוב לי להעלות את זה לתקשורת שמשפחה שלמה של שמונה אנשים, שהכי קטן הוא בן חודשיים, כולם בבית, כולם לא עובדים, כולם בבידוד ואחד מהם זה אח בבית חולים בצפון, בגליל, אצל פרופ' מסעד ברהום, לא משנה, ואפילו, עד כששכנענו אותו בחשיבות של לבוא, לדבר, שלחשוף את הנושא הזה בתקשורת זה כל כך חשוב, עבדנו על זה שבועיים.

סוזן מזאוי: עכשיו, אנחנו כל יום עובדים על עוד אנשים שיחשפו את עצמם, שיגידו כמה זה חשוב להסביר את זה ואפילו הם לא היו שם ולא האמינו שהם פתאום יחלו, ולא חשבו שהם יהיו שם אי פעם.

סוזן מזאוי: כל יום יש דברים חדשים וכל יום יש אתגרים חדשים.

סוזן מזאוי: אתמול בן 12 גם כן חלה בקורונה והוא העלה סרטון.

סוזן מזאוי: אנחנו לא יכולים להעלות אותו כי הוא פחות מ-18, אז הוא העלה את זה לרשת שלו.

סוזן מזאוי: אמא שלו גם כן שדרנית רדיו וטלוויזיה - --

יפעת שאשא ביטון: סוזן, זה לא הסברה שיטתית.

יפעת שאשא ביטון: זה נחמד.

יפעת שאשא ביטון: סוזן, סליחה שאני עוצרת אותך, אני מוכרחה לומר משהו ואז אני אשאל אותך שאלות קונקרטיות.

יפעת שאשא ביטון: זה לא הסברה ממוסדת, זה פרטץ', בן 12 נדבק ואז הוא מעלה סרטון כי אנחנו לא יכולים להעלות ואנחנו רק אוספים ואנחנו גם עושים בערך, אנחנו מספרים ליד ולא באמת אומרים איפה מקור ההדבקה.

יפעת שאשא ביטון: אז אני לא מבינה, או שאנחנו נלחמים על זה, נלחמים על זה בכל הכוח, או שאנחנו, את יודעת, ממשיכים ב-nice to have ואנחנו רואים שה- nice to have הזה לא באמת נותן לנו איזה שהיא תועלת, בטח לא בתקופה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה רגע לשאול אותך בצורה ממוקדת.

יפעת שאשא ביטון: איזה קמפיינים יש לכם ממוסדים שאתם מביאים אותם בצורה מבוקרת לאוכלוסייה הערבית ואיך אתם מגיעים לכולם, גם לאלה שיש להם מדיה בבית וגם לכאלה שאין להם מדיה בבית?

יפעת שאשא ביטון: תהיי ממוקדת בזה כדי שנוכל להתקדם.

סוזן מזאוי: אוקיי.

סוזן מזאוי: אז קודם כל אנחנו יודעים שהחברה הערבית היא חברה מאוד צעירה, 70% הם מתחת לגיל 35, אוהדי כדורגל, הצעירים בעיקר, אז אנחנו כן פונים לצעירים האלה דרך כדורגלנים, דרך משפיענים, או שהם אמנים שהם זמרים או אמנים שהם מופיעים בטלוויזיה, בסדרות כמו פאודה ואחרים.

סוזן מזאוי: אנחנו רואים שככל שאנחנו מדברים לקהל הצעיר עם האנשים שמשפיעים עליהם אז זה יותר מדבר אליהם.

סוזן מזאוי: עד היום ההשפעה של אותם סרטונים, אגב מאות סרטונים נעשו לצעירים בקרב האוכלוסייה הזאת והקהל הספציפי הזה, ואנחנו יודעים שזה עבד מאוד.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל זה לא עבד כי אנחנו ראינו את החברה הערבית ואת ההתנהגות שלה ולא במקום של האשמה, אלא ממקום שאנחנו רואים את אורח החיים ואנחנו רואים את החתונות ואנחנו ראינו גם בטלוויזיה את ההתייחסות שלהם שהם לא באמת מאמינים שיש פה איזה שהיא דרמה והרבה מאוד מהמאומתים הם בקרב האוכלוסייה הערבית.

יפעת שאשא ביטון: שוב, לא ממקום של האשמה, אלא ממקום של לשים רגע את העובדות כפי שהן.

יפעת שאשא ביטון: אז לבוא להגיד שזה מאוד מאוד עבד, לא יודעת, אין לי אינדיקציה מבחינת נתונים שזה אכן עובד.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, את אומרת מאות סרטונים, אני אשמח לקבל ארבעה-חמישה רק כדי להבין באיזה סרטונים מדובר ואיך מונגשים הסרטונים האלה, למי הם מגיעים?

יפעת שאשא ביטון: באיזה אמצעים?

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לקבל את הנתונים הקונקרטיים.

יפעת שאשא ביטון: אתם חברת פרסום, או שאת מרכזת את הפרסום של זה, נכון?

יפעת שאשא ביטון: אז את בטוח יודעת להגיד לי מה ההיקפים.

סוזן מזאוי: כמובן.

סוזן מזאוי: יש קידומים שמשלמים עליהם כסף ואז מקדמים את הסרטונים האלה והם מגיעים לאנשים הספציפיים לפי קהל היעד המטורגט, ויש סרטונים שיותר שולחים אותם לקבוצות העיתונאים, יש שם למעלה מ-300 עיתונאים, גם האתר הכי קטן ש - - -

אנדרי קוז'ינוב: כל החשיפה הזו של פייסבוק זה חמש עד עשר שניות.

סוזן מזאוי: הוא נמצא בקבוצת העיתונאים והוא מקבל את זה ומעלה את זה לפייסבוק שלו ולאתר שלו.

יפעת שאשא ביטון: מה זה עוזר לי בקבוצת העיתונאים?

אנדרי קוז'ינוב: אפשר הערה?

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה, סוזן, על הדברים, כי בכל זאת אני בטוחה שאתם עושים את הכי טוב שאתם יכולים, או לפחות מבחינת מה שאתם מאמינים בו ויש לכם כוונות טובות, אבל להגיד לי שאתם שולחים את הסרטונים לקבוצת העיתונאים, העיתונאים הם האחרונים שצריכים הסברה, הם כל היום חיים את זה.

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה שזה יגיע לציבור, שהאנשים ייחשפו, שהתלמידים בכפר יבינו, שהצעירים בעיר יראו.

ג'אבר עסאקלה: אבל הם מפרסמים את זה הלאה.

סוזן מזאוי: לא, אני מבקשת להדגיש, 300 העיתונים, למעלה מ-300 עיתונאים, שאנחנו שולחים להם את הסרטונים הם מעלים את זה לפייסבוק שלהם, לאינסטגרם שלהם ולאתר שלהם.

סוזן מזאוי: זה אומר שאנשים שהולכים אחרי, היישוב הספציפי אכסאל, שיש בו כמה אלפים ונחשף לאתר הזה, התוכן שלי שאני שולחת נמצא שם.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור אני לא רואה שום דבר שיטתי.

ג'אבר עסאקלה: מה לגבי אתרים מקומיים.

יפעת שאשא ביטון: תודה, סוזן.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, חבר הכנסת קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: גם בהתייחס למה שעינב אמרה קודם וגם מה שאת אומרת על האינסטגרם והפייסבוק, הזמן הממוצע של צפייה בפייסבוק הוא בין שלוש לעשר שניות, בעשר השניות האלה, חצי דקה זה גג, זה הכי גבוה שאפשר לצפות בפייסבוק, ואלה גם הנתונים של משרדי הפרסום, אי אפשר להעביר מסרים רציניים בחצי דקה וגם לא בעשר שניות, גם לא פרסומת מסחרית.

אנדרי קוז'ינוב: לכן הנתונים, ככל שהם יהיו וככל שתדווחו שמאות אנשים נחשפו לזה והשקיעו בזה עשרות מיליונים בקידום, בעיניי זה לא אפקטיבי.

אנדרי קוז'ינוב: אבל רציתי לשאול, האם פניתם מבחינה הסברתית, וגם חבר הכנסת ג'אבר, האם אתם עובדים עם האימאמים במסגדים כדי שבדרשות השבועיות שלהם גם יתעסקו בדברים האלה?

אנדרי קוז'ינוב: זה דבר חשוב בחברה הערבית, יש הנהגה דתית.

סוזן מזאוי: כמובן, כמובן.

סוזן מזאוי: אני חייבת להגיד שאימאמים, רשימה של כל האימאמים מהדרום עד הנקודה הכי רחוקה בצפון, אנחנו בקשר מתמיד איתם יום יום.

סוזן מזאוי: ראשי רשויות גם, אימאמים גם.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל ראשי הרשויות אחר כך עושים חתונה ואומרים: בואו תתחתנו לפני שבע.

יפעת שאשא ביטון: השאלה מה קורה עם זה שאתם בקשר איתם.

יפעת שאשא ביטון: יש לכם בקרה על כמה דרשות היו לצורך העניין במסגדים או במוסדות החינוך או כמה באמת הנגשות פיזיות של הסיפור הזה של הקורונה התרחשו?

יפעת שאשא ביטון: יש לכם איזה שהיא בקרה על זה?

סוזן מזאוי: המסגדים והכנסיות ואצל הדרוזים גם, אנשים הכי שומרים ושם כמעט שאין הדבקות ואנחנו מכירים את זה מהנתונים שלנו, אנחנו יודעים שאין הדבקות שם.

אנדרי קוז'ינוב: לא, הכוונה זה להפיץ דרך הדרשות, זה לא רק במסגד עצמו.

ג'אבר עסאקלה: הרי האימאמים והשייח'ים הם עובדי מדינה, הם קיבלו הוראה והם מיישמים.

סוזן מזאוי: לא כולם עובדי מדינה.

ג'אבר עסאקלה: אימאמים כן.

יפעת שאשא ביטון: לתחושתי אין פה הבנה של איך צריך להיראות מערך ההסברה.

יפעת שאשא ביטון: סליחה שאני אומרת את זה, אם אומרים לי במסגד אין הדבקה ואני לא רוצה שבגלל שבמסגד יש הדבקה כזו או אחרת, זה בכלל לא רלוונטי, אלא הרלוונטיות היא שבסוף האנשים האלה הולכים הביתה ומעבירים את זה לילדים שלהם ומעבירים את זה לנשים שלהם ומעבירים את זה לבני המשפחה שלהם ואנחנו כך מגלגלים בעצם את ההסברה הזו מהמוקד שנתפס כבר סמכא, שיש לו השפעה על הקהילה, אל כל הקהילה.

יפעת שאשא ביטון: אז לבוא ולהגיד לי ששם פחות נדבקים, זה לא רלוונטי, תשמעו, אני אומרת לכם שאנחנו מפספסים וזה מוכח בשטח.

סוזן מזאוי: פחות נדבקים כי אנשים מצייתים להוראות, לא מגיעים יותר אם צריך 20 אז 20, אם עשר אז עשר.

יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור?

יפעת שאשא ביטון: אז איך את מסבירה את ההדבקה בחברה הערבית?

סוזן מזאוי: חתונות ואין אכיפה.

יפעת שאשא ביטון: בסדר, אבל איך את תגיעי אליהם?

אנדרי קוז'ינוב: אם האימאמים יגידו בדרשות שלהם, את אומרת אכיפה, אם האימאמים יגידו בדרשות בימי שישי שהחתונות ההמוניות האלה זה מסוכן, לצורך העניין, אז מן הסתם אנשים מאמינים יישמעו להם.

ג'אבר עסאקלה: חלק ישמעו להם, בטח.

מיקי לוי: השאלה אם פרנסי היישוב ומובילי הדעה וחברי הכנסת מסוגלים לגייס את אנשי הדת, כי המסגד, מידיעותיי הדלות, הוא המקום המרכזי בחברה הערבית ויש את הרמקול ואפשר בהחלט - - -

ג'אבר עסאקלה: מיקי, זה מאחורינו.

ג'אבר עסאקלה: אני חושב - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת לוי, זה בדיוק מה שאמרנו.

יפעת שאשא ביטון: אמרה לנו סוזן, אנחנו בקשר שוטף איתם.

מיקי לוי: שמעתי אותה.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה שהם בקשר שוטף איתם - -

מיקי לוי: לא עושה את זה.

יפעת שאשא ביטון: - - זה לא עוזר לי.

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לדעת כמה דרשות כאלה הם מעבירים בכל תפילה שלהם ומעבירים את המסר כדי שהמסר יתגלגל הלאה.

ג'אבר עסאקלה: המנהיגות הדתית מגויסת.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, סוזן יודעת, מכל העדות, האימאמים בכנסיות, בח'ילוות אצל הדרוזים, המנהיגות הדתית מגויסת, והיא אומרת ואפילו סוגרת את המסגדים ומדברים בדרשות וכו', אבל גם כמו שהפרסום של סוזן גם הפרסום של השייח'ים לא עובד מספיק.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו עוד לא מפצחים את הגרעין של ההתנגדות או של אי הציות להוראות.

ג'אבר עסאקלה: אני אומר לכם ביישוב שלי, כשאני מסתובב, לפעמים אני נראה מצחיק, אני נוסע באוטו ואני היחידי עם מסכה ומסביבי כולם בלי מסכות.

ג'אבר עסאקלה: לך תסביר.

ג'אבר עסאקלה: ראש המועצה מופיע כל יום.

יפעת שאשא ביטון: אתה מעיר להם?

ג'אבר עסאקלה: כן, בטח.

ג'אבר עסאקלה: בטח.

ג'אבר עסאקלה: אני גם כשנכנס למקום שאין אנשים עם מסכות אני אומר להם, מעיר להם ויוצא, אני לא יכול להישאר.

ג'אבר עסאקלה: זה הסיפור שלנו.

ג'אבר עסאקלה: אני לא יודע אם זה אפקטיבי, אגב, יפעת, משהו עמוק יותר שאני אולי לא מצליח להסביר אותו או לא מבין אותו עד הסוף, אבל זו ההתמודדות שלנו, זה האתגר שלנו, איך אנחנו נביא את האנשים להאמין שזה מסוכן ולקחת אחריות.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אני מסכימה איתך חד משמעית.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ג'אבר, תודה רבה לך, סוזן.

יפעת שאשא ביטון: אני מאחלת לך ולכולנו שאתם תצליחו להכות שורשים בהסברה בקרב החברה הערבית.

סוזן מזאוי: משפט אחרון, אנחנו ביחד בזה, אנחנו ביחד ולא לבד.

סוזן מזאוי: כל המלצה, כל מסר, רק תגידו, אנחנו מוכנים לשתף פעולה מלאה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: מני חדד, אנחנו נשמח אם זה יהיה מאוד ממוקד, איך נעשית הסברה, לכמה אנשים אתם מצליחים להגיע.

יפעת שאשא ביטון: שמעת את הלך הרוח בשיח הזה, אז תנסה לגעת במקומות החשובים.

מני חדד: קודם כל צהריים טובים לכולם ותודה רבה.

מני חדד: אני אתחיל מזה שהמגזר החרדי נאלץ להתמודד עם שני נגיפים, נגיף ראשון זה נגיף הקורונה והנגיף השני זה נגיף ההסתה שברגע שהמגזר מרגיש מופלה וכשהוא חווה אותו בכל מקום אז למעשה חלק מההתמקמות שלו בולם ואז התפיסה היא נגד הכול למעשה.

מני חדד: לכן אנחנו פועלים, אני במטה ההסברה כבר מעל חודשיים וחצי, ואנחנו פועלים לאורך כל הדרך מול כלל מרכיבי האוכלוסייה החרדית, כל המגזרים, כולל המגזרים המתבדלים, שמאוד מאוד קשה לדבר איתם.

מני חדד: הפקנו עד היום עשרות סרטונים, הפקנו עיתון שהוא פה לידי, 56 עמודים, אני רוצה שתראו אותו, עיתון של מעל 200,000 עותקים שחולק בכל תיבות הדואר בריכוזים החרדיים.

מני חדד: אין יישוב חרדי או אין שכונה חרדית בארץ שלא קיבלו את העיתון הזה לתיבות הדואר.

מני חדד: עבדתי אני ברמה האישית ימים ולילות מול רכזי הקורונה וחמ"לי הקורונה בערים הגדולות, המעורבות והנציגים החרדים וחברי המועצות החרדים לוודא שכל אזור חרדי קיבל אותו.

מני חדד: הפקנו עיתון דומה שחולק ביחד לילדים.

מני חדד: 40 עמודים גם עם חידות וגם עם המון המון תוכן צבעוני ומעניין עם אם אפשר לקרוא לזה סלבס חרדיים לילדים שהילדים מכירים אותם.

יפעת שאשא ביטון: כן, נראה מדליק.

אנדרי קוז'ינוב: עד עכשיו הכי מקורי שראינו.

יפעת שאשא ביטון: אגב, מכל מה שהוצג כאן זה הדבר הכי מזמין ונראה הכי אטרקטיבי.

יפעת שאשא ביטון: אני לא בטוחה שהם ייקחו את זה בגלל הקורונה, הם ייקחו את זה בגלל הצבעוניות והכול.

יפעת שאשא ביטון: זה, אגב, מבחינת הסברה ומבחינת חינוך של ילדים המסרים הסמויים, זה שהם ממלאים וזה נכנס להם תוך כדי החוויה הזו זה בסופו של דבר יעשה את העבודה.

יפעת שאשא ביטון: תעשו דברים כאלה גם למבוגרים.

מני חדד: עשינו.

מני חדד: ויותר מזה, עשינו גם בעיתון הילדים חידון עם פרסים, כלומר יש בעיתון עצמו שאלות על קורונה והתנהגות וכללים עם מוקד טלפוני הילדים מתקשרים ומגיבים שם ועונים ומשתתפים.

מני חדד: היו אלפי אלפי אלפי ילדים שהתקשרו יום יום וענו והם פשוט נהנו.

אנדרי קוז'ינוב: קח את זה ותרחיב את זה לשאר אגפי המשרד, גם לשפות.

יפעת שאשא ביטון: שיעשו את זה בשפות נוספות, שייקחו את זה, זה פורמט מצוין.

מני חדד: אני שמח.

מני חדד: אין לי ספק, המשרד עובד בכל הכוח בכל גזרה.

מני חדד: במגזר החרדי עשינו עוד דבר, לפני חודש בסגרים שהיו בחלק מהריכוזים אז ממש און ליין, הרי לצערנו מהסגר ידענו, כמו כולם, כמעט באותו יום, אז הפקנו חוברת הסברה מיידית לכל שכונה חרדית או לכל ריכוז חרדי שנכנס לסגר, עם נתונים למה נעשה הסגר, מה אומר הסגר, שאלות על הסגר, מה צריך לעשות ואיך להתנהג, עם טלפונים של כל המוקדים, גם של העירייה וגם של קופות החולים.

יפעת שאשא ביטון: מדהים.

מני חדד: עשינו רכבי כריזה שנתנו מענה, עשינו הודעות IVR לאוכלוסייה שלא נחשפה או לא מכניסה לבית חומרים מתיבות הדואר, יש גם כאלה, הגענו לכל הטלפונים של כולם.

מני חדד: עשינו שו"ת מאוד מאוד רחב עם מאות שאלות שכלל את כל האופציות שיכולות להיות, טיסה לחו"ל וחזרה מחו"ל, בידוד, מה זה אומר בידוד, איך מתבודדים.

מני חדד: הכול מכל כל, את כל נושא הקורונה, הקפנו אותו.

מני חדד: זה גם חולק בקרוב ל-200,000 עותקים.

מני חדד: הגענו, אני חושב, ממש לכל אדם.

מני חדד: הפקנו חומרים באידיש, גם בתיבות הדואר, גם בבתי כנסת, גם הודעות רחוב בריכוזים של הקהילות המתבדלות.

מני חדד: אני חושב שמבחינת הסברה הצלחנו לפחות להגיע למרבית האוכלוסייה בכל דרך.

מני חדד: גם הסרטונים שהפקנו, מאוד מאוד יפים, אני אשמח גם לשלוח לכם שתצפו בהם, הפקנו אותם.

מני חדד: לא לכל החרדים יש גלישה באינטרנט ולא לכולם יש חשיפה לאתרים ששם עלו הסרטונים, אז יש מושג כזה שהיה פעם אצל כולם, בא במייל, אז יש כאלה בא במייל לחרדים, שיש עשרות אלפי חרדים שמקבלים מיילים בבוקר כזה עם חדשות קטנות, עיקריות, מה שהיה באותו יום, ולמעשה שם שלחנו גם את הסרטונים.

מני חדד: אני יכול להגיד שקיבלתי אפילו מבתי גדולי ישראל שהיינו אצלם, שמעתי מחמאות על הסרטונים, שהם היו מאוד מאוד ברורים והעבירו מסר.

יפעת שאשא ביטון: שנייה, מני, אני רוצה רגע למקד.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל אתם מצליחים לגייס דמויות משפיעות שמשפיעות על דעת הקהל?

יפעת שאשא ביטון: מה קורה בסוף כשהם מגיעים לדרשות שלהם, בתי הכנסת, בישיבות, שם נעשית הסברה וגיוס, כל הדבר היפה הזה שראינו?

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף אנחנו רואים שם הרבה מאוד הדבקה.

מני חדד: אז קודם כל יש לנו חמ"ל רבנים, יש לנו מטה שלם שעובד מול גדולי ישראל וגם בעיתון, אני אראה את זה, כי זה כל כך יפה, לקחנו פשוט את כל גדולי ישראל הבולטים, מכל המגזרים, ספרדים, ליטאים וחסידים, כל רב מה הוא מתבטא, ברמה מאוד מאוד ברורה, שזה למעשה מורי ההוראה הכי גדולים והכי משפיעים במגזר החרדי.

מני חדד: לקחנו ממש כל חצר וחצר, הבאנו את הבכירים בה, על מנת שהציבור יראה וייחשף בכל דרך שרק אפשר לדבריהם של גדולי ישראל.

מני חדד: כמובן שהרבנים גם עשו סרטוני וידיאו, עשרות סרטוני וידיאו מרבנים שיצאו גם לאתרים, גם בקבוצת מיילים וגם בווטסאפים.

מני חדד: לא הפצות שזרקנו לקבוצה, יש חברות שזו עבודתם, להפיץ בקבוצות ווטסאפ, בעיקר חרדיות, שזה אלפי קבוצות.

מני חדד: אנחנו שכרנו אותם.

מני חדד: אין כמעט חברה שלא עובדת איתנו וכולם מפיצים את כל חומר ההסברה על מנת שנוכל להגיע לכולם בכל דרך.

מני חדד: גם ידוענים חרדים, אמנים.

מני חדד: לשם דוגמה זמרים חרדים שחלו בקורונה, עשינו איתם כתבות והם התראיינו איך זה להרגיש חולה קורונה.

מני חדד: גם שדרנים שחלו בקורונה, שיתפנו אותם, והם מסרו גם בכתבות וגם בווידיאו, גם ברדיו את ההרגשות שלהם.

מני חדד: אני חושב שאנחנו כל הזמן נוגעים בכל דבר אפשרי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, מני.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו באמת מתרשמים ממה שהוצג כאן.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר, נשאלו כאן שאלות, אז איך זה שיש שם הדבקה המונית.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל צריך לזכור את צורת החיים שם, את זה שאנחנו מדברים על משפחות גדולות, בלי עין הרע, כן?

יפעת שאשא ביטון: אבל משפחות גדולות בתוך מרחב מאוד צפוף במרחבים קטנים, בבתים שהם לא מאוד גדולים, וגם לזה יש השפעה משמעותית.

יפעת שאשא ביטון: וכן, צריך לעשות עוד עבודה גם במגזר החרדי בגלל התחושה שנוצרה שכולם כאילו מטילים את הכול עליהם, מה שאנחנו טורחים כל הזמן לומר שלא, ולמנוע את ההתרופפות שאנחנו מתחילים להרגיש.

יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה, מני, יישר כוח ואפשר לאמץ חלק ממה שעשיתם גם לאוכלוסיות האחרות.

יפעת שאשא ביטון: פרופ' חגי לוין, בבקשה, ואחר כך שירן שמחי.

חגי לוין: תודה רבה לך, יושבת ראש הוועדה.

חגי לוין: אני מאוד מודאג שאני כאן.

חגי לוין: אנחנו עכשיו נמצאים בישראל במצב של פאודה, פאודה זה כאוס, ההיפך מפאודה זה ניזאם, זה סדר.

חגי לוין: ישראל צריכה סדר.

חגי לוין: היא לא צריכה סגר, היא צריכה סדר.

חגי לוין: את קראת בצדק לדיון 'עידוד התנהגות בריאותית', לא רק הסברה.

חגי לוין: קידום בריאות זה תהליך שמאפשר לבני האדם להגביר את שליטתם על בריאותם ולשפרה.

חגי לוין: הדגש הוא שליטה על הבריאות, העצמה.

חגי לוין: וזה לא רק בישראל, זה אתגר מאוד גדול, אנחנו במגפה עולמית, אבל מה שצריך לזכור, כולנו, כל הזמן, כשאנחנו מדברים אחד עם השני איך אנחנו מעצימים אחד את השני.

חגי לוין: פה יש עניין מאוד חשוב, שזה לא רק הסברה, אלא שתהיה כתובת ברורה.

חגי לוין: אני הייתי בבית מלון ואני יודע גם מה קורה בבתי ספר ובבתי כנסת ובמקומות אחרים, לא יודעים למי לפנות לקבל תשובות קונקרטיות.

חגי לוין: בעל בית המלון, העובדים, מנהל המטבח, רוצה לדעת, אני עושה ככה או אני עושה ככה?

חגי לוין: אין לו היום את מי לשאול ולקבל תשובה מוסמכת.

חגי לוין: בדבר הזה צריך לעשות סדר.

חגי לוין: אנחנו צריכים מקדמי בריאות.

חגי לוין: זה הולך יחד עם הפיקוח.

חגי לוין: גם הפיקוח קודם כל צריך להנחות ולעזור ואחר כך לפקח.

חגי לוין: בוודאי מי שמסכן את כולנו ובעצם עושה פשע, בוודאי שצריך לאכוף כנגדו את הכללים, אבל לפני זה צריך להדריך את הציבור איך לפעול נכון ובדבר הזה אנחנו כרגע לא עושים מספיק.

חגי לוין: אנחנו צריכים לסייע בשטח.

יפעת שאשא ביטון: לעצב ולסגל דפוסי התנהגות.

חגי לוין: נכון, אנחנו צריכים לשנות את הנורמה החברתית.

חגי לוין: הנורמה החברתית כיום, כפי שאת אמרת, שזה לגיטימי לעשות אירוע המוני וכן הלאה.

חגי לוין: חשוב להבין שמבחינה אפידמיולוגית האוכלוסייה שבה אנחנו רואים את הקפיצה בהדבקות זה גילאי 15 עד 30.

חגי לוין: שם אנחנו צריכים עכשיו לעבוד באופן ייעודי, עם הצעירים בישראל, איך הם צריכים, לא רק בשביל להגן על בריאותם, אלא בשביל להגן על החברה כולה, בשביל להגן על הקשישים, בשביל להגן על החולים.

חגי לוין: צריך שהמסר הזה יעבור ביחד.

חגי לוין: אנחנו צריכים היגיון.

חגי לוין: מה שאת דורשת כל הזמן, בצדק כאן, זה חלק מבניית אמון הציבור.

חגי לוין: אם מחליטים החלטה, סגר לילי, מאה אחוז, אולי זה הפתרון, אבל בואו תתייצבו בפני הציבור, תסבירו את ההיגיון, תעבדו ביחד, כי אם הציבור לא מבין למה הוא עושה את הדברים הוא לא יעשה אותם.

חגי לוין: יש לנו כוח מאוד גדול של הרופאים בישראל.

חגי לוין: היום יש אמון מאוד גדול, עדיין, ברופאים.

חגי לוין: אנחנו מעמידים את עצמנו לרשות הציבור גם בעניין הזה.

חגי לוין: קיימנו אתמול דיון של ההסתדרות הרפואית, של פורום קורונה של ההסתדרות הרפואית, אנחנו מתחייבים שאנחנו נעשה הכול כדי להגן על הציבור, אנחנו מצפים מהציבור, ולא משנה מה הממשלה והרשויות עושות, שהציבור כל אחד ידאג לעצמו, למשפחתו, לקהילה שלו ולכולנו על ידי הקפדה על הכללים מעבר לתקנות.

חגי לוין: זה לא עניין של התקנות, זה עניין של כל מגע, כשאתה בא במגע פיזי הדוק עם אנשים אתה מסכן את עצמך - - -

יפעת שאשא ביטון: באינטרס האישי של אנשים יהיה להגן על עצמם ועל הסביבה שלהם.

חגי לוין: בדיוק, בדיוק.

יפעת שאשא ביטון: אם כל אחד יעשה את זה - - -

חגי לוין: וזאת כל התורה על רגל אחת, אחריות, אחריות אישית, אחריות לאומית.

חגי לוין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, פרופ' חגי לוין.

יפעת שאשא ביטון: שירן שמחי, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, זה גם הסיבה שאמרתי, גם כשדיברנו על האכיפה, דיברנו אם לתת ישר דוח או התראות ואמרתי שהתהליך צריך להיות תהליך מחנך במובן הרחב, שהוא בונה, הוא מעצב את התנהגות הציבור לפני שהוא בא ומטיל את השוט.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד.

שירן שמחי: צהריים טובים.

שירן שמחי: מי שמכיר את מערך ההסברה של פיקוד העורף הוא מערך הסברה מנוסה ומיומן בשיח עם הציבור הישראלי, גם ביום יום בהכנה למצבי החירום השונים, ככזה שאחראי על הג"א, ההתגוננות האזרחית במדינה, וגם ככזה שמנחה את הציבור ומסביר לו את החירום והתנהגות מצילת חיים.

שירן שמחי: אנחנו פחות מתעסקים בשיווק ופרסום, אלא יותר בהסברה שמניעה להתנהגות מצילת חיים.

יפעת שאשא ביטון: איך אתם עושים את זה, שירן?

שירן שמחי: אז אני אומרת, זה מאוד חשוב מאיך שאנחנו בנויים ומתפיסת ההפעלה שלנו, אבל מי שבונה את האסטרטגיה ומי שגם כותב את ההנחיות שניתנות לציבור במצבי חירום זה נעשה בתוך מערך ההסברה, זאת אומרת הוא לא מקבל את ההנחיות ואחראי רק להנגיש אותן, הוא נמצא בתהליך קבלת ההחלטות ובתהליך של כתיבת ההנחיות לציבור.

שירן שמחי: יש לנו מערך של התנהגות אוכלוסייה שהם אלו שמנתחים את התנהגות האוכלוסייה, מנסים להבין איך האוכלוסייה צפויה להתנהל במצבי חירום, מנתחים את ההתנהגות שלה בתוך מצבי חירום ולנסות להבין למה ההתנהגות כפי שהיא נצפית ולהבין ממה היא נובעת.

שירן שמחי: לפעמים ההתנהגות נובעת מפער במידע, מחוסר הבנה במידע או בכלל מסיטואציות אחרות לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: או מחוסר אמון שנוצר.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאחד האתגרים הכי גדולים שלכם זה לגייס חזרה את הציבור באמצעות יצירת אמון מחודש.

יפעת שאשא ביטון: זה חתיכת אתגר.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו השאלה היא קודם כל איך לעשות את זה וגם כמה זמן אתם חושבים – אין לנו הרבה זמן, אין לכם את 100 ימי החסד, גם לא את 100 שעות החסד, הדברים צריכים לקרות עכשיו ואני רוצה לדעת עד כמה אתם באמת ערוכים ומוכנים.

שירן שמחי: אני מסכימה.

שירן שמחי: הסיפור של אמון הוא הבסיס לכול.

שירן שמחי: אם הציבור לא מאמין בגורם שמעביר את המידע וההנחיות אז הוא לא יפעל על פיהן, אם לציבור יש פער אמון קשה זה לא משנה כמה הסברה נעשה, כולנו.

שירן שמחי: יכול להיות שהפערים הם לא רק פערים, עוד פעם, של הבנה ושל אמון, יכולים להיות פערים נוספים אחרים, הנחיות שקשה ליישם אותן בפרקטיקה במשפחות מרובות ילדים או במגזרים מסוימים, דברים שנובעים ממצב סוציואקונומי כזה שמקשה על חלק מהדברים.

שירן שמחי: זאת אומרת אנחנו רואים פה פערים שהם לאו דווקא רק פערים הסברתיים שצריך גם להתייחס אליהם והסך הכול משרת את זה שאנחנו רוצים שהאוכלוסייה תתנהג בצורה מסוימת.

שירן שמחי: עינב הזכירה את זה, אבל אני אזכיר את זה פה, שפיקוד העורף מסייע למערך ההסברה של משרד הבריאות והאחריות היא במשרד הבריאות.

שירן שמחי: קיבלנו לידינו את הנושא של הסברת הרמזור, ביחד עם הרשויות המקומיות והשלטון המקומי אנחנו עכשיו מתניעים את הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אתם כבר ערוכים עם ההסברה של הרמזור?

יפעת שאשא ביטון: כי סוף סוף הדליקו את האור שם וזה מתחיל לרוץ.

שירן שמחי: התחלנו ביום חמישי בהנגשה של נושא הרמזור, העלינו את זה בפלטפורמות של פיקוד העורף ובפורטל החירום הלאומי שמנוהל על ידי פיקוד העורף, בדיגיטל, בכל העיתונות ובתחנות הרדיו.

שירן שמחי: לא עלינו בטלוויזיה.

שירן שמחי: אולי זה אפילו נכון שבסוף לא עלינו, כי כרגע רמזור בא להביא איזה שהיא בשורה ובימים האחרונים אנחנו מדברים על כל מיני סוגי סגרים, אז אני חושבת שייקח לנו קצת זמן להתניע אותה בשטח, בפרקטיקה, זה תלוי בהחלטות המדיניות שיתקבלו.

שירן שמחי: הבנתי שעכשיו יצאה הוועדה והחליטה על סגרים ליליים בחלק מהרשויות ואני לא יודעת לאן אנחנו נלך כמדינה בחגים, אבל גם זה ישפיע על ההטמעה של התוכנית.

יפעת שאשא ביטון: זה פשוט עצוב ומקומם שכל המדינה בהולד כי לא יודעים אם יהיה סגר בחגים או לא יהיה סגר בחגים וזה שבכלל מראש משאירים את זה פתוח ולא מחליטים שלא יהיה סגר ואנחנו מטפלים בשיטת הרמזור, הרי בשביל מה צריך את הרמזור אם בסוף בקצה רוצים לנעול את הכול?

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך בכנות, זה לא אלייך, אבל את משקפת לנו את המציאות שבה נמצאים, אגב, כל האזרחים במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אם אתם חווים את החוויה של חוסר הוודאות ולא יודעים איך להתקדם בהסברה שלכם, אז איך אנחנו מצפים שהציבור בקצה בכלל יבין מה קורה כאן?

יפעת שאשא ביטון: ליבי איתכם, באמת אני אומרת, כשמוטלת עליכם האחריות והחובה, ואני לגמרי חושבת שעליכם מוטלת אחריות והחובה, אבל אתם לא מסוגלים כרגע לקיים את האחריות והחובה הזו כי אתם לא יודעים לאן פנינו.

שירן שמחי: אני חושבת שהמטרה של התוכנית הזאת להיות אסטרטגיה ארוכת טווח וברגע שבאמת נראה שהיא כזו אז נוכל להטמיע אותה.

יפעת שאשא ביטון: מסכימה איתך לגמרי.

שירן שמחי: אני חייבת להגיד כמה דברים, ושמעתי כאן את כל ההתייחסויות של כולם.

שירן שמחי: בתחילת אירוע הקורונה פיקוד העורף עם משרד ראש הממשלה ניצל איזה שהיא הזדמנות והקים פורטל חירום לאומי, למי שמכיר או לא מכיר את הפורטל.

שירן שמחי: בשבוע האחרון השקנו אותו בארבע שפות, הוא עד עכשיו היה בעברית ובערבית, פתחנו אותו גם ברוסית ובאנגלית, כולל עם מידע מותאם לציבור החרדי, זה אומר שהוא מדבר כרגע בחמש שפות.

שירן שמחי: זה גם להקים וגם להזין בו ולהנגיש בו את כל המידע ומכל ארגוני החירום.

שירן שמחי: אני חושבת שזו איזה שהיא נקודת אור מאוד מוצלחת שיש שער נגיש במקום אחד לכל המידע בנושא חירום.

שירן שמחי: דרך אגב, לא רק לקורונה, לכל מצבי החירום במדינת ישראל.

שירן שמחי: החל מיום חמישי, כשהשקנו את תוכנית הרמזור, נכנסו אליו כ-300,000 משתמשים ויותר מ-700,000 צפיות, אז אני חושבת שזה אומר שאנחנו בכיוון.

יפעת שאשא ביטון: כמה צפיות, שירן?

יפעת שאשא ביטון: אני לא שמעתי.

יפעת שאשא ביטון: 700,000 צפיות?

יוליה מלינובסקי: פעם ראשונה שאני שומעת על הפורטל הזה.

יפעת שאשא ביטון: כן, פעם ראשונה שאני שומעת גם מספרים.

אנדרי קוז'ינוב: לא, הפורטל קיים.

שירן שמחי: מיום חמישי בערב ועד אתמול בלילה, אנחנו מדברים על כארבעה ימים, בארבעה ימים 300,000 משתמשים שנכנסו לפורטל וכ-700,000 צפיות בפורטל ורוב האוכלוסייה כמובן נכנסה וגם הגיעה לתכני הרמזור והתעניינה קצת ב - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, 700,000 זה לא רוב האוכלוסייה.

יוליה מלינובסקי: רגע, כניסות וצפיות, תחזרי על המספר, זה לא מסתדר לי.

יפעת שאשא ביטון: 700,000 צפיות, 300 - - -

אנדרי קוז'ינוב: אותו אדם שנכנס יכול לצפות בכמה תכנים.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה להגיד לך שאני נכנסת לפורטל כל הזמן, גם של משרד הבריאות.

יפעת שאשא ביטון: שירן, אנחנו גם צריכים לסגור את הדיון ואני רוצה רגע להגיד משהו.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל תודה רבה על ההסבר, דבר שני, אני חושבת שהנקודה הכי משמעותית שאנחנו יכולים לקחת מכאן זה שהדבר שעליו אתם מופקדים, אתם לא יודעים איך להיערך אליו כי אתם לא יודעים אם בכלל נצטרך להיערך אליו כי אתם לא יודעים מה יקרה בחגים וזה דבר שגורר דבר, אז אנחנו לא באמת מצליחים לייעל את מה שאנחנו רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח גם ממך לקבל בצורה מסודרת, כי את נקטעת לנו בקשר מדי פעם, את החומרים שאתם כבר הוצאתם.

יפעת שאשא ביטון: שוב, נתונים על הפורטל במעקב כדי שאנחנו נראה שהפוטנציאל הולך וגדל וזה לא בסוף נשאר לפלח מאוד מאוד מסוים באוכלוסייה.

יפעת שאשא ביטון: אם אתם מסוגלים לפלח, ואני יודעת שיש אפשרות לעשות את זה, מי אלה אותם 300,000 שנכנסו, מבוגרים יותר, צעירים יותר, ולראות איך אנחנו באמת מרחיבים את מעגל ההסברה.

יפעת שאשא ביטון: כמו שזה נראה כרגע אנחנו ממש לא במנוחה ובנחלה.

יפעת שאשא ביטון: ושוב תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני רוצה לסכם את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הראשון שאני מבקשת לשוב ולחדד זה שההסברה צריכה להיות מגזרית, גם לפי מגזרים וגם מותאמת לאוכלוסיות השונות, לא רק בהיבט של מגזרים, אלא גם בהיבט של גילאים שונים, בהיבט של אוכלוסיות שהן, מה לעשות, לא נגישות לטכנולוגיה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים גם על קשישים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת באמת לקחת ולפלח את האוכלוסייה באופן כזה שאנחנו נדע שאנחנו מגיעים לכל אחד ואחד, או שלפחות יש את פוטנציאל ההגעה לכל אחד ואחת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים לקבל גם את התקציבים שהושקעו עד היום וגם את הפילוח שלהם לפי המגזרים השונים ולפי האוכלוסיות השונות, כולל דוגמה של חומרי ההסברה שהיו בכל אחד מהם ואת היקפי החשיפה שהצלחתם להגיע אליהם בכל אחד מהמגזרים ובכל אחת מהאוכלוסיות.

יפעת שאשא ביטון: ואני שוב חוזרת ואומרת, אנחנו יכולים לעשות את זה מרשים ככל שנעשה, אם אנחנו לא נביא את הדמויות שיהפכו את זה למעניין, כמו שראינו לצורך העניין בחומרים של החברה החרדית, צבעוני ומזמין ומגייס את הציבור ודמויות שאפשר להזדהות איתן, כל אחד באמת לפי הגיל שלו ולפי האוריינטציה של האוכלוסייה שאליה זה מכוון, לא נשיג את המטרה.

יפעת שאשא ביטון: לא נשיג.

יפעת שאשא ביטון: יזפזפו אותנו, אז יגידו, אוקיי קורונה, ואנחנו לא באמת נשיג את מה שאנחנו רוצים.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אשמח אם גם הדבר הזה יילקח בחשבון.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכולם, הדיון נעול.