ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 65, 2020-09-14 09:00

רם שפע: אוקיי, בוקר טוב חברי הועדה, בוקר טוב למי שצופה בנו בזום ובאמצעים אחרים.

רם שפע: התכנסנו לדיון לאור בקשתם של ידידי, ח"כ טלי פלוסקוב וח"כ מאיר כהן בעניין קריסת הקונסרבטוריונים ומרכזי המוסיקה בכלל.

רם שפע: אתם תכף תציגו את זה מכיוון שאתם העלאתם את הנושא, אבל אני אגיד שבתוך הסיטואציה הכלכלית הבאמת קטסטרופלית, וצריך לומר את האמת, זאת הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים, לצערי ועדת החינוך, וועדות רבות של הכנסת, פעם אחרי פעם צריכה לדון בעוד ועוד אלמנטים מאוד משמעותיים מהחיים שלנו שפשוט לא מצליחים לקבל ביטוי בתוך הכאוס הכלכלי שבו אנחנו נמצאים.

רם שפע: אני חושב שבאופן כללי, גם במספרים שעברתי עליהם, גם בכמות המורים למוסיקה שקיימים בישראל, וגם בכמות התלמידים שלשמחתי הרבה, ולשמחת כולנו, המוסיקה היא עדיין הערך הגדול עבורם.

רם שפע: הם רוצים לעשות בזה בגרות, והם רוצים ללמוד את זה.

רם שפע: אני בכלל עוד לא נכנס לשאלה של הקשר למשרד החינוך, כן או לא, ומה המקום של מרכזי המוסיקה בתוך זה.

רם שפע: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות הכל כדי לשמור אתוס תרבותי בתוך החברה שלנו.

רם שפע: אולי דווקא בתוך סיטואציות חברתיות כל כך קשות כמו שאנחנו נמצאים בהם, דווקא תרבות היא משהו שצריך לא לוותר עליו, בהקשר הזה מוסיקה על כל גווניה.

רם שפע: אני מאוד מאוד מקווה, אנחנו שמענו ממשרד החינוך כל מיני נתונים ביומיים האחרונים לאור ההכנה שלנו לדיון שמציגים באור יותר חיובי את המצב, אבל אני אתן להם להגיד את זה.

רם שפע: ואני מקווה מאוד, וודאי יחד איתכם, שהמצב מעט יותר טוב ממה שאנחנו שומעים.

רם שפע: אני אגיד עוד משהו אחד לזכותם הגדולה של המורים למוסיקה.

רם שפע: בשבועות האחרונים אנחנו, חלק מהרעיון בוועדה, אנחנו מייצרים שיתוף ציבור ונותנים להרבה אנשים להשפיע על מה לדעתם צריך לדון פה.

רם שפע: ישנה קבוצה מאוד רצינית ועיקשת של מורים למוסיקה שכל הזמן מחדש רצתה שנדון בנושא, שנתעסק בו ושנבין את המשמעות, אז בהקשר הזה יישר כוח לטלי ומאיר שכנראה גם הם הרגישו את עומק העניין.

רם שפע: זהו.

רם שפע: אני אעצור פה.

רם שפע: אני גם אגיד שסיכמתי עם ח"כ מאיר כהן שבשלב מסוים בדיון יחליף אותי כי אני מחויב להיות בעוד דיון לצערי.

רם שפע: בבקשה טלי.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני יו"ר.

טלי פלוסקוב: תודה לכולם.

טלי פלוסקוב: אני ומאיר היינו ראשי רשויות לפני הכנסת, ולכן אולי אנחנו מבינים ומכירים את הנושא הזה.

טלי פלוסקוב: יושבת לנו פה גם מנכ"לית משרד התרבות לשעבר אז בטח כל האנשים שנמצאים פה הנושא חשוב להם.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להזכירכם, חוק חינוך ממלכתי תשי"ג 1953, מונה בין מטרות החינוך הממלכתי, אני שמה גרשיים במה שכתוב בחוק, לפתח את אישיות הילד והילדה, את יצירתיותם, את כישרונותיהם השונים, להרחיב את אופקיהם התרבותיים ולחושפם לחוויות אומנותיות והכל למיצוי יכולתם כבני אדם החיים חיים של איכות ושל משמעות.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שלדבר על החשיבות של החינוך המוסיקלי כאן בוועדת החינוך זה דבר מיותר.

טלי פלוסקוב: זה דבר שמובן לכולם.

טלי פלוסקוב: השאלה היא, מה אנחנו כמדינה עושים כדי שבאמת לחינוך המוסיקלי יהיה מקום ראוי ונגיש לכל ילד במדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: להזכירכם, ככה לשם גילוי נאות, אני בברית המועצות, אני עליתי כשהייתי כבר בת 28, אני סיימתי בית ספר למוסיקה.

טלי פלוסקוב: אני מנגנת בפסנתר ועד היום אני מאוד גאה בכך, ומנצלת כל הזדמנות, ובבית שלי יש פסנתר, רק שיהיה ברור.

טלי פלוסקוב: יש עוד הרבה משפחות כמוני, ואני רוצה שיהיו עוד יותר משפחות כאלה, כי מי שמתחיל להתקרב למוסיקה זה משהו שלא משאיר אף אדם ללא חוויה מאוד רגישה ומאוד איכותית, וכל מה שאמרת אדוני יו"ר בפתיחת הדיון הוא באמת מאוד מאוד נכון במיוחד בתקופה הזאת.

טלי פלוסקוב: ולמה בעצם אנחנו ביקשנו את הדיון הזה עכשיו?

טלי פלוסקוב: כי פתאום אנחנו שומעים מקונסרבטוריונים שהתקציב שגם ככה לא מי יודע מה, הולכים לקצץ אותו ב-75%.

טלי פלוסקוב: זה דבר שפשוט לא יכולתי להישאר אדישה אליו.

טלי פלוסקוב: אני קיבלתי לא מזמן, ואני מקווה שנציג משרד החינוך ימסור לנו בשורה שהכל בסדר, הכל חזר לקדמותו ואני מאוד אשמח.

טלי פלוסקוב: אבל אדוני היו"ר, אני מציעה לך ומבקשת לקיים דיון הרבה יותר רחב, לא רק על קיצוץ התקציב עליו אנחנו כרגע מדברים.

טלי פלוסקוב: לידיעתכם, רק ממה שאני קראתי במסמך של מרכז המידע והמחקר של הכנסת משנת 2016, התקציב של כל הקונסרבטוריונים במדינת ישראל הוא סדר גודל של 136,000,000 ₪, זה השתנה מאז, ורק 9% בא ממשרד החינוך.

טלי פלוסקוב: יש כמובן מקורות אחרים, ואנחנו כראשי רשויות, אני זוכרת כמה קשה היה לי כי ערד היא לא עיר מאוד עשירה, לא לפגוע בתקציב של הקונסרבטוריון כי הנושא הזה היה חשוב.

טלי פלוסקוב: למה הילד צריך לקבל החלטה כן ללכת ללמוד מוסיקה או לא ללכת ללמוד מוסיקה בגלל הרמה הסוציו-אקונומית של היישוב שלו?

טלי פלוסקוב: בואו נחשוב קצת יותר רחב, וזה מה שאני רוצה לבקש אדוני ממך יו"ר, לעשות דיון נפרד על קונסרבטוריונים בכלל, לפתוח את החוק הזה.

טלי פלוסקוב: איך אנחנו יכולים לשנות את המצב הקיים כי לפי דעתי הגיע הזמן לעשות שינויים גם בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: בכך אני אסיים כי אני יודעת שיש עוד חברי כנסת שרוצים לדבר.

רם שפע: תודה רבה ח"כ פלוסקוב.

רם שפע: ח"כ מאיר כהן בבקשה.

מאיר כהן: שלום לכולם.

מאיר כהן: אדוני היו"ר, חבריי.

מאיר כהן: ראו, סיפור הקורונה כנראה שילווה אותנו עוד הרבה מאוד זמן, אני מאוד מקווה שאני התבדה, אבל הוא מלווה אותנו כבר הרבה זמן והוא ילווה אותנו עוד הרבה זמן.

מאיר כהן: על רקע המגיפה הזאת יש סכנה מאוד גדולה שדברים שהם בנפשנו, במיוחד בתוך משרד החינוך, הופכים להיות לדברים משנים.

מאיר כהן: לכן אני אומר, שאני התעקשתי, אנחנו התעקשנו על הדיון הזה דווקא ביום שמחליטים על סגר כי הוועדה הזאת חייבת לשדר למשרד החינוך – אנחנו הפנס.

מאיר כהן: אתם לא תוכלו לסובב אותנו ולהגיד: תשמעו, עכשיו יש קורונה אז אנחנו מטפלים אך ורק בקורונה.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: למשרד החינוך יש מנגנון גדול מאוד, יש תקציב גדול מאוד וכשהוא מקבל תקציבים לקורונה הוא מקבל תוספות משמעותיות.

מאיר כהן: רק בשבוע שעבר הועברו 1,750,000,000 ₪, כך שאנחנו לא צריכים לעשות הנחות אדוני היו"ר.

מאיר כהן: אתה אמרת בדברים שלך, לא צריך לעשות שום הנחה להתנהלות של משרד החינוך בכל הקשור לתלמידים.

מאיר כהן: לכן הדיון הזה, גם אם הוא דיון במשהו שלכאורה יש אנשים שיגידו שזה נושא אזוטרי, זה נושא חשוב מאוד מאוד מאוד.

מאיר כהן: זה נושא שמציב בראש ובראשונה את הדילמה – האם לימודי מוזיקה הם זכות יסוד של תלמידים ברחבי מדינת ישראל או מנת חלקם רק של אנשים עשירים.

מאיר כהן: ויפה עשו קודמינו שהחליטו שמקימים קונסרבטוריונים ברחבי הארץ ומתקצבים אותם.

מאיר כהן: אלא מה, ברבות השנים הדבר הזה הפך להיות למשהו קטן שמשנה לשנה דוחקים אותו החוצה.

מאיר כהן: אני חייב לציין שלפני ארבע שנים, ויש לי כאן את ההמלצות של וועדת חינוך 2016, אני זוכר שבעקבות הדיון בנט, שר החינוך, הכפיל את מספר הקונסרבטוריונים והכפיל את התקציב.

מאיר כהן: אבל הוא לא עשה דבר וחצי דבר בכדי אם היו עשרה שקיבלו עשרה שקלים, אז 20 קיבלו 20 שקלים.

מאיר כהן: כלומר, לא הייתה תחושה אצל החבר'ה שהנה מישהו באמת מקשיב לדברים.

מאיר כהן: הייתה כותרת גדולה, הייתה חגיגה גדולה שיש יותר, אבל בפועל המציאות היום היא שמהתקציב של קונסרבטוריון כזה או אחר, אם אין שם הרכבים לא מכירים בהם, מורידים להם את ההכרה.

מאיר כהן: אם כן יש הרכבים, בירוחם, בדימונה, בצפון, אז סך הכל ההשתתפות של משרד החינוך היא 10%.

מאיר כהן: אז אני מבקש לקבל תשובות מאנשי משרד החינוך בסוגיות האלה שאני רשמתי.

מאיר כהן: האחד, אנחנו צריכים, האנשים שם צריכים תוספת תקציבית דחופה לשנת 2020 כדי למנוע פיטורי אלפי מורים.

מאיר כהן: יש שם אלפי מורים שהם עובדים בחלקיות משרה, והתודה והברכה לעליה הרוסית בשנות ה-90 לאחינו יהודי רוסיה שהגיעו - -

טלי פלוסקוב: ברית המועצות.

מאיר כהן: -- ברית המועצות סליחה.

מאיר כהן: והפכו, הצילו את הקונסרבטוריונים.

מאיר כהן: כמו שהם הצילו - -

רם שפע: כל מיני תחומים אחרים בחיים שלנו.

מאיר כהן: -- דברים אחרים בחיים שלנו, אבל אני זוכר מה קרה בדימונה כשהעלייה המבורכת הזאת הגיעה ואם עד אז למדו בשיעור פסנתר שזה היה רק למנת חלקם של מעטים, פתאום יש מורה מוכשר, ד"ר, מורה ומורה לפסנתר ולכלי נגינה שהפכו את הדבר הזה לנגיש כמעט בכל בית.

מאיר כהן: הבן שלי הוא פסנתרן מוכשר כי לימדה אותו אלה, שתיבדה לחיים ארוכים, והחדירה בו את היסודות וזה היה נהדר.

מאיר כהן: 1.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לשמוע מאנשי משרד החינוך האם יש תוספת תקציבית, האם שומרים על הקיים ויש תוספת תקציבית.

מאיר כהן: 2.

מאיר כהן: מה קורה עם הקול קורא לבתי הספר?

מאיר כהן: יש 5,000,000 ₪ במשרד ומשום מה לא הוציאו קול קורא.

מאיר כהן: אומרים המנהלים תוציאו קול קורא אנחנו רוצים גם לקבל 20, 30,000 ₪, 100,000 ₪ אנחנו זקוקים לזה.

מאיר כהן: 3.

מאיר כהן: מה קורה להבא?

מאיר כהן: האם יש גוף במשרד החינוך, המפמ"ר למוסיקה ביחד עם אנשים שיושבים ויכולים בסוף השנה הזאת להציג לוועדה איזה שינוי מהותי שקורה לדבר הטוב הזה שנקרא קונסרבטוריון.

מאיר כהן: והדבר האחרון, מנגנון צמיחה.

מאיר כהן: תראו חבריה, ככל שאנחנו הופכים ליותר ויותר קפיטליסטים, וזה מה שקורה במדינה הזאת, ולא תמיד המדינה יודעת להכניס את ידה לכיס, הפערים הולכים וגדלים.

מאיר כהן: עכשיו ראו, הסיפור שלי, בתי הספר המנגן זה סיפור שהופך בתי ספר לדבר הטוב ביותר.

מאיר כהן: יש בדימונה בית ספר שנקרא בית ספר "נווה" שבתקופתי כראש עיר הפך לבית ספר מנגן.

מאיר כהן: מה שבבית הספר הזה קרה, שום אדם לא העריך מה יכול לקרות בתוך בית ספר שפתאום הילדים מנגנים שעתיים על כלי.

מאיר כהן: ילד שמעולם לא נגע בחצוצרה נותנים לו חצוצרה ביד ואומרים לו: תשמע, מעכשיו והלאה במסגרת בית הספר אתה שעתיים בשבוע, תזמורת בית הספר, הרכבי נגינה, זה דבר מדהים.

מאיר כהן: כל זה מבוסס על יצרי הפילנתרופיה.

מאיר כהן: אגב, מי שילך ויבדוק במדינות ה- OECD מה ההשקעה בבתי הספר בתחומי המוסיקה, המחול וכולי, יימצא פער מדהים בין מדינת ישראל לבין מדינות ה- OECD.

מאיר כהן: צרפת למשל, תסתכלו את האוצר לנפש.

מאיר כהן: גם במשרד החינוך הצרפתי בכל מה שקשור לתרבות, ללימודי מוסיקה, מחול, קולנוע וכולי תמצאו פער שאנחנו לא כל כך עומדים.

מאיר כהן: אז סליחה שהארכתי ותודה לוועדה.

רם שפע: תודה רבה ח"כ מאיר כהן.

רם שפע: ח"כ פרומן את רוצה לפתוח?

אורלי פרומן: אני אומר בקצרה כי חברי אמרו כמעט הכל.

אורלי פרומן: ברור לכולנו מה החשיבות של לימודי המוסיקה, לימודי האומנות בכלל ולימודי המוסיקה בפרט.

אורלי פרומן: אני רוצה רגע לעשות הפרדה בין החינוך הפורמלי, מערכת השעות הליבתית שמשרד החינוך מחייב את בתי הספר, לבין הקונסרבטוריונים.

אורלי פרומן: לצערי, החינוך הפורמלי יש בסך הכל ביסודי לאשכול האומנויות, שזה כולל את כל האומנויות, שלוש שעות שבועיות.

אורלי פרומן: אוקיי?

אורלי פרומן: זה כל הסיפור.

אורלי פרומן: זה לא קשור כרגע למרכזים למוסיקה.

אורלי פרומן: בין היתר, מוסיקה, אומנות פלסטית, מחול, תיאטרון וכל מה שאפשר להכניס לאשכול האומנויות.

אורלי פרומן: אני חושבת שהחטא הגדול היה כאשר פיצלו את משרד התרבות והספורט ממשרד החינוך.

אורלי פרומן: עשו שם, סליחה, די סחר מחר- איזה יחידות נשארות כאן, ואיזה יחידות עוברות למשרד התרבות.

אורלי פרומן: הקונסרבטוריון זה כמו כל בית ספר לאומנויות אחר, זה לא מוסד שמשרת את מערכת החינוך.

אורלי פרומן: אנחנו הפכנו את זה ברשויות, כי אם כבר יש לך נכס כזה ברשות, אז בוודאי צריך להיות INPUT לתוך מערכת החינוך, ואם נמצאים שם מורים מצוינים למוסיקה אז צריך ליצור את שיתוף הפעולה.

אורלי פרומן: אבל, קונסרבטוריון במקורו הוא בעצם בית ספר למוסיקה, בית ספר שמלמד ילדים שרוצים ללמוד נגינה, שירה ואחר כך מקימים תזמורות והרכבים כאלה ואחרים.

אורלי פרומן: זה היה צריך להיות במשרד התרבות במסגרת כל בתי הספר לאומנויות.

אורלי פרומן: שיתופי הפעולה הם מבורכים וצריך לתמוך בקונסרבטוריון בגלל החשיבות של המוסיקה שדיברנו.

מאיר כהן: יש לציין שיש קונסרבטוריונים שיש להם סמל מוסד.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: בגלל שהם תחת משרד החינוך אז הם קיבלו סמל מוסד כמו מוסד חינוכי.

אורלי פרומן: יש בארץ כ-184 מרכזים למוסיקה שהמשרד מכיר בסך הכל ב-68%.

אורלי פרומן: אני לא בדיוק יודעת את המספר - -

טלי פלוסקוב: זה משתנה כל הזמן.

אורלי פרומן: -- כי זה מופיע כל פעם בצורה אחרת.

אורלי פרומן: משרד החינוך אולי יעדכן אותנו.

אורלי פרומן: אני חושבת שצריך לדבר על הקונסרבטוריון כגוף ועל החשיבות שלו לילדים, לנוער ולמבוגרים.

אורלי פרומן: יש שם אנשים שהם גדלים לתוך ההרכבים המוסיקליים והתזמורות, הם אחר כך, זאת תזמורת שהקונסרבטוריון העירוני בעצם מייצר.

אורלי פרומן: לכן, אני חושבת שזה לא, אני לא רוצה להשוות את זה בכלל לתקופה שאנחנו נמצאים.

אורלי פרומן: זה בדיוק כמו כל עולם התרבות, שהוא הנשמה היתרה שלנו, זה ה-בשביל מה לחיות.

אורלי פרומן: ולכן, בכל תחום כזה אסור לפגוע.

אורלי פרומן: צריך לעשות את כל המאמץ, לגייס את כל המשאבים, ולא יגידו אין כסף.

אורלי פרומן: חברים, יש כסף.

אורלי פרומן: השאלה היא איך מחלקים אותו ואם לתחום התרבות בכלל, לאומנות ולמוסיקה בפרט לא מייחסים חשיבות בהתפתחותה של חברה ובהבראתה אם נדבר על התקופה הזו, אז משהו לקוי בתפיסת ההנהגה שלנו את תחום התרבות והאומנות בכלל ובישראל בפרט.

רם שפע: תודה רבה ח"כ פרומן.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך ואחרי זה איתי קרויטורו יו"ר מועצת התלמידים נמצא איתנו פה בדיון, ואני מאוד אוהב קדימות למי שמגיע, אז מיד אחרי משרד החינוך איתי.

רם שפע: נמצאים איתנו גם בצלאל קופרוסר מנהל תחום דעת ומוסיקה, מינהל פדגוגי, וגם דודי מזרחי מנהל אגף בכיר תקציבים שנמצא איתנו לא מעט.

רם שפע: אני חושב שנכון יותר שנתחיל איתך בצלאל, בוקר טוב לך.

בצלאל קופרוסר: בוקר טוב כבוד יו"ר, חברי הכנסת נציגי הציבור.

בצלאל קופרוסר: שנה טובה לכם.

רם שפע: בוקר טוב, שלום לך.

בצלאל קופרוסר: אתה רוצה שאשתף מצגת או שאתה רוצה לשאול שאלות מנחות?

רם שפע: אתה יכול גם לשתף מצגת, אבל אני רוצה שתספר לנו מה באמת הסיטואציה בשטח, האם קיצצו את התקציבים, מה אתם יודעים, מה חסר לכם.

רם שפע: בדיוק כל הנושאים שדיברנו עליהם עכשיו.

בצלאל קופרוסר: בוא נחלק את זה ככה, דודי פה ידבר על העניינים התקציביים.

בצלאל קופרוסר: אתה רוצה להתחיל בהם?

בצלאל קופרוסר: אז דודי יקבל את רשות הדיבור.

בצלאל קופרוסר: אם אתה רוצה לדבר על המהות, אז אני אשמח לדבר על ההיערכות שלנו בזמן קורונה ובכלל על תפקידי הקונסרבטוריון --

רם שפע: אתה יודע מה, בסדר.

רם שפע: אז נחליף.

רם שפע: נתחיל עם דודי בתקציבים ואחרי זה נעבור למהות.

רם שפע: דודי בבקשה, שלום לך.

דודי מזרחי: שלום, בוקר טוב.

רם שפע: מה נשמע?

דודי מזרחי: אז כך, קודם כל אני שמח לבשר לכל הנוכחים שאכן היו לנו מהמורות לא פשוטות בתקציב משרד החינוך.

דודי מזרחי: כפי שחברי הוועדה וודאי יודעים, קיימנו שורה של דיונים בנוגע למספר תוכניות דגל של המשרד כגון תוכנית היל"ה ועוד שורה ארוכה של תוכניות, בין היתר אחד הנושאים שהיו בבעיה קריטית הוא כל נושא החינוך המוסיקלי.

דודי מזרחי: אני שמח לעדכן שתוכנית בתי ספר מנגנים שתוקצבה בשנים האחרונות, התקציב שלה הוסדר ובימים הקרובים, בשבוע הקרוב, ייצא קול קורא מסודר, זה לפחות התוכנית שלנו.

דודי מזרחי: בנוגע לקונסרבטוריונים, היקף התקציב - -

מאיר כהן: דודי, בוקר טוב, מאיר כהן.

מאיר כהן: בבתי ספר מנגנים בתשלום ההורים אישרנו נדמה לי 600 ₪ נכון?

דודי מזרחי: כמדומני.

דודי מזרחי: אני לא זוכר את הסכום המדויק, אבל - -

מאיר כהן: 600 או 700 ₪.

מאיר כהן: אתה יכול להגיד מה חלקכם בבתי ספר מנגנים?

מאיר כהן: מה אתם בעצם נותנים בהנחה שיש לי 100 תלמידים בבית ספר מנגן, הם משלמים 600 ₪ כפול 100.

מאיר כהן: מה אתם נותנים?

מאיר כהן: מה המשרד נותן?

דודי מזרחי: אני לא מכיר את הפרטים של הקול קורא, זה בצלאל ידע לפרט.

דודי מזרחי: בצלאל אתה רוצה להתייחס ממה מורכב הקול קורא של בתי ספר מנגנים?

בצלאל קופרוסר: כן.

בצלאל קופרוסר: אני אומר כך שעל פי הפילוח שאנחנו יודעים בבתי הספר המנגנים משרד החינוך משתתף בסך הכל ב-17%, הרשויות המקומיות ממנות 61% וגביית הורים זה 20%.

בצלאל קופרוסר: זה מסתמך על הנתונים של שנה קודמת, ובאמת בוועדת החינוך של הכנסת בפעם האחרונה שאני השתתפתי, בטח היו עוד המון דיונים, אישרו את המתווה של גבייה של 350 ₪ בשנה בשתי פעימות.

מאיר כהן: כלומר משרד החינוך בעצם נותן 17% מבתי הספר המנגנים.

מאיר כהן: הנטל העיקרי הוא עדיין על הרשויות ועל ההורים.

טלי פלוסקוב: שזה גדל ממרכז המידע והמחקר של הכנסת של 2016 שקראתי שמה על 9%, שזה מבורך, או שזה לא נכון.

בצלאל קופרוסר: לא.

בצלאל קופרוסר: יש הבדל בין התקצוב של משרד החינוך.

בצלאל קופרוסר: אלו הם שני תקצובים שונים.

בצלאל קופרוסר: יש להם תקצוב לבתי ספר מנגנים, שזה עכשיו דודי התייחס, שבאמת משרד החינוך החזיר את כל מה שהיה בשנים הקודמות ללא קיצוץ.

בצלאל קופרוסר: אגב, זה גם למגזר היהודי.

בצלאל קופרוסר: יש תוספת של 2.2 לתקציב אתגרים למגזר הערבי.

בצלאל קופרוסר: מסך כל החבילה הזאת זה עומד על פילוח של 17% משרד החינוך, 61% רשות מקומית.

רם שפע: אז רגע, אז אין פה..

רם שפע: זה לא גדילה.

רם שפע: רגע.

רם שפע: דודי, אתה יכול להתייחס?

רם שפע: התקציב לא גדל, פשוט זה שתי תוכניות הם בתקציב שונה.

רם שפע: אני רק רוצה שכולם יבינו.

רם שפע: בית הספר המנגנן - -

דודי מזרחי: לא טענו שהתקציב גדל.

דודי מזרחי: יש כאן שני - -

רם שפע: אתה אכן לא אמרת.

רם שפע: כן.

רם שפע: לא.

רם שפע: לא, זה בסדר.

טלי פלוסקוב: בואו נחזור לקונסרבטוריונים.

רם שפע: כן, בואו נשים - -

דודי מזרחי: אין לנו מטרה חס וחלילה להטעות אף אחד.

רם שפע: לא.

רם שפע: לא.

רם שפע: לא.

רם שפע: אני מבין, הכל טוב.

רם שפע: אני רוצה שנניח רגע בצד את בתי הספר המנגנים.

רם שפע: זה מאוד מאוד משמעותי ומצוין שהתקציב שלהם לא נפגע, אבל זה לא נושא הדיון על אף שזה מתכתב.

דודי מזרחי: מאה אחוז.

דודי מזרחי: הנושא השני שהוא בעצם המוקד של הדיון, הקונסרבטוריונים.

דודי מזרחי: התקציב בשנה שעברה מכל המקורות לאחר תוספות שהגיעו בסוף השנה כאשר אני מסתכל על כלל המקורות כולל אתגרים, ויש שם שורה של דברים.

דודי מזרחי: סך הכל שנה שעברה התקציב עמד בסוף השנה על 18,500,000 ₪.

דודי מזרחי: השנה לאחר שאושרה בממשלה הפעימה הנוספת של התקציב, הצלחנו לתת תוספת תקציב נוספת של 7,000,000 ולהעמיד את התקציב על כ- 17,000,000 ₪.

דודי מזרחי: זה אומר שנכון לעכשיו, הפער בין תקציב הקונסרבטוריונים בהשוואה לשנה שעברה הוא כמיליון וחצי, פער של כ-10%.

דודי מזרחי: אני מקווה מאוד כפי שנעשה מדי שנה, הרי משרד החינוך מתקצב פרויקטים על פי אבני דרך, תוך שאנחנו רואים גם את מידת הניצול התקציבי בסעיפים השונים.

דודי מזרחי: משרד החינוך הוא אחד המשרדים המובילים בממשלה בניצול התקציב.

דודי מזרחי: אנחנו לא משאירים כסף בסוף שנה ללא ניצול.

דודי מזרחי: ככל שיתאפשר, אני מקווה מאוד שיתאפשר גם השנה, לקראת סוף השנה אנחנו נעשה מאמץ להשלים את התקציב כך שיהיה דומה לזה של שנה שעברה.

דודי מזרחי: כרגע בשלב הזה ב14.09, אנחנו יכולים להגיד שהתקציב יעמוד על כ-17,000,000 ₪ מה שנותן כאמור את החלק הארי של התקציב בדומה לשנה שעברה, ואני מזכיר לכולנו את האתגר המאוד מאוד מורכב שאנחנו מתמודדים איתו על כל רצף התוכניות בין אם זה חינוך מיוחד, נוער בסיכון.

דודי מזרחי: ניהלנו כאן את הדיונים על שורה ארוכה של תוכניות.

דודי מזרחי: זאת הבשורה שאני יכול לבשר היום.

דודי מזרחי: החלק הארי של התקציב נמצא ואני מעריך ומקווה שלקראת ההמשך נוכל לתת גם פעימה נוספת, אבל אני לא יכול להתחייב.

מאיר כהן: תראה, דודי.

מאיר כהן: אתה עושה את עבודתך מצוין, אני מכיר אותך הרבה שנים, אבל למה תמיד החוליות החלשות הופכות להיות לאתגר בפתיחת השנה?

מאיר כהן: למה תמיד קרן קרב הופך להיות לאתגר?

מאיר כהן: והקונסרבטוריון בדימונה ובקרית שמונה וירוחם הופך להיות לאתגר?

מאיר כהן: זה חלקכם בעניין.

מאיר כהן: זה לא צריך להיות אתגר, זה צריך להיות BUILD IN, זה צריך להיות חלק מהנשמה של המשרד.

מאיר כהן: אז יש בעיית קורונה.

מאיר כהן: ה-1,500,000 ₪ זה בדיוק הבעיה?

מאיר כהן: אתה יודע מה זה 1,500,000 ₪?

מאיר כהן: מה זה 30,000 ₪ לקונסרבטוריון?

מאיר כהן: אתה יודע מה זה 20,000 ₪ של מלגות?

מאיר כהן: זה משנה את החיים שם.

מאיר כהן: אצלכם זה הופך להיות אתגר.

מאיר כהן: מה הבעיה להכריז עכשיו שזה לא 17,000,000, אנחנו מחזירים ל-18,500,000.

מאיר כהן: עכשיו לנו זה כלום, בוועדה סמוכה, בוועדת הכספים, עכשיו מצד לצד יעברו 2,000,000,000 ₪ ואצלכם זה הופך להיות לאתגר.

מאיר כהן: ה-1,500,000 ₪ האלה מה שאצלך אתגר, זה נשמה של אנשים, של מנהלי קונסרבטוריונים ושל הורים שאין להם כסף לשלם.

מאיר כהן: אז אנא ממך, תודיע עכשיו, או תודיע מחר ליו"ר הוועדה שזה 18,500,000 ₪.

מאיר כהן: דודי אתה יכול לעשות את זה.

רם שפע: בהחלט.

דודי מזרחי: עם כל הכבוד והערכה רבה, באמת הערכה עצומה, אני אשאר במגרש המקצועי.

דודי מזרחי: במגרש המקצועי גם התוספת של ה-7,000,000 שקלים שהמשרד, אני אומר גרד בסדר?

דודי מזרחי: כדי להקצות את המשאב הזה, אני מזכיר שתקציב המדינה לשנת 2020 עדיין לא אושר, מהממשלה אושרה פעימה נוספת שבוע שעבר.

דודי מזרחי: תקציב המדינה ל-2020 עדיין לא אושר.

דודי מזרחי: העודפים המחויבים לא אושרו ועדיין לא הגיעו למשרדי הממשלה.

דודי מזרחי: אם תרצו אני אוכל להסביר מה המשמעות של זה.

דודי מזרחי: העודפים המחויבים בהיקף עצום עדיין לא הגיעו, וכאשר אנחנו מסתכלים על מכלול הצרכים שזה חינוך מיוחד, נוער בסיכון, הצטיידויות, הנגשה, מלגות לתלמידים נזקקים, אנחנו מתכללים את כל הדברים ועושים כמיטב יכולתנו כדי להגיע להקצאה מאוזנת בהתאם לפרמטרים מקצועיים, ואני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לעשות זאת.

דודי מזרחי: אבל גם ח"כ כהן, גם שנה שעברה התקציב שציינתי קודם, אותם 18,500,000, לא הגיעו בתחילת השנה.

דודי מזרחי: המשרד, מאחר וזה נושא שהוא חשוב לו, מתעדף לקראת סוף השנה כך שהוא בוחן יתרות במקומות אחרים בהתאם לעמידת הביצוע בפועל, ועמידה באבני דרך, הוא מבצע ויסות בהתאם לסדרי עדיפות ואני מקווה שניתן יהיה לבצע זאת גם השנה.

דודי מזרחי: אני חס וחלילה, ההבדל בין הסעיף הזה וקרב לבין שכר מורים לצורך העניין, שזה מוגדר כחלק מתקציב הפעולות של המשרד, ותקציב הפעולות של המשרד, הדרך לבצע אותו, אתה מכיר היטב, הוא או במיקור חוץ, ברכש או בקצבה או בתמיכה.

דודי מזרחי: הכללים והנחיות על הוצאת הכספים שם יותר קשיחים.

דודי מזרחי: גם אם אני מאוד מאוד רוצה אני לא יכול להגדיל את התקציב מעבר לזה.

אורלי פרומן: כן, אבל דודי, שים לב.

אורלי פרומן: 17% שהמשרד משקיע בקונסרבטוריונים מניבים עוד 38% שבאים מהרשויות המקומיות בעיקר ומההורים.

אורלי פרומן: זאת אומרת שכסף קטן שלכם מניע כסף גדול מאוד שבא ממקורות אחרים, וזה לא אולי בחודש הבא, אולי בעוד חודשיים.

אורלי פרומן: הילדים מתחילים ללמוד בקונסרבטוריון עכשיו.

אורלי פרומן: זאת שנת הלימודים, היא מתחילה בספטמבר אוקיי?

אורלי פרומן: זאת אומרת יהיה פחות כסף פחות ילדים יתחילו ללמוד.

אורלי פרומן: 1,500,000 פייר, אתה יודע מה?

אורלי פרומן: כמה אנשים יושבים פה בדיון הזה על 1,500,000 ₪?

אורלי פרומן: בלי פרופורציה אל מול החשיבות של הנושא.

דודי מזרחי: לא, אבל ח"כ - -

אורלי פרומן: אני יודעת אני יודעת - -

דודי מזרחי: -- זה לא הוגן משום שהפער היה הרבה יותר מ-1,500,000 ₪.

דודי מזרחי: –

אורלי פרומן: שנייה רגע דודי, אני יודעת שזה 1,500,000 פה ועוד שלושה שם - -

דודי מזרחי: הפער היה 8.5-9,000,000 ₪, אפילו יותר, למעלה מ-13,000,000 ₪.

דודי מזרחי: - -

אורלי פרומן: לא, אתה רוצה עכשיו שנגיד תודה רבה על מה שנתתם והשוואתם לשנה שעברה?

אורלי פרומן: זה היה 18,500,000 - -

דודי מזרחי: אבל אין תקציב מדינה.

דודי מזרחי: ח"כ פרומן, אין תקציב מדינה.

אורלי פרומן: ובכל זאת מגלגלים פה מיליארדים בתוספות ובקופסאות מעל התקציב.

דודי מזרחי: הם צבועות לקורונה, הממשלה אישרה אותם צבועות לקורונה.

דודי מזרחי: גם אם אני מאוד רוצה, אני לא יכול לקחת את הכסף הזה ולהעביר אותו לקונסרבטוריונים.

דודי מזרחי: אני לא יכול לעשות את זה.

דודי מזרחי: גם אם אני מאוד מאוד רוצה, זה לא מה שאישרה הממשלה.

אורלי פרומן: דודי, אני לא אומרת לך מאיפה לקחת את זה, אתה איש המקצוע וסומכת עליך, ואתה בקיא בתקציב המשרד.

אורלי פרומן: אני רק אומרת שבואו נסתכל בפרופורציה.

אורלי פרומן: זה 1,500,000 שלכם שמניע וממנף כל כך הרבה מיליונים נוספים שהרשויות המקומיות שמות וההורים, וזה בכלום כסף שלכם.

אורלי פרומן: אתה יודע שבתקציב שלך עוד 1,500,000 אתה לא רואה אותו אוקיי?

אורלי פרומן: וכמה ילדים עוד יכולים להנות מזה ולהתפתח?

אורלי פרומן: כל מה שהמוסיקה, לא נחזור על זה, כל מה שהמוסיקה עושה.

אורלי פרומן: אני פשוט חושבת שאתם לא מבינים עד הסוף, לא דווקא אתה, אבל מקבלי ההחלטות, את החשיבות הדרמטית של תחום האומנויות להתפתחותם של ילדים.

אורלי פרומן: זה הרבה יותר מעוד שיעור מתמטיקה ועוד שיעור ספרות ועוד.

אורלי פרומן: זה משהו אחר לגמרי.

אורלי פרומן: זו התפתחות רגשית, זו התפתחות קוגניטיבית, זה משהו שמחובר בין לבין.

אורלי פרומן: ילדים שגדלים מגיל כלום, כמעט לידה, אל תוך עולם המוסיקה גדלים להיות אנשים אחרים.

אורלי פרומן: בתי ספר שהשירה והנגינה רווחים בהם אין בהם אלימות, לא צריך שיעורים למזעור אלימות, לא צריך תוכניות, כל בית ספר מתנהל אחרת.

אורלי פרומן: תבינו את הדרמטיות ואת ההשפעה הדרמטית של התחום הזה על נפשם של הילדים ועל זה אנחנו נאבקים.

אורלי פרומן: לכן אני אומרת מה זה 1,500,000?

אורלי פרומן: זה דרמטי ההשפעה של המוסיקה על ההתפתחות של הילדים.

אורלי פרומן: כל הזמן אתם חושבים עוד מתמטיקה, עוד ספרות, עוד זה.

אורלי פרומן: חשוב מאוד.

אורלי פרומן: אבל תחומי האומנויות הם הראשונים שתמיד המשרד מקצץ כי הוא לא מייחס את החשיבות שאמרתי כרגע ואני לא אחזור עליה.

אורלי פרומן: << מנהל >>(היו"ר מאיר כהן) << מנהל >>

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: איתי יו"ר מועצת תלמידים.

מאיר כהן: בבקשה איתי תציג את עצמך לפרוטוקול, שם מלא.

איתי קרויטורו שדלן: תודה רבה.

איתי קרויטורו שדלן: אני איתי קרויטורו, יו"ר מועצת התלמידים והנוער הארצית.

איתי קרויטורו שדלן: אני רוצה קודם כל, אני לא אכביר במילים, אבל אני מתחבר בהחלט לדברים שאמרה חה"כ פרומן וגם חה"כ פלוסקוב.

איתי קרויטורו שדלן: תודה רבה.

איתי קרויטורו שדלן: אני רוצה להסביר את חומרת המצב מעבר לזה.

איתי קרויטורו שדלן: אני לא יודע מאיפה הנתונים של משרד החינוך, ככל הנראה שהם נכונים.

איתי קרויטורו שדלן: איתי דיברו על זה שהתמיכות שנה שעברה היו 22,000,000 ₪ ולא 18,000,000 ₪, כך שמדובר על פער תקציבי גבוה יותר.

טלי פלוסקוב: 22?

טלי פלוסקוב: איפה הפער?

מאיר כהן: תכף אנחנו נשאל את דודי.

מאיר כהן: דודי אתה מקשיב לאיתי?

איתי קרויטורו שדלן: אנחנו שוחחנו עם הרבה קונסרבטוריונים כהכנה לאירוע פה - -

מאיר כהן: שנייה, שנייה.

מאיר כהן: נמצא איתנו האיש הכי מוסמך במשרד החינוך לתת תשובה.

מאיר כהן: איתי, תחזור על הדברים שלך בבקשה.

איתי קרויטורו שדלן: אני אומר שמתוך השיחות שאנחנו קיימנו עם מנהלי קונסרבטוריונים הם דיברו איתנו שהיקף התמיכות שנה שעברה היה 22,000,000 ₪ ולא 18,000,000 ₪.

איתי קרויטורו שדלן: אז אני לא יודע איפה יושב הפער, אבל אם כך מדובר על יותר כסף שחסר.

מאיר כהן: אוקיי.

דודי מזרחי: לא.

דודי מזרחי: הנתון שאני הצגתי הוא הנתון המוסמך, אני יכול תמיד לבדוק פעם נוספת, אבל זה הנתון.

מאיר כהן: אוקיי, בצלאל, יש לבצלאל להוסיף משהו לגבי הנתון הזה?

מאיר כהן: נדמה לי שהוא אחראי על הקונסרבטוריונים בארץ כן?

קריאה: לגבי, אני אוסיף, שאולי הכוונה לגבי שנת 2018 - -

טלי פלוסקוב: מי הגברת אם אפשר?

מאיר כהן: שנייה, שנייה גברתי.

מאיר כהן: בצלאל מה היה התקציב בשנה שעברה כולל תמיכות ומלגות?

בצלאל קופרוסר: בשנה שעברה זה כמו שדודי אומר.

בצלאל קופרוסר: אני חושב שדודי מחזיק בנתוני המספרים הכי טוב.

בצלאל קופרוסר: למיטב הבנתי, אם אני זוכר נכון, אבל רק דודי יכול לאושש את זה, שתקציב המשרד בשנת 2017, עת עשינו את הרפורמה הגדולה, חולקו 21,000,000.

בצלאל קופרוסר: בשנת 2018 חולקו 20,000,000.

בצלאל קופרוסר: זה למיטב זכרוני.

בצלאל קופרוסר: בשנה שעברה המשרד חילק 18,500,000.

מאיר כהן: כלומר, המתווה ירד.

מאיר כהן: אתה מציין בפנינו שהמפנה ירד.

מאיר כהן: חולקו 20, חולקו 18 - -

בצלאל קופרוסר: למיטב זכרוני.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: תודה לעובדה הזו, זו עובדה חשובה מאוד כי בסופו של דבר - -

בצלאל קופרוסר: ועוד פעם, מי שמוסמך להגיד את הדברים האלה זה דודי.

מאיר כהן: אתה עובד במשרד בצלאל?

בצלאל קופרוסר: כן, בהחלט.

מאיר כהן: אז מה אתה מפחד?

מאיר כהן: דבר, זה עניין שלך.

מאיר כהן: תלחם.

מאיר כהן: הכל בסדר.

מאיר כהן: איתי תודה רבה על ההערה הזאת, היא מאוד חשובה.

מאיר כהן: כנראה שבאמת הנתונים שקיבלת הם היו מ-2018 וכמעט מאושש את אותם נתונים בצלאל שמשרד החינוך, עם כל הכבוד שאנחנו רוכשים לו, לא יכול להתהדר במתווה עולה, אלא במתווה יורד.

מאיר כהן: אז ככל שיש יותר שרים בממשלה, יש פחות תקציבים לקונסרבטוריונים.

אורלי פרומן: הם הקימו כבר מקהלה.

אורלי פרומן: סדר גודל שם זה מקהלה כבר.

מאיר כהן: בבקשה איתי, תמשיך.

איתי קרויטורו שדלן: אני רוצה להמשיך ולהגיד שבאמת החינוך למוסיקה הוא דבר חשוב שבשנים האחרונות כבר לא נמצא בלימודי הליבה.

איתי קרויטורו שדלן: זאת אומרת, פעם בתי ספר היו מחויבים ללמד ביסודיים מוסיקה, חינוך למוסיקה וכך זה היה ממשיך.

איתי קרויטורו שדלן: היום זה כבר לא.

איתי קרויטורו שדלן: צריך לציין שלימוד במגמת מוסיקה לא מתחיל בתיכון, והוא לא מתחיל בחטיבה.

איתי קרויטורו שדלן: אם אתה רוצה - -

מאיר כהן: הוא מתאים, הוא רק עולה יקר מאוד.

אורלי פרומן: לא, הוא מתחיל בקונסרבטוריון.

איתי קרויטורו שדלן: הוא מתחיל...

איתי קרויטורו שדלן: לימודי מוסיקה בשביל שאתה תוכל באמת לעשות בגרות באופן רציני וטוב זה בין 8-12 שנים.

איתי קרויטורו שדלן: זאת אומרת, אלה ילדים שמראש נמצאים בקונסרבטוריונים.

איתי קרויטורו שדלן: והקונסרבטוריון הוא מרכז המקום שבו הם עושים את הבגרויות האלה.

איתי קרויטורו שדלן: עכשיו עוד הפעם, מגמת מוסיקה זה מגמה שאמורה להיות פתוחה לכולם.

איתי קרויטורו שדלן: אנחנו רואים היום מחירים משתנים בהתאם לתמיכת הרשות שזה דבר הזוי.

איתי קרויטורו שדלן: זה לא אמור להיות רק לעשירים, זה לא אמור להיות לפי מצב סוציו-אקונומי.

איתי קרויטורו שדלן: זה דבר שאמור להיות פתוח לכולם.

איתי קרויטורו שדלן: מה שקורה כרגע זה שלא רק שהתלמידים שהשקיעו שש, שבע, שמונה, עשר שנים בשביל לגשת לבגרויות האלה עכשיו לא הולכים לעשות את זה.

איתי קרויטורו שדלן: מה שמנהלי הקונסרבטוריונים אומרים לנו הוא שאין לנו כסף, אין לנו איך להשיג את המורים.

איתי קרויטורו שדלן: גם התלמידים האלה שחייבים, לפי ההגדרות המקצועיות של משרד החינוך, חייבים את ההרכבים וחייבים את השיעור התיאורטי הפרטני בתוך הקונסרבטוריונים אנחנו עוצרים את זה כי אין לנו מאיפה לממן את השעות האלה.

איתי קרויטורו שדלן: זאת אומרת ילדים שעכשיו בינואר צריכים לגשת לבגרות במוסיקה, או במועדי הקיץ, לא יוכלו לעשות את זה.

איתי קרויטורו שדלן: כאן אני לא יודע איפה הפער התקציבי, אבל לפחות הילדים האלה שעשו את זה, שהתאמצו כל כך הרבה שנים בשביל להגיע ולעשות בגרות במוסיקה, זה התשוקה שלהם, זה החינוך שהם רוצים לגדול עליו, לפחות את זה.

איתי קרויטורו שדלן: עכשיו באופן כללי, אני חושב שחייבים להגדיל את העניין של תקציב התמיכה כאן, כי מה שאנחנו רואים כאן זה שבעצם רשויות שרוצות יעשו, ורשויות שלא רוצות לא יעשו, ולהחזיר את זה ללימודי הליבה - -

מאיר כהן: או רשויות שיש להן.

איתי קרויטורו שדלן: -- או רשויות שיש להן.

מאיר כהן: איתי תודה, תודה.

מאיר כהן: אנחנו רוצים שכולם יספיקו לדבר, תודה רבה לך.

מאיר כהן: אני רוצה לשמוע - -

אורלי פרומן: אדוני היו"ר, במקום על קיצוץ אנחנו צריכים לדבר על הכפלת מספר התלמידים שיכולים להנות משירותי המוסיקה ולהכפיל את התקציב.

אורלי פרומן: זה היה עד 40,000,000 ו-200,000 תלמידים.

טלי פלוסקוב: צריך לעשות על זה דיון נפרד.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לשמוע את לימור, מנהלת קונסרבטוריון ברעננה.

לימור אקטע: בוקר טוב לכם מרעננה.

לימור אקטע: אנחנו מאוד שמחים להיות איתכם - -

מאיר כהן: לימור זה נשמע כמו באירוויזיון.

מאיר כהן: בוקר טוב לכם מרעננה.

מאיר כהן: בואי תספרי לי מה המצוקות של הבוקר הזה בקונסרבטוריון אצלך.

מאיר כהן: מה ההיערכות לשנה?

מאיר כהן: מה חסר?

לימור אקטע: אנחנו כבר עובדים.

לימור אקטע: אנחנו פתחתנו את שנת הלימודים ב-30 באוגוסט.

לימור אקטע: אנחנו לא יודעים מה התקציב ומה תמיכת משרד החינוך לשנת 2020 למרות שאנחנו כבר פתחתנו את שנת הלימודים.

לימור אקטע: אני חייבת להתחבר כאן לכמה דברים שנאמרו כאן, יש לי קודם כל.

לימור אקטע: .

לימור אקטע: אני בן אדם אופטימי מטבעי, ואני חייבת לספר לכם שרמת הכישרון של הילדים בארץ היא מהגבוהות בעולם.

לימור אקטע: יש לנו ילדים כישרוניים בצורה בלתי רגילה.

לימור אקטע: יש לנו עתיד מאוד מאוד גדול במוסיקה שאפשר לראות אותם בדמות הנגנים הצעירים כאן אצלנו.

לימור אקטע: יחד עם זאת, כמו שאמר איתי כמדומני, הבחור המרשים ביותר ממועצת התלמידים, מוסיקה זה מקצוע שנרכש בגיל הילדות.

לימור אקטע: אנחנו לא יכולים להחליט שאנחנו רוצים להיות כנרים או פסנתרנים בגיל 23 אחרי צבא ואחרי הטרק בתאילנד.

לימור אקטע: אנחנו חייבים.

לימור אקטע: .

לימור אקטע: אם אנחנו רוצים להיות מוזיקאים זה מקצוע שחייב להירכש בגיל הילדות.

לימור אקטע: חייבת להיות כאן איזושהי אחריות של מדינת ישראל כלפי הילדים בארץ לטובת העתיד המוסיקלי.

לימור אקטע: בין הילדים היום שחיים במדינת ישראל יש את הפרלמן הבא, יש את ה-מתי כספי הבא, ואנחנו ככה עומדים כל הזמן מול שוקת שבורה כמו שאתם שומעים.

לימור אקטע: התקציב הולך ויורד עם השנים, והדרישות והצרכים הולכים וגדלים.

לימור אקטע: במדינת ישראל הכישרון, עוד הפעם, הפוטנציאל כאן הוא מאוד מאוד מאוד גדול, והתמיכה היום למחוננים, לנגנים מחוננים שהוכרו על ידי מדינת ישראל כזכאים למעמד של מוזיקאים מחוננים היא אפס שקלים.

לימור אקטע: אפס שקלים תמיכה במחוננים, דור העתיד של מדינת ישראל.

לימור אקטע: התמיכה היא אך ורק בקונסרבטוריונים.

לימור אקטע: אני רוצה לספר לכם רק קודם כל מי הולך להיפגע מהקיצוץ התקציבי הזה, במידה ויהיה קיצוץ תקציבי.

לימור אקטע: הקיצוץ - -

מאיר כהן: שנייה.

מאיר כהן: לימור ברשותך, לפני זה תתני לנו דוגמה מה ההרכב התקציבי של.

מאיר כהן: .

מאיר כהן: ממה מורכב התקציב שלך?

לימור אקטע: התקציב שלי ברעננה.

לימור אקטע: .

לימור אקטע: ההשתתפות של משרד החינוך היא סדר גודל של 7% אחוזים בלבד מסך התקציב השנתי.

לימור אקטע: 31% - -

מאיר כהן: שזה כסף שממן שכר של מנהל?

לימור אקטע: התקציב הזה אצלנו הולך כמעט כולו לתמיכה במלגות ובתלמידים שידם אינם משגת בלממן את הלימודים בקונסרבטוריון.

מאיר כהן: הבנתי.

לימור אקטע: עכשיו 150 תלמידים שלומדים - -

מאיר כהן: כלומר זה מלגות.

מאיר כהן: מה שמשרד החינוך נותן זה מלגות.

מאיר כהן: יכל לתת את זה גם פילנתרופ אם הייתם מוצאים.

לימור אקטע: נכון.

לימור אקטע: אנחנו גם נעזרים בפילנתרופיה.

לימור אקטע: יש כמובן את קרן תרבות אמריקה ישראל שיש לה תפקיד מאוד מאוד חשוב - -

טלי פלוסקוב: כמה הרשות משתתפת?

לימור אקטע: 7% אחוז בסך הכל מסך התקציב זה תקציב של מדינת ישראל שאנחנו מקבלים ממשרד החינוך.

לימור אקטע: 31% זה תקציבי עיריית רעננה והיתר גביית הורים והכנסות אחרות שאנחנו בהחלט מצליחים - -

מאיר כהן: ואם אני הורה ברעננה ורוצה שבני ילמד לנגן על פסנתר, כמה זה יעלה בערך בשנה?

מאיר כהן: פלוס מינוס.

לימור אקטע: בשנה?

מאיר כהן: כן.

לימור אקטע: בשנה באזור ה-6,000 ₪.

מאיר כהן: 6,000 ₪. אוקיי.

לימור אקטע: זה שני שיעורים בשבוע, זה כרוך גם בלימודי תיאורה של המוזיקה, וכמובן יש קונצרטים, יש תוכנית שנתית מאוד מאוד מרשימה.

לימור אקטע: רעננה זה הקונסרבטוריון הגדול ביותר בארץ.

לימור אקטע: לומדים כאן 1,150 תלמידים.

מאיר כהן: כמה?

לימור אקטע: 1,150 תלמידים.

לימור אקטע: אנחנו פתחנו את השנה עם 900 בעקבות הקורונה, אבל אנחנו עוד אופטימיים להמשיך.

לימור אקטע: נערכנו גם לתקופה הזאתי, יש לנו מצלמות בכל החדרים, מחשבים בכל החדרים, תודות לעיריית רעננה ולראש העיר כאן שתומך בצורה מאוד מרשימה.

לימור אקטע: וגם אנחנו מזמינים אתכם לבוא לבקר כאן, לראות ולשמוע.

לימור אקטע: אין כמו הצלילים שיכולים להעיד על הפוטנציאל הגדול שיש.

מאיר כהן: לימור, אנחנו נתחבר לגאווה, היית בקונסרבטוריון בדימונה?

לימור אקטע: עוד לא יצא לי, אבל אני אשמח לבקר.

מאיר כהן: אז תשמעי צלילים נהדרים.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אבי קמינסקי.

מאיר כהן: היי אבי.

מאיר כהן: יו"ר אגוד מנהלי מחלקות החינוך אבי קמינסקי, בוקר טוב.

אבי קמינסקי: בוקר טוב.

אבי קמינסקי: כל מה שנאמר כאן לזכות ובזכות המוסיקה אני חושב שמיותר לומר ולחזור.

אבי קמינסקי: אני חושב שחייב לעשות מאמץ גדול - -

מאיר כהן: אבי, בגין היה אומר גם את המובן מאליו צריך להגיד כל פעם.

אבי קמינסקי: אוקיי, אז אני אומר את זה שמוסיקה זה גם גאווה, זה גם פותח את הלב, זה גם תרבות, זה גם אופק של שיח, זה שפה בפני עצמה ואני אומר את זה שוב ושוב ושוב.

אבי קמינסקי: אם אתה רוצה אני אוכל לעשות על זה גם הרצאה גדולה, מי כמוך יודע שעשינו עיר עם מוסיקה בלב.

אבי קמינסקי: הנקודה המרכזית היא שמחויבים להסדיר את העניין התקציבי של המדינה בקטע הזה של המוסיקה, כיוון שאם זה יקטן, ילך, זה ילך לטמיון כל העשייה, במיוחד בשנים האחרונות שכן הייתה איזושהי צמיחה גם של מספר קונסרבטוריונים וגם של בתי ספר מנגנים, וגם מינוף של רשויות אחרות בתוך ה"וויב" הזה של האווירה של המוסיקה.

אבי קמינסקי: לכן, הנתונים, שמעתי את דודי, שמעתי חלק מהדברים של דודי, לא את כולם, נכנסתי טיפה יותר מאוחר לצערי, אנחנו מטפלים גם בסגר וסגירת מערכת החינוך במדינת ישראל.

אבי קמינסקי: אבל מחויב לקחת את זה בחשבון אחד לאחד גם בקונסרבטוריונים וגם בבתי הספר.

אבי קמינסקי: זו גולת כותרת של רשות מקומית, זו גולת כותרת של תרבות ובאמת מה שאמרה הגברת אקטע מרעננה, זה נכון.

אבי קמינסקי: התקציב של המדינה הוא לא תקציב גדול.

אבי קמינסקי: הוא מהווה 7,10 או 15%.

אבי קמינסקי: בעיקר זה תשלום הרשות המקומית וגם תשלום של ההורים שגם זה בתקציב מאוד מאוד גבוה.

אבי קמינסקי: 6,000 ₪ זה תקציב גבוה.

אבי קמינסקי: לא כולם ידם משגת את זה ולכן יש גם את המלגות.

אבי קמינסקי: אבל בסך הכל מי שכמוך יודע שבסופו של דבר הכל נכלל בתוך תקציב אחד ויש מקורות הכנסה, ואתה יוצא מזה.

אבי קמינסקי: לכן התקציב הזה הוא תקציב מאוד מאוד משמעותי וצריך באמת לשים את זה במקום הראשון כדי לגמור את הפרשה הזו אחד לאחד.

מאיר כהן: מההיכרות שלך עם רשויות יש ביקוש של ראשי רשויות, גם בפריפריה וגם במרכז, לכל הסיפור המוסיקלי?

מאיר כהן: כלומר, אם היה תקציב בוודאי היינו רואים יותר מגמות ויותר מתנ"סים, אם אין קונסרבטוריון, מתנ"סים שמחזיקים מורים לנגינה וכולי.

אבי קמינסקי: בוודאי.

אבי קמינסקי: בוודאי.

אבי קמינסקי: לא זו בלבד, אלא מכיוון שמספר מרכזי המוסיקה שיש ברשויות המקומיות שלא נכנסו כקונסרבטוריונים בקול קורא הקודם הוא כמעט כפול.

אבי קמינסקי: אז קוראים לזה מרכז מוסיקה, קוראים לזה משהו אחר.

אבי קמינסקי: עדיין יש מוסיקה ברשויות מקומיות בצורות כאלה ואחרות, ויש מגמות מוסיקה בבתי הספר התיכוניים, ויש צליל בלב בכל מקום.

אבי קמינסקי: אבל צריך את התמיכה של המדינה בעניין הזה וזה מאוד מאוד משמעותי - -

מאיר כהן: תודה רבה.

אבי קמינסקי: -- דווקא בעידן הזה של החוסר וודאות הזו חייב שזה ייגמר.

מאיר כהן: תודה רבה לך אבי, תרמת לדיון כהרגלך.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: רק נזכיר עוד פעם, הנתונים שאנחנו אוספים, 2017 איתי, ב-2017 21,000,000, 2018 הייתה קפיצה ל-22,000,000, 2019 ירד ל-18,500,000 וכשמדברים איתנו עכשיו על 17,000,000 זאת אומרת שתוך שלוש שנים התקציב ירד ב-4,000,000.

מאיר כהן: עכשיו עוד פעם, זה במקומות שאנחנו שומעים שסך הכל התקציב, שסך הכל הנגיעות של משרד החינוך בדבר כל כך חשוב הם בין 5-7%.

מאיר כהן: בין 5-7% שיותר ויותר עושה את הכעס למשמעותי.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לשמוע את אלכס פרידמן מנהל קונסרבטוריון, אחרי רעננה נשמע את טירת הכרמל.

מאיר כהן: אלכס שלום.

אלכס פרידמן: בוקר טוב מכובדי.

אלכס פרידמן: קודם כל תודה רבה על נכונות לקיים דיון מהיר בנושא הזה בעת הזו.

אלכס פרידמן: תראו, אני אתייחס למה שנאמר כאן קודם.

אלכס פרידמן: קודם כל אנחנו רואים שבשנים האחרונות יש קיצוץ.

אלכס פרידמן: המשמעות של קיצוץ.

אלכס פרידמן: .

אלכס פרידמן: יש כמה משמעויות.

אלכס פרידמן: ברגע שמקצצים 10,20% בשנים האחרונות מתקציב של קונסרבטוריונים המשמעות היא מאוד מאוד פשוטה – יש צמצום פעילות.

אלכס פרידמן: בקונסרבטוריונים אין יותר מידי כלים להתמודד עם צמצומים כאלה.

אלכס פרידמן: פחות פעילות שווה פחות שעות ליווי, פחות שעות תאוריה, פחות הכנה לבגרות וצמצום העסקה של מורים והעלאת שכר לימוד.

אלכס פרידמן: מי שנפגע מזה זה קודם כל התלמידים - -

מאיר כהן: אלכס תספר על טירת הכרמל.

מאיר כהן: כמה תלמידים יש לך בקונסרבטוריון בימים רגילים?

מאיר כהן: בשנה רגילה?

אלכס פרידמן: בטירת כרמל.

אלכס פרידמן: .

אלכס פרידמן: אני אתייחס לטירת כרמל, בטירת כרמל יש לנו בקונסרבטוריון כ-250 תלמידים, ועוד כ-300 בבתי ספר מנגנים - -

מאיר כהן: ועוד כ-300..

מאיר כהן: שנייה.

מאיר כהן: עוד 300 בבתי ספר מנגנים.

מאיר כהן: יש לך בתי ספר מנגנים?

אלכס פרידמן: כן, בוודאי.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: כמה חבר'ה אתה מגיש.

מאיר כהן: .

מאיר כהן: כמה הרכבים אתה מגיש ל-5 יחידות?

מאיר כהן: כמה תלמידים?

אלכס פרידמן: זה משתנה משנה לשנה.

אלכס פרידמן: הקונסרבטוריון לא גדול יחסית, אז זה יכול להיות 7,9,10 תלמידים בשנה שניגשים לבגרות.

אלכס פרידמן: אבל זה - -

מאיר כהן: ברור לכולם שרק אצלך הם יכולים לגשת.

אלכס פרידמן: הם יכולים לגשת מטעם הקונסרבטוריון.

אלכס פרידמן: כן.

אלכס פרידמן: כולם ניגשים מטעם הקונסרבטוריון.

אלכס פרידמן: הם מקבלים מאיתנו ציון מגן ואנחנו אחרי תהליך רב- שנתי אנחנו מגישים אותם.

אלכס פרידמן: מאוד מאוד חשוב שתבין שעם כל הקיצוצים אנחנו מדברים כאילו שאנחנו רוצים לחזור לתקצוב של 20..21,000,000.

אלכס פרידמן: אנחנו מדברים על מצב, אני אולי לא אהיה כל כך "פוליטקלי קורקט", אנחנו מדברים על מצב חולה, כמעט סופני, שהקיצוץ מבחינת הריגה וודאית ומיידי.

אלכס פרידמן: המצב של הקונסרבטוריונים הוא בלתי אפשרי כבר הרבה מאוד שנים.

אלכס פרידמן: שכר הלימוד שילדים משלמים נע בין 4,000 ₪ לשנה עד 9,000 ₪ לשנה כשהממוצע הוא באמת סביב 6,000 ₪ לשנה לילד אחד.

אלכס פרידמן: כשיש יותר ילדים במשפחה –

מאיר כהן: אתה יכול להגיד מה חלקה של הרשות בתקציב הכללי שלך?

מאיר כהן: באחוזים.

אלכס פרידמן: כן.

אלכס פרידמן: טירת הכרמל היא עיר בתנופה ויש הבנה של הרשות בחשיבות הקונסרבטוריון ובנוף העירוני.

אלכס פרידמן: הרשות משתתפת כשליש, משהו כמו שצריך להיות.

אלכס פרידמן: אבל אם מסתכלים ארצית, ההורים משתתפים בכ-50% מתקצוב של הקונסרבטוריון, רשות משתתפת בכ-40% ממוצע ארצי, וההורים משתתפים, סליחה.

אלכס פרידמן: והמדינה משתתפת 10,9,10,11% זה הממוצע הארצי.

אלכס פרידמן: עכשיו אלה נתונים של מחקר הכנסת לפני חמש שנים שפורסם לקראת הוועדה שהייתה לפני ארבע שנים.

אלכס פרידמן: המספרים האלה הם רחוקים ממה שאמור להיות, ממה שהיה בשנות ה-70 שזה היה שליש, שליש, שליש, ההשתתפות של המדינה, ההורים ושל הרשות המקומית.

אלכס פרידמן: המשפחות גם אצלנו, וגם בכל הארץ, מגיעות למשפט שלמה אם יש שלושה ילדים, שני ילדים - -

מאיר כהן: אלכס תכמת את הדברים שלך בשני משפטים.

מאיר כהן: שואלים אותך הבוקר מה המצוקה.

מאיר כהן: מה להערכתך משרד החינוך צריך לעשות אחד, שתיים.

אלכס פרידמן: משרד החינוך חייב לעשות שני דברים.

אלכס פרידמן: דבר ראשון בשום פנים ואופן שום קיצוץ אנחנו לא יכולים לסבול כי אין ממה לקצץ.

אלכס פרידמן: אנחנו בקושי עם הראש מעל המים.

אלכס פרידמן: שתיים, משרד החינוך חייב ליישם את ההמלצה של ועדת החינוך מלפני ארבע שנים.

אלכס פרידמן: אני אקריא בדיוק משפט אחד – להחזיר את התקנה התקציבית המתקצבת את הקונסרבטוריונים כבעבר.

אלכס פרידמן: להוציא אותנו ממודל של תמיכות ולהחזיר אותנו, לא צריך להמציא את הגלגל, פשוט להחזיר אותנו לתקצוב מוגדר של המדינה.

קריאה: זה נכון.

קריאה: זה ממש נכון.

אלכס פרידמן: להיות בעלי תקצוב מוגדר ומוסדר.

אלכס פרידמן: הריבון צריך להיות ריבון מדינה ולהחליט מה עושים.

אלכס פרידמן: .

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה אלכס.

מאיר כהן: הוספת לנו לדיון.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני.

מאיר כהן: אני רוצה לעבור ממשרד התרבות והספורט, מריה יריב.

מאיר כהן: הגברת יריב, משרד התרבות והספורט.

מאיר כהן: בוקר טוב גברתי.

מאיר כהן: גברתי תספרי לנו מבחינת משרד התרבות והספורט, מה חלקכם אם כן בפעילות המוסיקה אחר הצהריים בקונסרבטוריונים או בבתי הספר, מה הפרויקטים ומה.

מאיר כהן: .

מאיר כהן: האם אתם יכולים או אני מתפרץ לדלת פתוחה של מלגות לילדים שלומדים מוסיקה בקונסרבטוריונים.

מאיר כהן: תודה.

מריה יריב: אוקיי.

מריה יריב: כמו שהסבירו קודם, מאז שמשרד התרבות והספורט הופרדו ממשרד החינוך, למעשה אין לנו שום סמכות או קשר לפעילות של הקונסרבטוריונים למעט קשר מקצועי - -

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: למה אתם לא יוזמים את הקשר הזה?

מאיר כהן: אתם המשרד לתרבות וספורט.

מריה יריב: אנחנו פועלים.

מריה יריב: .

מריה יריב: האג'נדה והמנדט שלנו הוא לתמיכה במוסדות תרבות מקצועיים כאלה אנחנו למעשה.

מריה יריב: .

מריה יריב: משרד החינוך מגדל בקונסרבטוריונים את דור העתיד של המוסיקאים שמנגנים בגופי התרבות, התזמורות, להקות המחול, התיאטראות שאנחנו תומכים בהם.

מריה יריב: מתישהו בשנות ה-2000 כשנעשתה הפרדה בין המשרדים, הקונסרבטוריונים, הואיל ומדובר בחינוך תלמידים ולא אומנים מקצועיים בהגדרה, נשארו במשרד החינוך.

מריה יריב: שיתוף הפעולה שאנחנו מקיימים לפעמים זה בעיקר על מתן מעמד מוזיקאים מצטיינים בצה"ל.

מריה יריב: אנחנו משתפים פעולה עם בצלאל קופרוסר המפמ"ר למוסיקה כדי להפיץ את המידע הזה בפני הקונסרבטוריונים כדי שיגישו את התלמידים שלהם לבחינות שיאפשרו למי שיבחרו לשירות מקל בצבא כדי שימשיכו להתאמן.

מריה יריב: - -

מאיר כהן: זהו?

מאיר כהן: זה חלקכם?

מריה יריב: מבחינת תקצוב אין לנו סמכות בהקשר הזה.

מאיר כהן: הבנתי.

מאיר כהן: אני סתם מציע.

מאיר כהן: למה המשרד לתרבות לא יכול להעמיד נניח קרן מלגות לתלמידים נניח מצטיינים באותם קונסרבטוריונים, שזה דבר שיכול לתת להם עוד אוויר לנשימה.

מאיר כהן: כמדומני משרד התרבות היה אחראי, תתקני אותי, על סל תרבות או היה לו חלק בסל תרבות.

מאיר כהן: אף פעם?

אורלי פרומן: לא.

אורלי פרומן: לא. לא. לא.

אורלי פרומן: סל תרבות זה במשרד החינוך.

אורלי פרומן: היה אומנות לעם.

מאיר כהן: אומנות לעם, אז אומנות לעם.

אורלי פרומן: אז אומנות לעם זה סיפור אחר.

אורלי פרומן: סליחה מריה.

מאיר כהן: אבל אומנות לעם נתנה פעילות לתוך בתי הספר.

אורלי פרומן: זה שני דברים אחרים.

אורלי פרומן: אומנות לעם נסגרה כבר לפני למעלה מעשור, במקומה הוקמה תרבות לישראל שבעצם הגיעה אליכם.

אורלי פרומן: כמו שאמרתי בהתחלה, הנושא של הקונסרבטוריונים פשוט בחלוקה על עיוור.

אורלי פרומן: מאיר, לא הייתה שום חשיבה על המהות של הגוף הזה ולמה הוא נשאר במשרד החינוך.

אורלי פרומן: הוא היה צריך להיות עם בתי הספר לאומנויות, גם כשהוא מטפל בילדים ואחר כך גם במבוגרים.

אורלי פרומן: אם אני יושבת בכובע של מריה, אז זה גוף שלא באחריותה והלוואי ותקציב התרבות היה מגיע לאחוז אחד לנשמה ולא 0.28% מתקציב המדינה ויכלו לתת..

אורלי פרומן: אני חושבת שאתה צודק.

אורלי פרומן: צריך להשקיע במלגות, באומנים צעירים מצטיינים כי הם הופכים להיות המקצועיים שאת מדברת עליהם מחר.

מאיר כהן: תודה רבה מריה.

מאיר כהן: את רוצה להוסיף עוד משהו בבקשה?

מריה יריב: אני אבחן את נושא המלגות.

מריה יריב: אני יודעת שבעבר הרחוק היה מפעל לסטיפנדיות.

מריה יריב: צריך לבחון את הנושא הזה מחדש.

מריה יריב: אני בהחלט אעביר את זה הלאה לממונים עליי ואשתדל לעדכן את הוועדה.

מאיר כהן: אני חושב שזה יכול להיות דבר מצוין שדווקא משרד התרבות מקצה סכום של מלגות לתלמידים בכל הארץ, לא רק בפריפריה, למוסיקאים שאני משער כמו שמאתרים מוסיקאי מחונן ברעננה, אפשר לאתר מוסיקאי מחונן בדימונה או באילת או בקרית שמונה.

מאיר כהן: אני חושב שזה יהיה כבוד גדול למשרד התרבות שיודע לפתוח את עתידם של הילדים האלה ולעזור בהכשרתם כמוסיקאים.

מאיר כהן: תודה רבה לך גברת.

מאיר כהן: תודה רבה ושנה תודה.

אורלי פרומן: תודה רבה מריה.

מאיר כהן: אני רוצה לעבור לראובן גוטמן, מנהל הקונסרבטוריון ביבנה.

מאיר כהן: ראובן בוקר טוב.

מאיר כהן: בבקשה אדוני.

ראובן גוטמן: קודם כל אני רוצה להודות לכם על ההזדמנות שניתנה לי - -

מאיר כהן: ראובן אנחנו מנסים להיות מדויקים.

מאיר כהן: אנחנו רוצים בוועדה הזאת, חברי הכנסת שיושבים כאן- טלי ואורלי, אנחנו רוצים להיות הפה שלכם.

מאיר כהן: אנחנו מבינים את המצוקות.

מאיר כהן: תנסה לכמת את המצוקה ולהגיד מה אתה רוצה שמשרד החינוך יעשה.

מאיר כהן: שמענו לפניך דברים מאוד ברורים, אגב דרישות קטנות שפשוט מדהים לשמוע מנהל קונסרבטוריון שאומר סך הכל אני רוצה שיחזירו את התקציב ל-21,000,000 ₪ ויפתחו את הקול קורא כי זה נותן לי אפשרות לנשום.

מאיר כהן: אז שמה תהיה, בשדה הזה תהיה.

מאיר כהן: מה אתה מבקש, מה המצוקה ומה אתה מבקש ממשרד החינוך.

ראובן גוטמן: אז אני באמת אשתדל להיות לקוני.

ראובן גוטמן: אני פשוט רוצה לחדד ולתמצת את שתיים, שלוש נקודות שהדוברים לפניי ציינו אותם.

ראובן גוטמן: אז לדעתי, אם יוסדר מעמד הקונסרבטוריונים, שיחליטו למי אנחנו שייכים- למשרד החינוך או למשרד התרבות, ושתהיה החלטה ברורה ומעמד ברור, זה כבר - -

מאיר כהן: או לרשות המקומית שהם בעצם אלה שמחזיקים היום.

ראובן גוטמן: -- למשל הקונסרבטוריון שלי שייך לרשת מרכזים קהילתיים.

ראובן גוטמן: יש קונסרבטוריונים זה כ-60,40 נדמה לי באחוזים ששייכים לעמותות—

מאיר כהן: תגיד לי, אם אתה רוצה לשפץ אותו בשיפוצי קיץ, למי אתה פונה?

ראובן גוטמן: אני פונה לעירייה - -

מאיר כהן: אוקיי.

ראובן גוטמן: אבל יש לי קונסרבטוריון חדש אז כולם מוזמנים לראות אותו.

ראובן גוטמן: אחד מהיפים בארץ.

ראובן גוטמן: אז לדעתי חייב להיות מעמד ברור, ואני מאוד הייתי שמח אם היינו שייכים למשרד החינוך כי זה בעצם במה שאנחנו עוסקים, ובתרבויות הכי עתיקות ברומא וביוון ששם גידלו רק לוחמים, אז בכל קורס פיקודי כולם למדו נגינה ושירה.

ראובן גוטמן: אז מן הראוי שאנחנו גם נהיה שייכים למשרד החינוך.

ראובן גוטמן: אני אמשיך להיות לקוני.

ראובן גוטמן: אז א' לדעתי, להסדיר את מעמד הקונסרבטוריונים – משרד החינוך או משרד התרבות, מה שיוחלט מהממשלה.

ראובן גוטמן: שתיים, דובר כאן על פרויקט בית ספר מנגן, אני חושב שלכל הקונסרבטוריונים פרויקט בית ספר מנגן זה קרקע פורייה שמשם אנחנו שולפים את הנגנים של מחר.

ראובן גוטמן: קודם כל אנחנו נכנסים לכמויות, כל הילדים לומדים ומשם מוציאים את כל המוכשרים שממשיכים להתמקצע אצלינו בקונסרבטוריונים, כך שהתקציב לדעתי לא רק שיפה מאוד שהחזירו אותו, אבל לדעתי הוא צריך לגדול כי זו טיפה בים.

ראובן גוטמן: והנקודה השלישית, דיברו כאן לגבי מבחני בגרות שכבר השנה אנחנו נכנסים לקראת הסגר.

ראובן גוטמן: אני מאוד הייתי שמח אם מישהו היה מקדם את הנושא של להחריג את הקונסרבטוריונים בתור מפעל חיוני כי לעשות עכשיו נתק של חודש ימים בין אלה שמתכוננים לבגרות, בין הנגנים לבין המורים זה פשוט מכה קשה מאוד.

ראובן גוטמן: המגע הפיזי, הקשר היומיומי, הכנה ותרגול זה משהו שאי אפשר לוותר עליו.

ראובן גוטמן: אנחנו נכנסים לתקופה של חגים פלוס סגר ואותם הנגנים שמתאמנים שעתיים שלוש ביום ולא נפגשים עם המורה זה פשוט יפגע בכל ההכנות שלהם.

ראובן גוטמן: בסגר הקודם משום מה לא החזירו את הקונסרבטוריונים למרות שההדבקה הייתה נמוכה מאוד, זה בעיקר שיעורים פרטניים, אחד על אחד, עם שמירה על מרחק בין מורה לתלמיד ולא הייתה שום בעיה להחזיר את זה, אבל משום מה התמהמהו עם זה.

ראובן גוטמן: אני מבקש שהפעם מישהו ישים על זה לב.

ראובן גוטמן: תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני.

מאיר כהן: אנחנו חוזרים לדודי ממשרד החינוך.

מאיר כהן: דודי מבקש להבהיר עוד כמה דברים.

מאיר כהן: דודי אנחנו לאט לאט מסתמן שבעצם התקציב שעליו אתה מדבר, 17,500,000 ₪ --

דודי מזרחי: 18,500,000.

מאיר כהן: 18,500,000, סליחה.

מאיר כהן: הוא פחות ב-2,500,000 ₪ מתקציב 2017.

מאיר כהן: כלומר המגמה היא צמצום ולא הרחבה של התקציב.

מאיר כהן: בבקשה.

דודי מזרחי: תודה.

דודי מזרחי: קודם כל אני מודה לך שאתה נותן לי להשלים.

דודי מזרחי: סליחה שאני רגע משעמם אתכם בפרטים, זה נוגע קצת יותר לחברי הכנסת, אבל אני רוצה לשים את הדברים על השולחן.

דודי מזרחי: קודם כל אני חושב שהכותרת של הדיון הזה, לפני מספר ימים לפני שהממשלה אישרה את הפעימה הנוספת של התקציב עמדנו בפני קיצוץ של 70% בקונסרבטוריונים שזה היה באמת בלתי מתקבל על הדעת ונלחמנו כדי להביא את המשאבים הללו, וכרגע הסיטואציה היא שהתקציב דומה למה שהיה שנה שעברה.

דודי מזרחי: אנחנו נעשה מאמץ להשוות אותו למה שהיה שנה שעברה, אני לא יכול להתחייב לזה, אבל יש סבירות לא מבוטלת לכך, זה אחד.

דודי מזרחי: שתיים, וזה דבר שחשוב לי להגיד בפני כולם, אבל בדגש עבורכם חברי הכנסת.

דודי מזרחי: מה שקורה זה שבשנים האחרונות תקציבי הפעולות של הממשלה נשחקים- גם של משרד החינוך וגם של משרד התרבות, וכאשר הכנסת מאשרת קיצוץ באחוזים ניכרים בתקציבי הפעולות מידי שנה, וקיצוץ מובנה בעודפים המחויבים, כל התחייבות שנרשמת משנה לשנה מקוצצת בהתאם להחלטות הממשלה והכנסת ב-10%.

דודי מזרחי: המשמעות של זה, זה נשמע טכני ולקוני ויבש, אבל המשמעות היא שכמעט אין נושא בכל הפעילות של משרדי הממשלה, גם משרד החינוך ומשרד התרבות אני משוכנע, לא נמצא איתנו מנהל אגף תקציבים של התרבות, הוא היה מתייחס לזה גם, חה"כ פרומן אני מניח מכירה זאת היטב.

דודי מזרחי: המשמעות היא שכל הסעיפים הללו קוצצו ומקוצצים מידי שנה.

דודי מזרחי: אין אף תוכנית שמישהו יברך עליה שהיא קוצצה.

דודי מזרחי: כל נושא הוא חשוב.

דודי מזרחי: החינוך המיוחד הוא חשוב, נוער בסיכון זה חשוב, מתנ"סים זה חשוב, קרב זה חשוב והיל"ה זה חשוב.

דודי מזרחי: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו לאזן.

דודי מזרחי: אבל אי אפשר לרבע את המעגל.

דודי מזרחי: מצד אחד הכנסת מאשרת קיצוצים בתקציבי הפעולות כדי לכנס את התקציב לדברים חשובים אחרים.

דודי מזרחי: בסדר?

דודי מזרחי: אני לא נכנס לזה, זה החלטה של קובעי המדיניות.

דודי מזרחי: יש לזה השלכה בצד השני.

דודי מזרחי: התוספות שניתנו ב-2016 ו-2017 היו חד-פעמיות מיתרות שנוצרו בסוף השנה.

דודי מזרחי: ככל שתהיה אפשרות גם השנה נעשה זאת אותו דבר.

מאיר כהן: היות והייתי שר בממשלה ואני מכיר לפני ולפנים את הקיצוצים בתקציבי פעולות.

מאיר כהן: אני חייב להגיד לך שכשר הרווחה, בפעם הראשונה שהתבקשתי לעשות את זה, הפקידות שאני מאוד אוהב ומעריך ואני לא מהשרים שחושבים שפקידות היא.

מאיר כהן: ..

מאיר כהן: כדאי ששרים יקשיבו לפקידות, כי בדרך כלל הם עושים שם אנשים שם מאוד חכמים ומנוסים, אבל שיקבלו החלטה.

מאיר כהן: היו תמיד לוקחים את הנשמה היתרה שיש במשרד ומביאים לפניי ואומרים לי לקצץ.

מאיר כהן: יש לי תחושה שזה קורה כמעט בכל מקום.

מאיר כהן: תמיד אתה הולך ומציג לשר, שר חדש שמגיע, אתה לוקח את כל הדברים האלה: הקונסרבטוריון וקרן קרב, שזה הנשמה היתרה, שמבחינתי זה הנשמה האמיתית.

מאיר כהן: אתה שם לו על השולחן ואומר, אוקיי, מהפעולות האלה תקצץ.

מאיר כהן: מה שאני רוצה להגיד דודי זה ככה, טווח הפעולה וטווח ההחלטות של שר הוא רחב מאוד, במיוחד במשרד החינוך.

מאיר כהן: לא תשכנע אותי.

מאיר כהן: בחיים.

מאיר כהן: שה-1,500,000 ₪ שחוסכים מפעולות הקונסרבטוריון, שממילא הפעילות היא מצומצמת ודלה, זה הדבר שבלעדיו לא יהיו קיצוצים במשרד.

מאיר כהן: אני לא בטוח שאתם הולכים לגעת, אני לא רוצה להטיף לכם מוסר חס ושלום, השר יודע לעשות את עבודתו.

מאיר כהן: אני אומר מהניסיון שלי, אני תמיד הצלחתי להשיג קיצוצים ממקומות שלא ציפו.

מאיר כהן: לא מהמקומות שכן כולם מצפים, שתבוא לאיזה מחלקה סוציאלית ותוריד מפה 100,000 ו-200,000.

מאיר כהן: אמרתי באלה לא נוגעים.

מאיר כהן: זה קודש הקודשים.

מאיר כהן: אם אתם תקבלו החלטה שפעילות של חינוך מיוחד ופעילות מהסוג הזה של נגינה ברחבי הארץ, במיוחד בגלל שיש ילדים שזו ההזדמנות שלהם להפוך למוסיקאים כי להורים שלהם אין לשלם 10,000 ₪ בחודש, וגם לא 1,000 ₪ בחודש.

מאיר כהן: אני מדבר ממקומות שאני מכיר שהרשות משלמת את החבר'ה האלה.

מאיר כהן: אם אתם תגיעו למסקנה שבקופסה הזאת שהיא קודש הקודשים לא נוגעים אף פעם ולא משנה, אתם, תאמין לי, תמצאו מאיפה לקצץ.

מאיר כהן: האמן לי.

מאיר כהן: אני מכיר את משרד החינוך, הייתי 27 שנים שם.

מאיר כהן: לפני ולפנים אני מכיר את המשרד.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: אבל שוב, זה לא התרסה, ואני לא מטיף לך.

דודי מזרחי: לא, זה בסדר.

דודי מזרחי: זה מורכב יותר לצערי.

מאיר כהן: בבקשה.

מאיר כהן: דודי אתה רוצה להוסיף עוד משהו אדוני?

דודי מזרחי: אני לא רוצה חס וחלילה לא להתנצח ולא זה, פשוט ההבדל הוא והסיבה שלפעמים זה נדמה שכל הנושאים הרגישים כביכול הם אלו שמקוצצים, הנשמה היתרה כפי שקראת לה, היא משום שכל "הנשמה היתרה" נמצאת בתקציב הפעולות, והקיצוץ חל רק על תקציב הפעולות.

דודי מזרחי: לכן, זה סד שהוא כמעט בלתי אפשרי לצאת ממנו.

דודי מזרחי: אני מוכן, כמו תמיד, עשינו את בעבר עם וועדת חינוך לעבור על הדברים - -

מאיר כהן: דודי, לא אני הזמנתי אותך לכאן כי אני לא יו"ר הועדה ואני חושב שזה מבורך שאתה נמצא בוועדות האלה ונותן תשובות כי אתה הכי מוסמך.

מאיר כהן: אני גם חייב להגיד מילה לטובתך, בסופו של דבר זה מסתדר.

מאיר כהן: בסופו של דבר זה מסתדר, אז תודה רבה דודי.

מאיר כהן: יש עוד אדם אחד שאנחנו נשמע לפני שנשמע את חברי הכנסת ונסכם.

מאיר כהן: בצלאל רוצה להגיד עוד משהו?

בצלאל קופרוסר: אני אומר כך, תראה, קודם כל זה יפה - -

מאיר כהן: אורלי אני מבקש שכן תישארי כי את צריכה להגיד עוד כמה מילים.

מאיר כהן: עוד דקה ברשותך.

מאיר כהן: חשוב שאתן תשמיעו, את וטלי.

בצלאל קופרוסר: -- אני אומר זה מאוד מאוד יפה ומכבד גם את המקצוע ההתייחסות הפרלמנטרית שלכם גם לעניין הזה.

בצלאל קופרוסר: אני רוצה להגיד שאנחנו, משרד החינוך, לא אדישים לשונות, גם התרבותית והסוציו-אקונומית, ומבחני התמיכה שלנו אכן מותאמים גם לסיטואציות האלה.

בצלאל קופרוסר: יש לנו מקדמי תמיכה דיפרנציאלים ברשויות.

בצלאל קופרוסר: אם הייתי מציג את המצגת היית רואה שאנחנו נותנים תקצוב דיפרנציאלי לרשויות מאשכולות שונים.

בצלאל קופרוסר: מחמש ומטה יש לנו תגבור של התקצוב.

בצלאל קופרוסר: אנחנו מאוד מאוד ערים לעניין הזה.

בצלאל קופרוסר: אנחנו אף פעם, בשום קיצוץ, לא הסרנו את העניין של המלגות מסדר היום על אף שזה..

בצלאל קופרוסר: תמיד נלחמנו שהתקציב ככל שהוא נמצא, אף פעם לא יופחת מתקציבי המלגות.

בצלאל קופרוסר: אנחנו תמיד משתדלים שהערך המוסף שאנחנו מתקצבים שזה התזמורות, ההרכבים הקאמריים, הרב סגנוניים, התזמורות בז'אנרים השונים, כל המקצועות האלה שמעצימים את למידת המוסיקה אנחנו משתדלים גם לא לפגוע בהם אף פעם.

בצלאל קופרוסר: אני אומר בסוף, אנחנו רוצים לגדול.

בצלאל קופרוסר: גם אנחנו במשרד נכנסים לדיון עמוק בעניין הזה, כי כשאתה רוצה לגדול ותקציב התמיכה נשאר אותו הדבר, בסוף פרוסת העוגה תתחלק ליותר קונסרבטוריונים וזה עשוי להיות בעיה.

בצלאל קופרוסר: אנחנו בהחלט במשרד החינוך נכנס לאיזושהי חשיבה בעניין הזה ונשמח לעדכן אתכם - -

מאיר כהן: תודה רבה.

בצלאל קופרוסר: -- בעניין הזה שבעיניי זה משמעותי כי יש באמת רשויות כמו דימונה ובמיוחד במחוז דרום ובמחוז צפון שלא נכנסו, או נפלטו ממעגל הפיקוח שהיינו רוצים.

בצלאל קופרוסר: .

בצלאל קופרוסר: תראה, הפיקוח בסוף זה לא רק כסף, זה גם הדרכה נכונה, זה גם מתווה פדגוגי נכון, זה גם עמידה על עקרונות, זה גם עצה טובה, זו גם הדרכה נכונה ושם אנחנו רוצים להיות.

מאיר כהן: תודה רבה בצלאל, תודה רבה.

בצלאל קופרוסר: אני אשמח מאוד שהועדה הזאת תתכנס ואנחנו נהיה אנשי בשורה גם בעניין הזה.

מאיר כהן: אני תכף יגיד מה המסקנות של הדיון הזה.

מאיר כהן: תודה רבה לך בצלאל.

מאיר כהן: אני רוצים בבקשה, אני מבקש לשמוע סיכום קצר של חברי הכנסת.

מאיר כהן: טלי בבקשה גברתי.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני יו"ר הזמני.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני רוצה באמת להודות לכל אחד שלקח חלק בדיון הזה, ולך חברי, מאיר כהן.

טלי פלוסקוב: מי שמכיר את הנושא הזה אני חושבת שהוא נמצא כאן.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד כמה דברים.

טלי פלוסקוב: נכון שאנחנו נמצאים בקורונה, אבל החיים לא נגמרים.

טלי פלוסקוב: ההפך הוא הנכון.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהנושא של מוסיקה, הנושא של ביחד, כל מה שקשור לאומנות צריך ללוות אותנו יותר בימים האלה.

טלי פלוסקוב: כשאנחנו מדברים כאן על 1,500,000, אפילו אתם יודעים כששמעתי את הסכום הזה קצת חייכנו פה ביחד, אני בטוחה שאנחנו ביחד נגייס את אותם ה-1,500,000 שחסרים לתקצוב של שנה שעברה.

טלי פלוסקוב: הנטייה לפי דעתי, אנחנו צריכים להגיע לאותם 22,000,000 שדיברו ב-2017.

טלי פלוסקוב: למרות כל הקשיים אני חוזרת ואומרת, מוסיקה זה דבר שעושה אנשים, הופך אנשים מחולים לבריאים.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים לעשות את זה, אם אנחנו לא נלמד את הדור הצעיר להיות חלק ממוסיקה, לנגן, להרגיש מה זה מוסיקה, רבותיי, לחברה שלנו יהיה הרבה יותר קשה.

טלי פלוסקוב: לכן, אני קוראת לכולנו באמת, אני כבר עכשיו התכתבתי עם מנכ"ל משרד החינוך, ואני אעשה את הכל כדי בשלב הראשון להחזיר את אותם 1,500,000, ובשלב השני זה להילחם על כך שהתקציב יחזור ל-22,000,000 ₪.

מאיר כהן: תודה רבה, מצוין.

מאיר כהן: תודה רבה גברתי, על הכיפאק.

מאיר כהן: בבקשה אורלי.

אורלי פרומן: כן.

אורלי פרומן: אני רוצה להעלאות איזושהי נקודה עקרונית כי בשבועות האחרונים דנו בכל אותן תוכניות שאתה בחלק הזכרת, כי הן כולן לא נמצאות בבסיס תקציב משרד החינוך, למרות שהן כבר 20 ו-30 שנים במשרד.

אורלי פרומן: וזאת השאלה הראשונה- איך יכול להיות תוכניות שהמשרד מאשר אותם שנה אחרי שנה, לא דאג לאורך השנים להכניס אותם לבסיס התקציב?

אורלי פרומן: ולא כל פעם להילחם דווקא על האוכלוסיות המוחלשות, דווקא אלה שצריכות את אותן תוכניות ואחר כך אם נראה באחד היעדים הראשונים צמצום פערים.

אורלי פרומן: מה, כאילו, זה לא מתיישב אחד עם השני.

אורלי פרומן: זאת נקודה ראשונה.

אורלי פרומן: לבחון את זה לקראת התקציב הקרוב או תקציב 2021 איך יותר תוכניות נכנסות לבסיס התקציב.

אורלי פרומן: כמוך וגם כמוני אנחנו יודעים שיש מקומות אחרים שאפשר קצת את השומנים להוריד.

אורלי פרומן: דבר שני, אנחנו מדברים על קיצוץ של 20% במהלך ארבע השנים האחרונות בתקציב הקונסרבטוריונים.

אורלי פרומן: אז אני רוצה שנקרא מפה קודם כל להחזיר במיידי את ה-1,500,000.

אורלי פרומן: זה נראה לי מובן מאליו.

אורלי פרומן: ב' להציב יעד חדש לתקציבים הבאים להכפלה של תקציב משרד החינוך, ולהכפלה ושילוש מספר הילדים.

אורלי פרומן: חברים אנחנו צריכים להפנים מה הערך המוסף של ההשקעה המוסיקלית בכל אחד מהילדים, כי אחרת מי נפגע?

אורלי פרומן: בעיקר הילדים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית, משיטים את ההוצאה להורים – מי שאין לו- לא מקבל, לא מתפתח כמו שאני הייתי רוצה לראות את הילדים מתפתחים על בסיס האומנויות והספורט.

אורלי פרומן: אז 1,500,000 חברים, תעשו שיעורי בית, אנחנו לא צריכים למצוא לכם.

אורלי פרומן: אם הייתי צריכה למצוא הייתי מצביעה לכם מאיפה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אני בכל זאת, למרות שהתחלנו לסכם, אני רוצה לשמוע ולו לדקה או שניים את לורן סחמיסה מנהל הקונסרבטוריון במהיליה.

מאיר כהן: הוא עדיין איתנו?

מאיר כהן: הוא יצא.

מאיר כהן: אני מצטער.

מאיר כהן: בכל אופן חברים, בואו נסכם.

מאיר כהן: אחד, היות וזה דיון מהיר, אני מבקש גברתי מנהלת הועדה, שייערך בעוד כחודשיים, עד חודשיים, דיון מקיף בכל מליאת וועדת החינוך בנוכחות מנכ"ל משרד החינוך והמפמ"רים למוסיקה על כל פניהם.

מאיר כהן: אני חושב שלא נסת

מאיר כהן: פק בדיון מהיר, צריך להיות דיון הרבה יותר עמוק, של הרבה יותר שעות, שיגיעו לכאן האנשים ויספרו מה הם מתכוונים לעשות, במיוחד לאור העובדה שגם ב-2016 ישבה הוועדה על המדוכה בכדי לטפל בקונסרבטוריונים.

מאיר כהן: הדבר השני, אני מצטרף לקריאה של חבריי ומבקש מדודי, האיש הטוב ממשרד החינוך שאחראי על התקציבים, לחזור לוועדה בעוד שבועיים.

מאיר כהן: יהיה סגר, אבל אנחנו עובדים.

מאיר כהן: לחזור ולהגיד האם יש סגירה של אותם 1,500,000 ₪.

מאיר כהן: אני מבקש מחה"כ טלי פלוסקוב, את אמרת שדיברת עם המנכ"ל, כל עזרה תעזור.

מאיר כהן: ואם את תדעי לדבר עוד פעם עם המנכ"ל ולדאוג לזה, אני יודע שבתוך הכסף הזה יש כסף מלגות שמחכים להם.

מאיר כהן: הדבר השני, בוודאי ובוודאי להחזיר ב-2020 את התקציב, לאחר שיאושר כמובן, להחזיר את זה ל-2017 שזה 21,500,000 ₪.

מאיר כהן: והדבר הכי חשוב, שבסופו של אותו דיון אנחנו נרגיש שיש איזושהי פריצת דרך, גם בהתייחסות לקונסרבטוריונים למיניהם, וגם בתקצובם.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד, ועזרה לי מנהלת הוועדה, לסגור את הישיבה הזאת ולהגיד שאם מדינת ישראל רוצה עוד ארתור רובינשטיין, ליאור אלמליח, יהודי מנוחין, יצחק פרלמן, תום כהן, תזמורות של האנדלוסית, אם באמת המדינה רוצה שיהיו לה כאלה שגרירים בארץ וברחבי העולם אין מנוס, אלא להבין שמוסיקה בגיל צעיר, הכשרה של תלמידים, איתור של תלמידים כאלה ולתת להם את האפשרות לגעת בכלים וללמוד לנגן בהם זה חלק מהנשמה הגדולה של המדינה הזאת.

מאיר כהן: אני לא רואה שום הבדל.

מאיר כהן: אורלי את צודקת.

מאיר כהן: מה שאנחנו הצלחנו לחולל עם תזמורת של בית ספר, שנת 1993 פתחתי בבית ספר שניהלתי תזמורת בית הספר שניגנה תוך שנה.

מאיר כהן: זה היה בשילוב עם הקונסרבטוריון המקומי.

מאיר כהן: מה שהצלחנו שם לעשות עם תלמידים, אני משער שלא היינו מצליחים לעשות בשום שדה אחר.

מאיר כהן: תודה רבה למנהלת הועדה, תודה רבה לכל העובדים, תודה רבה לחברי הכנסת ונעבור לעיר אילת במקום הבא.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: הישיבה נעולה.