ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 69, 2020-08-03 09:30

יעקב אשר: בוקר טוב לכולם, שבוע טוב לכולם, אני פותח את הישיבה בנושא:

יעקב אשר: דיווח לפי סעיף 15א(ז) לחוק שירותי המדינה (מינויים), תשי"ט-1959 – דיווח לשנת תשע"ח-תשע"ט, 2019, לגבי אוכלוסיות שילוב והעדפה מתקנת של אוכלוסיות שונות.

יעקב אשר: לגבי נושא העולים, היה כבר דיון בוועדת העלייה והקליטה, למרות שבחוק כתוב שזה יהיה בוועדת החוקה.

יעקב אשר: בכל מקרה, זה היה גם בהסכמתנו ואני חושב שנכון היה שייעשה שם הדיון.

יעקב אשר: נדמה לי שהיו כבר שני דיונים בעניין הזה, דיונים טובים ומועילים.

יעקב אשר: יש אוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות וזה דבר מאוד מאוד חשוב בכל חברה; יש אוכלוסייה של ציבור חרדי ויש נושא של ייצוג הולם לציבור הערבי.

יעקב אשר: מאחר ולא רצינו להעמיס את הכול בישיבה אחת, ובהתחשב בחג הקורבן, סיכמתי עם חברינו מהוועדה, עם אוסמה ואחרים, שבנוגע לייצוג הולם לציבור הערבי אנחנו נקיים ישיבה נוספת ונצטרך להשלים גם לגבי ציבורים אחרים.

יעקב אשר: בישיבה שלנו היום נתמקד באנשים עם מוגבלויות ובציבור החרדי.

יעקב אשר: בישיבה הבאה נסכם גם את ההסתכלות הכוללת שלנו על כל הדברים האלה.

יעקב אשר: אני חושב שדווקא בשעות שבהן אנחנו מדברים על שוויון ועל הסתכלות אחת על עובד, בלי שאמונתו או חייו או מוצאו יהפכו להיות בעיה מבחינת ההעסקה שלו, אני לא יכול שלא להתייחס למסע האמירות הבלתי אחראיות על גבול ההסתה – אני לא רוצה להשתמש במילים יותר גדולות – ומה שראינו בשני נושאים שהיו בתקופה האחרונה: מענקים שהמדינה החליטה לתת עבור משפחות.

יעקב אשר: ראינו שכאשר מדובר על ילדים, ילד שני ושלישי זה בסדר, וילד חמישי או שישי הוא לא ילד.

יעקב אשר: אין לו צרכים, הוא לא עולה כסף למשפחה שלו, הוא לא עולה כסף להורים שלו, רק בגלל שהוא ממשפחה מרובת ילדים או בגלל שהוא חרדי או בגלל שהוא ערבי או בגלל שהוא לא גר בגבולות אזור תל אביב, אלא בשדרות או במקומות אחרים והוא חלק ממשפחה מרובת ילדים.

יעקב אשר: העיקרון שילד הוא ילד הוא ילד, הוא עיקרון מקודש.

יעקב אשר: לא ניתן להיות שוב בשר תותחים של אף פוליטיקאי מתוסכל, שמנסה לשמור את עצמו מעל המים, להתקיף ולתקוף את הדבר הזה.

יעקב אשר: טוב עשו חברי ועדת הכספים – הרב גפני וכל חברי הוועדה בסופו של דבר – שתיקנו את המעוות הזה.

יעקב אשר: שוויוניות היא שוויוניות גם בין ילדים, בוודאי בתקופות כאלה, כשהממשלה באה ותומכת.

יעקב אשר: אי אפשר להשוות שלושה ילדים לשישה ילדים.

יעקב אשר: הילד השישי והשביעי הוא גם ילד, וגם לו יש צרכים.

יעקב אשר: דבר שני, גל נוסף שנחשפנו אליו בימים האחרונים – כולנו מכירים בערך החשוב של צעירים וצעירות שמגיעים לארץ במסגרת תגלית או במסגרת מסע, וכמה חשוב החיבור הזה לארץ.

יעקב אשר: נכון שבתקופת הקורונה היה צריך למצוא הסדרים מיוחדים כדי שחלילה לא תצא תקלה תחת ידינו, והאנשים האלה לא יידבקו ולא ידביקו.

יעקב אשר: כל זה עובר בסדר, ורק כשמגיעה פתאום ישיבת מיר למשל, לא תגלית ולא מסע – אלפי בחורים מגיעים מידי שנה מכל רחבי העולם.

יעקב אשר: חלקם קובע אחר כך את מקומו כאן בארץ, מתחתן ונשאר בארץ.

יעקב אשר: שלא לדבר על אלה שבאים לכאן, מתחברים לאוכלוסייה המקומית ותורמים לכלכלה עם הצריכה שלהם.

יעקב אשר: כשמתברר שהסטודנטים האלה הם סטודנטים בישיבת מיר, ותהום כל הארץ.

יעקב אשר: אף אחד לא ביקש שתעביר אותם מעל המטוסים, לא לזרוק אותם בחללית אלא להביא אותם באותה דרך בריאותית, נכונה ובתיאום עם משרד הבריאות.

יעקב אשר: ותהום כל הארץ ואיווט ליברמן כבר פותח את המהדורות עם עוד גלגול של הסתה כלפי ציבור.

יעקב אשר: כמו שילד הוא ילד הוא ילד לגבי מענק, כך גם בחור, סטודנט, בחור ישיבה שמגיע מחו"ל ללמוד כאן בארץ, הוא בחור ואנחנו צריכים לחבק אותו.

יעקב אשר: את כולם.

יעקב אשר: את הדתיים והלא דתיים, את המסורתיים והלא מסורתיים, את החרדים והלא חרדים.

יעקב אשר: הם באים לארץ כי אלה השורשים שלהם.

יעקב אשר: אז כל חטאם הוא שהם לומדים תורה ולא לומדים דווקא פילוסופיה סינית?

יעקב אשר: זה הסיפור?

יעקב אשר: אותו הדבר גם כאן בנושא שעל סדר-היום שלנו.

יעקב אשר: עובד הוא עובד הוא עובד.

יעקב אשר: אם יש לו זקן ופאות, ויש לו השכלה, כישורים ומוטיבציה, הוא צריך להתקבל גם בלי העדפה מתקנת.

יעקב אשר: אבל אנחנו נראה מהנתונים שיש בידינו שגם ההעדפה המתקנת עדיין רחוקה מתיקון.

יעקב אשר: אני קורא לכל חברי הבית הזה, אנחנו לא במערכת בחירות ואנחנו מקווים שלא ניכנס ונגיע למערכת בחירות.

יעקב אשר: די להסתה הזאת, די להדרה הזאת כך שכל דבר שיש לו סממן שונה מאורח החיים שלך, הופך להיות מסע להסתה.

יעקב אשר: לא נסכים עם זה, לא נקבל את זה.

יעקב אשר: זה לא ראוי.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים במלחמה, כולנו כתף אל כתף אל מול הפגע הזה שנקרא הקורונה ואל מול הפגע הכלכלי שהקורונה הביאה איתה.

יעקב אשר: בואו נתאחד, נדאג לכל ילד, נדאג לכל בחור, נדאג לכל עולה, נדאג לכל עובד.

יעקב אשר: נעשה טוב לאזרחים ונשתדל גם אנחנו, לפחות מבחינתנו – אני אומר את זה על דעת יהדות התורה ואני יודע שגם ש"ס נמצאים בעניין הזה – כדי שתמשיך היציבות, שלא יהיו בחירות ושכל מאבקי האגו האלה יסתיימו מהר מאוד.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: תהלה, בבקשה.

תהלה פרידמן: אני מבקשת להזדהות עם הנאמר.

תהלה פרידמן: תכננתי לומר מראש, שאני אומרת לך כנציג יהדות התורה, שאני ממש מברכת על העמדה שלכם אתמול להתנהג כמבוגר אחראי, ולא להיות מוכנים לכל מיני משחקים ותעלולים.

יעקב אשר: של שני הצדדים.

תהלה פרידמן: את זה אתה אמרת.

תהלה פרידמן: אני חושבת שיש פה משחקים ותעלולים של צד אחד, ויש צד אחד – אני מקווה שגם אתה תודה – שנהג כמבוגר אחראי מהתחלה והיה מוכן לספוג מחירים פוליטיים מטורפים בשביל האינטרס הציבורי.

תהלה פרידמן: בכל מקרה, אני רוצה לברך אתכם על העמדה הזאת.

תהלה פרידמן: בימים האלה היא מאוד לא מובנת מאליה וזה משמח.

תהלה פרידמן: לגבי כל היתר, פשוט רוצה להזדהות.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה לדבר?

מיכל וונש: אני אשמח להתייחס כפתיח לדיון.

מיכל וונש: אמרת שדנו בנושא החשוב הזה גם בוועדת העלייה והקליטה, ומה שאמרתי שם אני אומר גם פה.

מיכל וונש: יש בפנינו הזדמנות וגם חובה לשנות את התפיסה.

מיכל וונש: ממש שינוי פרדיגמטי שמבין שהכללת מגוון של דעות, מטיב עם כלל אזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: הדרה של קהלים, ולא משנה מי הם – אם אלה עולים חדשים או יוצאי הקהילה האתיופית או חרדים או ערבים או אנשים עם מוגבלויות – פוגעת בכלל אזרחי מדינת ישראל.

מיכל וונש: זה בזכות ולא בחסד.

מיכל וונש: אני מציעה שנדבר פה על השינוי התפיסתי המאוד עמוק הזה.

מיכל וונש: זה הפסד של מדינת ישראל כולה.

מיכל וונש: אני רוצה להתייחס לנושא של אנשים עם מוגבלויות.

מיכל וונש: שוחחתי אתמול עם הנציבות לשוויון לאנשים עם מוגבלויות ואני אומר שאנחנו נמצאים פה במספרים זעומים היכן שצריכה להיות דוגמה אישית.

מיכל וונש: במשרדי הממשלה ובמשכן זה, עלינו לקחת אחריות אישית בנושאים האלה כדי לעקוב אחרי הנושא הזה.

מיכל וונש: אני מברכת אותך, אדוני היושב-ראש, על העלאת הנושא החשוב הזה, ואני מתחברת לסיפא של דבריך.

מיכל וונש: ממשלת האחדות הוקמה ולכאורה כרגע היא רק אחדות טכנית, וזאת הזדמנות לעשות דברים שחובה עלינו לעשות.

מיכל וונש: אלה הנושאים שיהוו צעד ראשון לאחדות המהותית שאנחנו כל כך משוועים לה.

מיכל וונש: באמת תודה על העלאת הנושא החשוב הזה, שמשפיע על כלל אזרחי מדינת ישראל.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אנחנו נפתח בדיון וכידוע, יש החלטת ממשלה שבאה בעקבות הצעת חוק שיזם יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני, ואני הייתי מהמצטרפים לחוק הזה.

יעקב אשר: אני והרב מקלב בשעתו.

יעקב אשר: בעקבות החקיקה שקבעה שיהיה ייצוג הולם לציבור החרדי, החליטה הממשלה להוסיף גם את הציבור הזה על ציבורים אחרים שכבר היו שם, כולל אנשים עם מוגבלויות.

יעקב אשר: אגב, זה חוק שקודם בשעתו וצריך להזכיר פה לטובה את שר המשפטים דהיום, חבר הכנסת ניסנקורן, שבתפקידו אז כיושב-ראש ההסתדרות היה ממובילי החקיקה הזאת, כחלק מההסכמות שהיו עם הממשלה.

יעקב אשר: על פי הצעת החוק, יש צורך בקבלת דיווח מנציבות שירות המדינה לגבי יישום החוק, לגבי החסמים שקיימים, לגבי כל הפרטים שיש בחוק עצמו.

יעקב אשר: אני רוצה גם לומר שיש הצעת חוק נוספת, שמקדם הרב גפני וזכיתי להצטרף אליו לעניין הזה.

יעקב אשר: היא נמצאת די קרוב לוועדת שרים ואם לא היו כל סיפורי ועדת שרים, יכול להיות שהיום זה כבר היה עולה לדיון.

יעקב אשר: בהצעה אנחנו בעצם מרחיבים את הצעת החוק לא רק למשרדי ממשלה ולמשרדי סמך ממשלתיים, אלא גם לרשויות מקומיות, לחברות ממשלתיות וכולי.

יעקב אשר: אני חושב שזה באת דבר שנכון לעשות בפריסה מלאה, כמו שזה קיים לאוכלוסיות אחרות.

יעקב אשר: נלך צעד אחרי צעד ואני מבקש ממור ברזני, מנהלת תחום בכיר וגיוון תעסוקתי בנציבות, לתת לנו סקירה ולומר איך אנחנו יכולים לדחוף את העניין יותר, איפה יש כשלים וכולי.

מור ברזני: תודה רבה.

מור ברזני: חשוב לומר שלפני כשנתיים הוקם האגף לגיוון תעסוקתי בנציבות שירות המדינה, ובמשנה תוקף הנושא מקודם על ידי הנציב, הפרופ' דניאל הרשקוביץ.

מור ברזני: אנחנו פועלים מתוך תפיסה ששירות מדינה מגוון יותר, הוא שירות מדינה מקצועי יותר, וזאת הדרך היחידה שבה נוכל לשרת את אזרחי ישראל כולם במקצועיות.

מור ברזני: אגב, נוכחנו לראות שבתקופת הקורונה, מגוון יותר משמעו הצלת חיים ממש.

יעקב אשר: תסבירי.

יעקב אשר: אני חושב שאני מבין את זה, אבל כדאי להרחיב.

מור ברזני: אני אספר סיפור קצר ואני גם אומר שבתקופת הקורונה קיבל האגף לגיוון תעסוקתי שורה ארוכה של פניות.

מור ברזני: זה לימד אותנו שרואים באגף כתובת ונותנים בו אמון.

מור ברזני: קיבלנו פניות, בין שהן קשורות לשירות המדינה ובין שהן לא קשורות לשירות המדינה, ומצאנו עצמנו גורם מתווך בין אוכלוסיות מרקע מגוון לבין גופים בממשלה.

מור ברזני: סיפור שמשקף איך מגוון יותר משמעו הצלת חיים ממש, בבני ברק היה חולה מאומת באיזשהו בית כנסת.

מור ברזני: הוציאו פשקווילים וכתבו:

מור ברזני: ביום כך וכך היה חולה מאומת בבית כנסת בשעה 11:30.

מור ברזני: העוברים והשבים שעברו על פני ההודעה הזאת הסתכלו ואמרו: זה לא רלוונטי, ובעצם אם היו משתמשים במטבעות הלשון של הרחוב בבני ברק, היו כותבים שם: בפרשת קודש ויקהל פקודי, בשעה 11:30, היה חולה קורונה מאומת.

מור ברזני: כך העוברים והשבים היו מסתכלים על זה ומבינים שהם היו בשעה הזאת והם כולם צריכים ללכת לבידוד.

מור ברזני: זאת דוגמה קטנה לפערים שהם לא רק פערים בשפה, שפה ממש ושפה תרבותית, אלא פערים מקצועיים שמשפיעים על האופן שבו מתווכים את המסרים, על האופן שבו מגבשים את המסרים, על האופן שבו מתקבלות ההחלטות השונות.

יעקב אשר: כשקובעים קריטריונים במשרדי ממשלה לדברים מסוימים, אם עושים את זה אנשים שאינם מכירים את האוכלוסיות הללו, אז זאת כפפה ליד הלא מתאימה.

מור ברזני: נכון.

מור ברזני: נציבות שירות המדינה פועלת כדי שהגיוון הישראלי ישב במוקדי קבלת ההחלטות.

מור ברזני: אגב, חשוב מאוד להכיר, אבל אין כמו זה שהאוכלוסייה נמצאת ומשמיעה את הקול שלה בעצמה.

מור ברזני: אין מי שמכיר את האוכלוסייה טוב יותר ממה שהיא מייצגת את עצמה.

יעקב אשר: זה לא רק עניין שוויוני.

מור ברזני: גם זה חשוב.

מור ברזני: שוויון זה ערך יסוד בדמוקרטיה, אבל אנחנו מדברים כבר על מקצועיות.

מור ברזני: שירות המדינה אינו מקצועי בלי שהוא משקף את האזרחים שאותם הוא משרת.

יעקב אשר: זאת אמירה חשובה מאוד.

תהלה פרידמן: נכון מאוד, אבל אני רוצה להזכיר שזה נכון מאוד גם על נשים וגברים.

יעקב אשר: חד משמעית.

תהלה פרידמן: התמרמרנו על זה שאין נשים.

יעקב אשר: חד משמעי.

יעקב אשר: אם מדברים על חרדים או על אנשים עם מוגבלויות, כל גיוון של קווי חשיבה – הרי לכל אחד יש אפיונים, וכמו שיש אפיונים לאישה ולגבר, יש גם אפיונים לעולה חדש, לוותיק וכולי.

יעקב אשר: ההסתכלות הזאת היא הטרוגנית ונכונה למדינה הזאת.

יעקב אשר: אם היינו כולנו מסוג אחד, יכול להיות שלא היה צריך את זה, וזה רק היה מבלבל.

יעקב אשר: אבל אנחנו מדינה כזאת, עם פסיפס שלם של אנשים ולכן, גם מקבלי ההחלטות צריכים להיות מורכבים מאותו פסיפס.

יעקב אשר: הם לא יכולים להיות מורכבים ממשהו אחר.

יעקב אשר: אגב, גם שופטים, ואני אעצור פה.

מיכל וונש: גם מפלגות, אדוני היושב-ראש.

יואב סגלוביץ': מפלגות לא קשורות.

יואב סגלוביץ': נשים ומפלגות לא קשורות.

יעקב אשר: נשים אצלנו משפיעות מאוד, תאמין לי.

יואב סגלוביץ': יש רוב נשי בדגל התורה.

יעקב אשר: הן משפיעות מאוד.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: מאחורי כל איש מצליח עומדת אישה מצליחה עוד יותר.

יואב סגלוביץ': ברור, ברור.

יואב סגלוביץ': הן מה-זה שמחות להיות במקום הזה.

תהלה פרידמן: לא, אתה צוחק.

יעקב אשר: אני לא צוחק בכלל.

תהלה פרידמן: זה אותו דיון.

יעקב אשר: זה דיון בהשקפת עולם.

תהלה פרידמן: אתה לא קוהרנטי כי אתה מקבל את השקפת העולם הזאת, ואנחנו טוענים אותה על הכול.

יעקב אשר: יש הבדל גדול בין עבודה או שירות המדינה שמעסיק עובדים, לבין הנושא של ייצוג.

תהלה פרידמן: למה?

תהלה פרידמן: אני שואלת באמת.

יעקב אשר: הנשים החרדיות יודעות לבטא את עצמן.

יעקב אשר: תאמיני לי, הן יודעות.

יעקב אשר: אני אומר את זה כאחד שנשוי לאישה כזאת הרבה שנים, ברוך השם, באושר רב.

יעקב אשר: לגבי נושא של הנהגה בדברים מסוימים, יש השקפת עולם.

יעקב אשר: כשאת תעשי משאל, אפילו הכי יסודי בעולם, תקבלי את אותן תשובות.

יעקב אשר: נקודה.

יעקב אשר: יש דברים שהם במסגרת השקפת עולם.

יעקב אשר: אבל כשאנחנו מדברים על דברים שהם שירות לאזרח, שהם החובה של המדינה, פה מדירים.

יעקב אשר: אגב, מדירים לא רק נשים.

יעקב אשר: נשים עוברות את זה פעמיים, כי גם נשים שאינן חרדיות עוברות את זה.

יעקב אשר: אנחנו מכירים את נתוני פערי השכר וכולי.

יעקב אשר: הן עוברות פעמיים, אבל גם הגברים ורק בגלל שהם חרדים.

תהלה פרידמן: אני מוכנה להתווכח על נשים, אבל לא עכשיו.

יעקב אשר: לגבי הנושא של הייצוג במפלגות, אני מציע שנעשה יום עיון בעניין הזה.

תהלה פרידמן: אני רוצה להביא נשים חרדיות.

מיכל וונש: אני רוצה שאשתך תבוא.

יעקב אשר: את יכולה להביא נשים חרדיות, אבל אני חושב שאולי הן מצביעות לכחול לבן.

יואב סגלוביץ': את יכולה להביא אותן, אבל לא למפלגה של היושב-ראש.

יואב סגלוביץ': במפלגות אחרות הן יכולות להיות.

יעקב אשר: תאמין לי, הלוואי שתהיה האזנה ופתיחות כמו שיש אצלנו.

יעקב אשר: אנחנו לא יודעים כל כך לשווק את זה, אבל בסדר.

יואב סגלוביץ': אין כמוכם בהאזנה ובפתיחות בקטע הזה.

יואב סגלוביץ': דוגמה וסמל.

יעקב אשר: תאמין לי שכן.

יואב סגלוביץ': נכון, אני יודע.

יואב סגלוביץ': לכן אני מציין את זה.

יעקב אשר: התא המשפחתי בציבור החרדי הוא תא משפחתי שיכול רק להוות גאווה.

יעקב אשר: יום עיון – יהיו בורקסים, יהיה בסדר.

מור ברזני: כפי שאמר היושב-ראש, התקבלה החלטת ממשלה 3248, שמגדירה שמתוך כלל הנכנסים לשירות המדינה, 7% יהיו חרדים.

מור ברזני: זאת בעצם האוכלוסייה היחידה שביחס אליה ניתן יעד שהוא יחסי, וזאת מכיוון שבשעת קבלת ההחלטה, שיעור הייצוג של החרדים בשירות המדינה עדיין לא היה ידוע.

מור ברזני: זאת הייתה אוכלוסייה חדשה ולא ידעו כמה חרדים יש בשירות המדינה ב-2016.

מור ברזני: לצערי הרב, הסיפור של ההגדרה מיהו חרדי עיכב אותנו בניטור של הנתונים וביכולת לתת לחרדים את הזכויות שלהם מכוח החקיקה, מכוח ייצוג הולם.

מור ברזני: לפני שנתיים הסדרנו את ההגדרה מיהו חרדי, ואנחנו רואים מגמה עקבית של עלייה בשיעור כניסתם של חרדים לשירות המדינה.

יואב סגלוביץ': מה ההגדרה לחרדי?

מור ברזני: שני תנאים מצטברים.

יעקב אשר: אני מציע שתעשי את זה ממש בקצרה.

יואב סגלוביץ': זה קשור לכל הסטטיסטיקה.

יעקב אשר: זה חשוב, אבל אני רוצה להתמקד היום בתוצאות.

יעקב אשר: בחדר הזה היו על זה ויכוחים במשך שעות.

יעקב אשר: תעשי את זה בקצרה, בכמה מילים.

מור ברזני: אני אדבר בחמש דקות על הכול יחד, ואם יהיו שאלות אני אשמח לענות.

מור ברזני: הגדרת מיהו חרדי – שני תנאים מצטברים: מי שמצהיר שהוא חרדי היום, ומי שהוא או בן זוגו או אחד מילדיו לומד במוסד חינוך חרדי.

יואב סגלוביץ': הם צריכים לרשום את זה?

מור ברזני: הם צריכים להצהיר על זה, ומי שמגיע לוועדת הסיום צריך להביא את האישורים.

יואב סגלוביץ': הם צריכים למלא טופס שאומר: אני חרדי?

מור ברזני: ודאי, ודאי.

יעקב אשר: אם אתה רוצה להיכנס למכרזים של העדפה, אתה צריך למלא את זה.

מור ברזני: או למכרזים הפומביים.

מור ברזני: כדי לקבל את הזכויות העומדות לך מכוח היותך זכאי לייצוג הולם, אתה מחויב להצהיר ולצרף את כל המסמכים שמצביעים על כך שאתה משתייך לאוכלוסייה זו.

יעקב אשר: אגב, גם אם אתה משתייך לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, אתה גם צריך לכתוב מתי עלית לארץ וכולי.

מור ברזני: אנחנו רואים שיש מגמה עקבית של עלייה ואפשר לומר שהחרדים מסתערים על שירות המדינה.

יעקב אשר: נסחפת קצת, אבל בסדר.

מור ברזני: לא נסחפתי.

יואב סגלוביץ': יש נוהרים ויש מסתערים.

יואב סגלוביץ': זה לא אותו דבר.

יעקב אשר: הם גם נוהרים והם גם מסתערים.

יעקב אשר: השאלה היא כמה מהם חודרים פנימה.

מור ברזני: בוא נדבר על זה אפרופו חסמים.

מור ברזני: אחד החסמים שלנו הוא שיש פער גדול מדי, שאנחנו לא אוהבים לראות, בין שיעור המועמדויות של חרדים לשירות המדינה לבין שיעור הנכנסים, וזאת בהשוואה גם לאוכלוסייה הכללית וגם לאוכלוסיות אחרות מרקע מגוון.

מור ברזני: רבים מהם נופלים גם בתנאי הסף וגם במעבר בין השלבים השונים.

מור ברזני: אנחנו יודעים שהמבחנים שלנו מעריכים אותם בחסר, מבחנים מערביים.

מור ברזני: אנחנו פועלים כדי שהמבחנים האלה יהיו שוויוניים וכשירים תרבותית.

מור ברזני: אנחנו גם מעבירים את החרדים המובילים בין השלבים השונים, אבל אנחנו גם פועלים מול השטח, מול גופי הכוון וקריירה, כדי שיכינו טוב יותר את המועמדים החרדים להליך המיון של שירות המדינה.

מור ברזני: לדינמיקה הקבוצתית, לראיון ולאופן שבו הם ממלאים את הטפסים שלנו.

מור ברזני: רבים מדי מהם נופלים על סיבות טכניות של מילוי טפסים, וזה חסם אחד שאנחנו פועלים בו.

מיכל וונש: זה נכון לחלוטין גם בנושא של עולים.

מור ברזני: זה נכון גם לעולים, אבל ביחס לחרדים, הפער גדול ביותר.

מור ברזני: יותר מ-9% מהם מגישים מועמדות, שזה כמעט כפי שיעורם באוכלוסייה, אפילו יותר, וזה נתון מאוד יפה.

מור ברזני: נכנסו לשירות המדינה בשנת 2019 4.5%, לא כולל סטודנטים.

מור ברזני: כלומר זה נתון חסר.

יעקב אשר: 4.5% ממה?

מור ברזני: מכלל הנכנסים, כשהיעד הוא 7%.

יעקב אשר: באיזה משרות, באיזה רמות של דרגות ואיפה החסם הנוסף של ניסיון תעסוקתי ודברים כאלה?

יעקב אשר: הרי אחד הדברים הוא אי התאמה.

יעקב אשר: היה ראיון והוחלט על אי התאמה.

יעקב אשר: למה?

יעקב אשר: כי הבחור או הגברת למדו בסמינר או בישיבה, השלימו את הלימודים שהם צריכים להשלים, ואין להם ניסיון בפועל.

יעקב אשר: סביר מאוד להניח שתוך תקופה קצרה הוא ישתלב יפה מאוד ואולי אפילו יבלוט.

יעקב אשר: כמה נופלים בחלק הזה?

מור ברזני: אני אחזק את מה שאתה אומר ואני אומר שהרבה פעמים למועמדים חרדים יש ניסיון שהוא לא ממוסמך – התנדבו פה, עשו פעילויות שם.

מור ברזני: כלומר, דה-פקטו יש להם ניסיון, אבל יש אתגר לספק את האישורים.

מור ברזני: אלה הדברים שאיתם אנחנו מתמודדים כדי לצמצם את הערכת החסר מכוח הרקע השונה.

יעקב אשר: איך מתמודדים?

מור ברזני: אני אתן דוגמה.

מור ברזני: יש לנו מודל תרומה לקהילה.

מור ברזני: זה מודל שפיתחנו והוא בשלבים מתקדמים.

מור ברזני: מכיוון שגם לחרדים וגם לערבים אין שירות צבאי או שירות לאומי אזרחי – אנחנו רוצים באמצעות מודל תרומה לקהילה לתת להם את הניקוד של הניסיון, שיכיר להם בניסיון אם הם פעלו בתוך הקהילה.

מור ברזני: זה מודל שלם שפיתחנו והוא צריך להיכנס למערכות שלנו.

מור ברזני: זאת דוגמה אחת ויש דוגמאות נוספות.

מור ברזני: שאלת לגבי המשרות שאליהם הם נכנסים.

מור ברזני: אנחנו מאוד מאוד אוהבים לראות שהם נכנסים כבר בתור סטודנטים לשירות המדינה.

מור ברזני: זה שער כניסה מאוד אפקטיבי לשירות המדינה.

מור ברזני: ברגע שמכירים סטודנט, הוא מכיר את המערכת וקל לו הרבה יותר להיכנס לתוך המערכת.

מור ברזני: יש לו ניסיון רלוונטי והוא גם יכול להתמודד במכרזים פנימיים, שזה יתרון אדיר כי עוקפים את כל הסיפור של מכרזים פומביים.

מור ברזני: ב-2018 נכנסו לשירות המדינה 3% וב-2019 נכנסו 4.5%.

מור ברזני: זה שיעור גדול ומאוד יפה.

מור ברזני: ביחס לתוכניות העתודה של שירות המדינה, אנחנו רואים נתון מעניין בהקשר החרדי ואנחנו לא רואים אותו ביחס לאוכלוסיות אחרות.

מור ברזני: רוב החרדים שנמצאים בשירות המדינה, נמצאים במשרדי הממשלה.

מור ברזני: כלומר, הם נמצאים במשרדים שבאמת מעצבים את המראה של מדינת ישראל.

מור ברזני: זה נתון מדהים.

מור ברזני: יתר הקבוצות שהן מרקע מגוון נמצאות בעיקר במערכת הבריאות.

יעקב אשר: אני מבין שיש גם אחיות מהציבור החרדי.

מור ברזני: זה נמצא במגמת עלייה.

יעקב אשר: הן באחוז די ניכר וזה דבר מבורך בפני עצמו.

מור ברזני: זה דבר מדהים.

יעקב אשר: כשאת מדברת על משרדי ממשלה, כמה בפועל נכנסו לתפקידים במשרדי ממשלה בשנה האחרונה?

יעקב אשר: זה שהמגמה נכונה והכול בכיוון הנכון, זה מצוין.

יעקב אשר: השאלה היא על התוצאות בשטח.

מור ברזני: קודם כל, יש לנו עוד עבודה לעשות.

מור ברזני: לא הגענו למנוחה ולנחלה ויש עוד דרך.

מור ברזני: אפרופו שולחנות מקבלי ההחלטות, אנחנו רואים שחרדים נכנסים לדרגות תחיליות ולמשרות סטודנט.

מור ברזני: לשם נכנסים יפה אפילו בשיעורים של החלטת הממשלה.

מור ברזני: בדרגי הביניים ובדרגים הבכירים יש לנו עוד הרבה עבודה לעשות ואנחנו רחוקים מהיעד.

יעקב אשר: במה זה תלוי?

יעקב אשר: למה זה ככה?

יעקב אשר: אחד הדברים שאתם מחויבים לו הוא לוודא שיש ממונה בכל משרד ממשלתי.

יעקב אשר: אגב, ממונה על אנשים עם מוגבלויות וגם לכל הדברים האלה.

יעקב אשר: האם יש ממונים בכל המקומות?

יעקב אשר: האם לממונים האלה יש סמכות וכוח באותו משרד ממשלתי, או ששמו איזשהו פקיד מדרג נמוך שאין לו שום השפעה על הנהלת המשרד?

יעקב אשר: איך זה עובד בפועל?

מור ברזני: לשמחתי הרבה, כבר בשנה הראשונה של האגף, מינינו והכשרנו למעלה מ-70 ממוני גיוון, שמבצעים את תפקידם בנוסף על תפקיד.

מור ברזני: יש גם כאלה שעושים את התפקיד במשרה מלאה.

מור ברזני: נמצא כאן ממונה הגיוון של הכנסת, שהוכשר גם על ידינו.

מור ברזני: ממוני הגיוון פועלים מול הגופים בשטח כדי לוודא ששירות המדינה מגיע לאוכלוסייה.

מור ברזני: שהאוכלוסייה מרקע מגוון יודעת ששירות המדינה רוצה אותם בין שורות שירות המדינה.

מור ברזני: שנית, אנחנו פועלים בשיתוף גם עם זרוע העבודה.

מור ברזני: זרוע העבודה פועלת מול כלל המשק כדי לוודא שהכלים שבהם פועלים כדי לעודד תעסוקה של אוכלוסיות מרקע מגוון בכלל המשק, מופעלים גם כלפינו.

מור ברזני: מועמד חרדי שמתמודד למשרה בשירות המדינה, יכול לקבל ערכת הכנה של משרד הרווחה, באמצעות גורמי ההפעלה שכפי שראיתי, הם משתתפים איתנו היום בדיון.

מור ברזני: הם מפעילים מרכזי הכוון תעסוקתי ומכשירים את המועמדים החרדים להיכנס לשירות המדינה.

מור ברזני: דבר נוסף שאנחנו עושים זה בעצם להבטיח את קידומם של עובדים מרקע מגוון בתוך שירות המדינה.

מור ברזני: יש תוכנית מקפצה שבעזרת השם, אנחנו מייחלים יחד איתכם לתקציב שיעבור והתוכנית תוכל לצאת לדרך.

מור ברזני: התוכנית לוקחת מועמדים מכלל האוכלוסיות, בדגש על אוכלוסיות מרקע מגוון מדרגי הביניים, מכשירה ודוחפת אותם להגיע לסגל הבכיר.

מור ברזני: שוב, זה נעשה מתוך רצון להאיץ את התהליכים ולהבטיח שולחנות מקבלי החלטות שמייצגים את החברה הישראלית.

יעקב אשר: היא מכשירה את אלה שכבר נכנסו?

מור ברזני: כן, כדי לקדם אותם.

יעקב אשר: מדובר גם על אנשים עם מוגבלויות או רק על חרדים?

מור ברזני: כן.

יעקב אשר: אני רוצה שתציגי נתונים גם לגבי אנשים עם מוגבלויות.

מור ברזני: אני אתייחס לאנשים עם מוגבלויות.

מור ברזני: היעד של אנשים עם מוגבלויות נקבע בחקיקה, לא בהחלטת ממשלה.

מור ברזני: היעד הוא 5% וביחס לאנשים עם מוגבלות, אנחנו רואים שבדרגי הביניים ובדרגים הבכירים עוברים את היעד; בדרגי הביניים – 5.6%; בדרג הבכיר – 5.1%.

מור ברזני: בדרגים הזוטרים, במשרות התחיליות ואצל סטודנטים – אנחנו רוצים שגם צעירים ייכנסו.

מור ברזני: לא רק שמבוגרים ייכנסו או שיהיו עם מוגבלות תוך כדי תקופתם בשירות המדינה.

מור ברזני: אנחנו רוצים לקלוט צעירים עם מוגבלות, שם יש לנו עוד עבודה לעשות, בעיקר בהקשר של סטודנטים אבל גם במשרות תחיליות.

יעקב אשר: יש משרדי ממשלה שמנצנצים לרעה בעניין הזה?

מור ברזני: יש, יש.

קריאה: עלייה וקליטה למשל.

מור ברזני: בדוח המפורט שלנו יש את כל המשרדים עם שיקוף הנתונים.

יעקב אשר: אני קראתי.

יעקב אשר: אני שואל כדי שהציבור יידע.

אורלי אלמגור לוטן: יש כאן קצת ערבוב של נתונים ואולי אני אחדד.

אורלי אלמגור לוטן: הנתונים על הבכירות הם לא הנתונים של המוגבלות החמורה אלא משהו אחר.

אורלי אלמגור לוטן: יש כאן מורכבות ביחס לאנשים עם מוגבלות.

אורלי אלמגור לוטן: יש את מה שחל על כל שירות המדינה, וזה מדבר על מוגבלות ולא על מוגבלות חמורה.

אורלי אלמגור לוטן: החוק לא מדבר על 5% אלא מדבר רק על מוגבלות.

מור ברזני: אני אומר שאנשים עם מוגבלות, לא מוגבלות משמעותית, זכאים להתאמה.

מור ברזני: כל אדם עם מוגבלות יש לו זכות שנתאים את המקום הפיזי ולעיתים אפילו את שיעורי המשרה שבהם הוא עובד.

מור ברזני: סוגיית אנשים עם מוגבלות, שאינה מוגבלות משמעותית, היא לעניין ההתאמות.

מור ברזני: ביחס לאנשים עם מוגבלות משמעותית, זה לסוגיה של סעיף 15א – ייצוג הולם.

מור ברזני: הנתונים שאני מביאה כאן נוגעים לאנשים עם מוגבלות משמעותית, ואנחנו דנים פה היום בסעיף 15א, בסוגיה של ייצוג הולם.

מור ברזני: ביחס לדבר הזה, כשנסתכל על כלל שירות המדינה, אנחנו לא רחוקים מהיעד, אבל כן בעמידה בינונית – 3.8%.

מור ברזני: זאת מגמת ירידה שצמצמנו ב-50%.

יעקב אשר: 3.8% לעומת 5% שצריכים להיות.

מור ברזני: צריך לצמצם.

יעקב אשר: היו תקופות שכן עמדו ביעד?

מור ברזני: כן.

מור ברזני: בשנת 2016 וגם בשנת 2017 שירות המדינה עמד ביעד של אנשים עם מוגבלות.

יעקב אשר: מה קרה?

יעקב אשר: אני מכוון אותך לשם.

יעקב אשר: בואי לא נתקשט רק במספרים וניכנס למגמות.

יעקב אשר: אם יש מגמה של ירידה בנושא הזה, זאת ירידה שעלולה לתפוס אותנו בעוד שנה-שנתיים עם מספרים הרבה יותר קשים.

מור ברזני: זה התפקיד שלנו.

יעקב אשר: לכן אני שואל מה אתם עושים כדי להילחם בתופעה הזאת?

יעקב אשר: איפה נמצאת הבעיה?

יעקב אשר: תנו לנו את נוהל הקרב שלכם בעניין הזה.

מור ברזני: בעיה אחת שראינו היא ששירות המדינה גדל, ושיעורם של אנשים עם מוגבלות לא גדל באותו יחס.

מור ברזני: ביחס לאנשים עם מוגבלות, בניגוד לאופן הפעולה שלנו ביחס לאוכלוסיות אחרות, אנחנו רוצים לראות שיעור משרות מיועדות הרבה יותר גדול.

מור ברזני: אנחנו בעצם רואים שאנשים עם מוגבלות מגישים הרבה יותר מועמדויות למשרות מיועדות, שזה זרם מאוד מאוד קטן.

מור ברזני: רוב האוכלוסיות מגישות במסות למכרזים הפומביים, וזו המסה הקריטית – אלפי מכרזים בשנה.

מור ברזני: המשרות המיועדות הן כמה עשרות בודדות ואנחנו רוצים להגדיל את שיעור המשרות המיועדות, כי אנחנו רואים ששם הם מביעים אמון.

מור ברזני: אנחנו מקימים מאגר לאנשים עם מוגבלות.

מור ברזני: אנחנו נפעל פרואקטיבית מול קבוצה גדולה של אנשים עם מוגבלות, נעביר אותם את הליכי המיון וברגע שתתפנה משרה, נבדוק קודם כל במאגר האם יש לנו אנשים עם מוגבלות שעונים על המשרה הזאת.

מור ברזני: בגלל שנתקלנו במשרות שבהן שיעור המועמדים מאוד נמוך, אנחנו רוצים שיהיה לנו מאגר.

יעקב אשר: לפי מה נבחרות המשרות הייעודיות?

יעקב אשר: לפי מה מחליטים מראש שזה מתאים לאוכלוסיות מסוימות?

מור ברזני: לא הבנתי את השאלה.

יעקב אשר: את אומרת שיש אלפי מכרזים ואני אומר שאפשר לפתור את כל הבעיות – גם בעלי מוגבלויות, גם יוצאי אתיופיה, גם חרדים, גם ערבים.

יעקב אשר: יש מספיק משרות.

יעקב אשר: אבל אז באים ואומרים: לא, יש משרות ייעודיות שיוצאות בעקבות החקיקה שנעשתה.

יעקב אשר: איך בוחרים אותן?

יעקב אשר: הרי בסוף המשרות האלה הן מועטות לעומת שאר המשרדים.

יעקב אשר: המשרות הטובות הולכות לכאן והמשרות הפחות טובות הולכות לשם?

יעקב אשר: לפי מה עושים התאמה?

יעקב אשר: אולי משהו בסיסטם הזה לא עובד נכון.

מור ברזני: אנחנו פועלים עם כל המשרות שעובדות לרשותנו.

מור ברזני: אנחנו רוצים להעלות את שיעור המועמדים ביחס לכל המשרות כי המטרה, אדוני היושב-ראש, היא להרחיב את שער הכניסה הראשי.

מור ברזני: ולא ליצור עוד ועוד מסלולים עוקפים לשער הכניסה הראשי.

מור ברזני: אנחנו רוצים שכל האוכלוסיות ייכנסו במכרזים הפומביים ויתקדמו בשירות המדינה במכרזים פומביים.

יעקב אשר: אז אולי כל הרעיון של משרות ייעודיות הוא בעייתי?

יעקב אשר: אם תשימו את השיניים של החקיקה והחלטות הממשלה כפי שבאו לידי ביטוי לגבי כל אלה, בסוף יתברר שהמשרות הייעודיות הן עקב אכילס של כניסת אנשים לשירות המדינה.

יעקב אשר: אולי צריך לשנות את הסיסטם.

מור ברזני: אני אומר שזה בדיוק מה שעשינו לפני שנה.

מור ברזני: בדיוק לפני שנה הוצאנו הנחיה שאומרת שייעוד משרות הוא כלי אחד מיני כלים רבים, שיש בסל הכלים של שירות המדינה, כדי לגוון את שורותיו.

מור ברזני: ביחס לאנשים עם מוגבלות, הכלי הזה הוא דרמטי.

יעקב אשר: סליחה שאני מקשה עלייך.

יעקב אשר: את זה את יודעת, אבל האם אותם ממונים במשרדי ממשלה יודעים, או שמנכ"לים במשרדי הממשלה אומרים: יש לנו את המשרות הייעודיות, נכניס חרדי אחד או שניים ואחד מיוצאי אתיופיה.

יעקב אשר: נצבע לנו יפה את המאגר, אבל במכרזים הגדולים – דיברת על אלפי מכרזים שיש בשנה בשירות המדינה – שם הם לא יהיו.

יעקב אשר: איך זה קורה בפועל?

יעקב אשר: תספרי לי כמה אנשים נבחרו מאז שהחלטתם את ההחלטה הזאת במכרזים פתוחים.

מור ברזני: ראשית, ביחס לעמדה שהצגת, זו הייתה תפיסת העולם הישנה שאומרת, שגיוון בשירות המדינה הוא דרך משרות מיועדות.

מור ברזני: זאת בדיוק הפרדיגמה ששברנו ואמרנו שגיוון בשירות המדינה הוא דרך כל המשרות.

מור ברזני: כך היכולת שלנו לגוון את שירות המדינה גדלה משמעותית.

מור ברזני: זה הוכח וזה מופיע בדוח הקודם שלנו.

מור ברזני: מתוך כלל המשרות המיועדות ומתוך כלל המכרזים הפומביים, כלומר אם אני מסתכלת על כל המשרות שהתפרסמו בשירות המדינה, יותר מ-80% מאוכלוסיות מרקע מגוון נכנסות במכרזים הפומביים.

מור ברזני: זה הנתון.

מור ברזני: כלומר, היכולת שלנו להביא שינוי משמעותי – אגב, הוא שינוי עמוק שאומר שכולם נכנסים מאותה דלת.

מור ברזני: אני לא עושה הנחות.

מור ברזני: יש חסרונות לכלי של ייעוד משרות ואנחנו עדיין זקוקים לו.

יעקב אשר: החשש שלי הוא שאם לא יהיו משרות ייעודיות, בתוך אלפי המשרות האלה - - -

מיכאל מלכיאלי: ה-1.2% מגיע אחרי שיש את שני הכלים.

מיכאל מלכיאלי: תחשבי שכלי אחד לא היה.

מור ברזני: לא.

מור ברזני: אנחנו עדיין ממשיכים לפעול עם שני הכלים.

מור ברזני: אנחנו עוד לא במקום של לבטל את זה.

מור ברזני: אנחנו עוד לא שם.

מור ברזני: היום אנחנו משתמשים בכלי של ייעוד משרות ואני מפרידה אנשים עם מוגבלות.

מור ברזני: שם יש צורך בכלי כעניין שבשגרה.

מור ברזני: ביחס ליתר האוכלוסיות, הכלי של ייעוד משרות משמש אותנו יותר כסנקציה.

מור ברזני: משרד שלא מגוון את שורותיו, אנחנו כופים עליו לגוון את שורותיו.

מור ברזני: משרד שבמסגרת אגפים מסוימים, מאוד נחשקים ועם המון הון סגולי – אתם יכולים לשער בנפשכם על איזה אגפים אני מדברת – שם אנחנו מייעדים.

יעקב אשר: כשיוצאים המכרזים, איזה שליטה יש לכם על סוף התהליך, כך שבסופו ייבחרו אותם אלה?

מיכאל מלכיאלי: איך את יודעת שהוא חרדי בכלל?

מור ברזני: דיברנו על זה.

מור ברזני: הוא צריך להצהיר.

מיכאל מלכיאלי: איפה הוא מצהיר?

מיכאל מלכיאלי: רק במשרה ייעודית.

מור ברזני: שלילי, שלילי.

מור ברזני: בכל משרה לשירות המדינה נשאלים כל מועמדי שירות המדינה: האם אתה נמנה על האוכלוסיות הזכאיות לייצוג הולם?

יעקב אשר: חייבים לשאול אותם את זה?

מור ברזני: חייבים וזה מופיע בכל מכרז.

מיכאל מלכיאלי: את אומרת שאם הוא נכנס דרך משרה לא ייעודית, אתם מחשיבים אותו בנקלטים החרדים?

מור ברזני: ודאי.

מיכאל מלכיאלי: אם כך, את אומרת שה-1.2% כוללים גם את האנשים שהגיעו מחוץ למשרה הייעודית.

מור ברזני: נכון.

מיכאל מלכיאלי: אם כך, אנחנו בבעיה.

מור ברזני: ודאי שאנחנו בבעיה, לכן התכנסנו.

מיכאל מלכיאלי: מצד אחד את אומרת שהמשרות הייעודיות הן לא הכלי הכי טוב ואת רוצה לפתוח את זה.

מור ברזני: אני אומרת שהכלי של ייעוד משרות הוא כלי מוגבל; הוא כלי עם חסרונות.

מור ברזני: יש יתרונות בצידו.

מור ברזני: צריך להסתכל על הכלי הזה ולראות גם את היתרונות וגם את החסרונות.

מור ברזני: ואסור לנו לשכוח את המטרה הסופית שאליה אנחנו רוצים להגיע.

מור ברזני: לכן אני אומרת שאנחנו ממשיכים להשתמש בייעוד משרות, אבל השימוש הוא מושכל.

מור ברזני: זאת לא האופציה הראשונית, זה כסנקציה במקומות שבהם אין לנו ייצוג של עובדים מרקע מגוון ביחס לכלל האוכלוסיות.

מור ברזני: אני אומר עוד דבר על אנשים עם מוגבלות.

מור ברזני: כמו שאמרתי, במקרו אנחנו רואים שאנחנו לא עומדים ביעד.

מור ברזני: אנחנו במגמת ירידה משמעותית בין 2018 ל-2019.

מור ברזני: שנת 2020 היא שנה קשה ובגלל שאין לנו תקציב, הרבה מהמשרות לא יצאו החוצה.

מור ברזני: היכולת שלנו לגוון ולהמשיך את התהליכים החשובים האלה ב-2020 מאוד מצומצמת, ואני אומרת את זה בצער.

יעקב אשר: כשאנחנו בוחנים את הדברים על אחוז, תמיד אפשר לשמור את זה.

יעקב אשר: אם במקום 1,000 משרות חדשות, יהיו 100, שבע יהיו לחרדים וחמש לאנשים עם מוגבלות.

מור ברזני: אני רוצה לפצות על העבר ולא רוצה רק לשמר את המצב הקיים.

יעקב אשר: גם את זה אפשר לעשות.

יעקב אשר: אני מסכים איתך שהתקופה היא - - -

מור ברזני: היכולת שלנו לפעול בלי תקציב משמעותית קטנה יותר.

מור ברזני: הדגש שלנו באנשים עם מוגבלות הוא לייעד יותר משרות ולהכניס אותם גם בדרגות תחיליות וגם בתקני סטודנט.

מור ברזני: הם חסרים שם ואנחנו רוצים לראות אותם בשיעורים הרבה יותר גבוהים.

מור ברזני: אנחנו רואים ייצוג חסר שלהם בתוכניות העתודה השונות ואת הנתון על היכולת להתקדם בתוך שירות המדינה אנחנו מאוד לא אוהבים.

מור ברזני: אנחנו פועלים לשנות אותו יחד עם אגף הצוערים ויחד עם המדרשה בנציבות שירות המדינה.

מור ברזני: ביחס לכלל האוכלוסיות אנחנו מגבשים החלטת ממשלה עם תקציב ייעודי בצידה.

מור ברזני: שוויון עולה כסף, והיכולת שלנו לקדם משמעותית את הנושא הזה - - -

יעקב אשר: אם אתם כבר מגיעים להחלטת ממשלה, אל תשכחו דבר אחד – החלטת הממשלה שמדברת על ייצוג הולם לחרדים, מסתיימת ב-2020.

יעקב אשר: לכן, יש חובה להאריך את זה.

יעקב אשר: אפשר להכניס את זה גם בחקיקה ראשית.

מור ברזני: אנחנו לא רק רוצים להאריך, אנחנו רוצים גם לעדכן.

מור ברזני: אנחנו נעדכן שם את היעד של חרדים.

יעקב אשר: מה הדד-ליין, כדי שהדבר הזה לא יפוג?

מור ברזני: תוך חודשים בודדים.

יעקב אשר: קודם כל חייבת להיות החלטת ממשלה שמאריכה את זה.

יעקב אשר: שנית, את אומרת שאתם רוצים לשפר את זה, וזה דבר נכון שחייב לבוא בליווי כלים.

מור ברזני: נכון.

מור ברזני: ביחס לחרדים אנחנו רוצים לקבוע יחס שהוא מוחלט ולא יחסי מכלל הנקלטים.

מור ברזני: זה ייתן לנו תמונת מצב יותר אמיתית ביחס לייצוגם של חרדים.

מור ברזני: אנחנו נקבע גם יעדים עדכניים, גם כלים לפעולות השונות שמקצתן סקרתי, וגם נקבע תקציב בצד היעדים.

מור ברזני: כי בלי תקציב ייעודי לנושא של גיוון וכשירות, היכולת שלנו לפעול היא מינימלית.

יעקב אשר: אני רואה שה-מ.מ.מ רוצים לחדד כמה דברים אל מול הנתונים, ואז נפתח את הדיון.

יעקב אשר: יש גם הרבה אנשים שזום שניתן להם לעלות.

יעקב אשר: ניתן קודם ליועצת המשפטית, בבקשה.

נועה ברודסקי לוי: רציתי להבהיר לעניין המוגבלות המשמעותית, שזה כן גם חל על סעיף 15א במפורש.

נועה ברודסקי לוי: הדרישה שבמשרד גדול יהיו 5% - - -

מור ברזני: אלה הנתונים שאליהם אני מתייחסת.

מור ברזני: אנשים עם מוגבלות משמעותית, הם הזכאים לזכויות מכוח סעיף 15א ייצוג הולם.

אורלי אלמגור לוטן: אני לא יועצת משפטית.

יעקב אשר: תהיי רגועה, גם אני לא, ואני מסתדר לא רע פה.

מור ברזני: כדאי להבהיר, נועה, שלמיטב הבנתנו יש כאן את מה שחל על כל שירות המדינה, בין אם אלה יחידות קטנות ובין אם אלה יחידות גדולות.

מור ברזני: הנתונים שדיברת על הבכירות ועל הדרג הם אלה, וזה לא המוגבלות המשמעותית כי מי שמפיק את הנתונים על מוגבלות משמעותית זה הביטוח הלאומי.

מור ברזני: הביטוח הלאומי לא עושה את הבדיקות האלה, למיטב הבנתנו.

מור ברזני: הביטוח הלאומי מקבל מהמשרדים מספרי תעודות זהות ומקבל כמה מתעודות הזהות אל מול הצלבה של אנשים עם מוגבלויות מהביטוח הלאומי, ובעצם רק מוציא דוח אחת לשנה כמה משרדים עומדים וכמה לא עומדים – עמידה מלאה, עמידה חלקית, עמידה בינונית ועמידה נכונה.

מור ברזני: גם אנחנו ראינו שאצל אנשים עם מוגבלות יש יותר בכירות ואולי זה קשור לגיל – אנחנו לא יודעים.

מור ברזני: זה מאוד מושך את העין ולמיטב הבנתנו, זה לא מתייחס לאנשים עם מוגבלות חמורה לפי מה שכתוב בחוק.

מור ברזני: אם אני טועה אפשר לתקן אותי.

מור ברזני: זה מה שאנחנו הבנו.

מור ברזני: אני אומר עוד דבר בהצלבה של שני בסיסי הנתונים.

מור ברזני: בהצלבה של בסיס הנתונים שלנו עם הפלט של הביטוח הלאומי, ראינו שיש הלימה כמעט מוחלטת.

מור ברזני: כלומר, אם הביטוח הלאומי אומר על יחידה מסוימת שיש בה רמה בינונית, הדבר הזה הולם את נתוני המרכב"ה.

מור ברזני: כלומר, במסה תמונת המצב שהצגנו היא תמונת המצב כפי שהיא משתקפת גם בנתוני הביטוח הלאומי.

מור ברזני: מכל מקום, נבדוק את הנושא.

אורלי אלמגור לוטן: אלה פשוט לא אותן יחידות.

אורלי אלמגור לוטן: הייתי שמחה שאמיר יגיד משהו לגבי הפערים, כי הוצגה כאן תמונה של מקרו, אבל יש פערים בין היחידות השונות.

יעקב אשר: אני מבקש שתגעו בדיוק בנקודות האלה.

יעקב אשר: זה סיעור מוחות, גם אם לא נעים לשמוע אותו לפעמים.

אורלי אלמגור לוטן: אני חייבת להגיד שאצל החרדים, וכאן אנחנו באים בכיוון קצת יותר ביקורתי, באמת גם כשמשווים את זה.

אורלי אלמגור לוטן: פה המיקוד הוא על שתי קבוצות אוכלוסייה מסוימות.

אורלי אלמגור לוטן: כשמסתכלים על האוכלוסייה החרדית לעומת כלל האוכלוסיות של הייצוג ההולם, רואים שהתעסוקה היא איכותית.

יעקב אשר: התחלנו מאפס.

אורלי אלמגור לוטן: היא תעסוקה בתפקידים איכותיים, גם אם הדרגות כרגע הן לא דרגות בכירות.

אורלי אלמגור לוטן: הגשנו גם לעלייה בקליטה ואנחנו מסתכלים גם על הנתונים של הערבים.

אורלי אלמגור לוטן: צריך לומר את זה.

תהלה פרידמן: זה נכון גם בפילוח מגדרי?

אורלי אלמגור לוטן: הנציבות לא מוציאה את הפילוח המגדרי לכל אחד מהתפקידים.

אורלי אלמגור לוטן: אמיר יכול לדבר על הממוצע, אבל את תת-הפילוחים לא מוציאים לאף אחד מקבוצות האוכלוסייה, אלא אם מבקשים את זה במיוחד.

מור ברזני: יש המון נתונים שאפשר לנתח.

מור ברזני: אנחנו מסתכלים על הנתונים האלה ביחס לחרדים.

יעקב אשר: יש לי שאלה שמטרידה אותי לאורך כל הזמן.

יעקב אשר: איפה הסנקציה על אותם משרדים?

מור ברזני: חיכיתי לשאלה הזאת, לקח לה זמן להגיע.

יעקב אשר: את יודעת, אני מנסה להיות עדין.

מור ברזני: לא, אין צורך.

יעקב אשר: אני הייתי גם בדיונים הקודמים, כשיזם אותם הרב גפני.

יעקב אשר: היה גם דיון בוועדת הכספים בשעתו וכולי.

יעקב אשר: אני חייב לציין דבר אחד, שבעמדה שלכם חל שינוי לא באמירות או במילים, אלא חל שינוי בטונציה.

יעקב אשר: עדיין אל תחגגו ואל תעופו על עצמכם, אבל אני חושב שאני בהחלט רואה את ה-passion, את הרצון להתקדם וכן להתחיל לסגור את הפערים של האוכלוסיות האלה.

יעקב אשר: כל האוכלוסיות האלה.

יעקב אשר: אני רואה את זה בנתונים שאתם מציגים, אני רואה את זה בהסתכלות, אני רואה את זה בתיקונים כשאת מדברת על החלטות הממשלה וכולי.

יעקב אשר: אני בהחלט רואה את זה.

יעקב אשר: עד כאן המחמאות ונעצרנו.

יעקב אשר: עכשיו אני שואל איפה השיניים שלכם?

יעקב אשר: איך אתם יכולים לגרום לכך שמשרדי ממשלה, שאין בהם מספיק אנשים עם מוגבלויות, שאין בהם מספיק חרדים, אין בהם אנשים יוצאי אתיופיה – לא איפה השיימינג שלהם.

יעקב אשר: השיימינג הציבורי שלהם, לא האישי.

מור ברזני: אני אומר כך.

מור ברזני: חוק שירות המדינה (מינויים) נותן לנציב סמכות להקפיא את התקינה של יחידות שאינן עומדות ואינן פועלות על פי הנחיות החוק והנציבות.

מיכאל מלכיאלי: לאיזה משרדים הוקפא למשל?

מור ברזני: יש לנו רשימת היחידות האדומות.

יעקב אשר: תגידו לנו אם הדברים האלה נעשים או לא.

יעקב אשר: זה מה ששואל אותך מיכאל.

מור ברזני: נעשה, נעשה, נעשה.

מיכאל מלכיאלי: במשרד לשוויון חברתי, למשל, אין חרדים.

מור ברזני: רשימת היחידות האדומות – אותן יחידות שלא פועלות על פי הנחיות החוק.

יעקב אשר: אז עושים להן סגר?

יעקב אשר: אם הן אדומות עושים להן סגר, כן או לא?

מור ברזני: עושים להן סגר.

מור ברזני: חד-משמעית.

יעקב אשר: אוקיי, אז אין אפליה.

יעקב אשר: עושים סגר.

מור ברזני: הן נקראות לנציבות.

מור ברזני: בעצם הן מחויבות להגיש תוכנית משכנעת, תוכנית עם שיניים, תוכנית דרמטית.

מור ברזני: מי שלא מגיע, מוקפאת לו התקינה.

מיכאל מלכיאלי: למי הקפיאו?

מור ברזני: זה כלי דרמטי.

מיכאל מלכיאלי: עלייה וקליטה, שוויון חברתי ותקשורת – אפס, אפס, אפס.

מור ברזני: אני יכולה להוציא את רשימת היחידות.

מיכאל מלכיאלי: הוקפא להן?

מיכאל מלכיאלי: עשו להן פעם סנקציות?

מור ברזני: לא.

מיכאל מלכיאלי: למה לא?

אורלי אלמגור לוטן: לשלושת המשרדים האלה נקלטו עובדים השנה.

אורלי אלמגור לוטן: בדקנו את זה.

אורלי אלמגור לוטן: אם אתה מדבר על החרדים, שלושת המשרדים שהיו בהם אפס חרדים, אני חייבת להגיד שבדקנו ולפעמים האחוז מטעה.

אורלי אלמגור לוטן: מור גם אמרה את זה בדיון קודם בעלייה וקליטה.

אורלי אלמגור לוטן: לכן תמיד צריך להסתכל לא רק על האחוז אלא גם על המספר המוחלט.

אורלי אלמגור לוטן: בשלוש היחידות האלה נקלטו עובדים במהלך 2019.

יעקב אשר: את אומרת שזה עבד?

אורלי אלמגור לוטן: צריך להיזהר מאחוזים, כי כשיש אפס ונקלטו שני עובדים, נורא קל להגיע לאפס אחוז.

מיכאל מלכיאלי: שניים מתוך כמה?

אורלי אלמגור לוטן: בדיוק.

אורלי אלמגור לוטן: בשלוש היחידות האלה בדקנו ונקלטו עובדים.

מור ברזני: אני רוצה להחזיר את הדיון לסיפור של הסנקציות.

מור ברזני: יחידות שלא עומדות בדרישות שלנו, צריכות להגיע עם תוכנית עבודה רצינית, שאנחנו בוחנים אותה ובוחנים את העמידה.

מור ברזני: אם הן לא מגיעות עם תוכנית עבודה לרוחנו או אם אינן עומדות בתוכנית שעליה הן הצהירו, מוקפאת להן התקינה.

מיכאל מלכיאלי: למי הקפיאו עד היום?

יעקב אשר: יש דוגמה?

מור ברזני: בקדנציה שלי, בשנתיים האחרונות לא הוקפאה תקינה, ואתם מדברים איתנו ערב הקריאה ליחידות.

מור ברזני: יש את הרשימה, הפגישות נקבעות בשעה שאנחנו יושבים כאן.

יעקב אשר: את אומרת היום לפרוטוקול – אני אהיה נחמד.

יעקב אשר: הסבר פניך לנציבות.

מור ברזני: אנחנו נפגשים פה בעוד שבוע-שבועיים לסקירה על החברה הערבית, אני אוכל להביא לכם.

יעקב אשר: האם בעוד שבוע-שבועיים, כשניפגש על החבר הערבית, נוכל גם לקבל נתונים כמה משרדים או יחידות הוקפאו להם התקנים, או שנמצאים תחת איום של מכתב של הנציבות?

מור ברזני: כן, כן.

מור ברזני: חד-משמעית כן.

יעקב אשר: זאת אומרת, השנה הבאה עלינו לטובה, תטמון בחובה גם אמצעים אגרסיביים לאותן יחידות.

מור ברזני: נכון.

מור ברזני: אני רוצה לומר שהדבר הזה נעשה בכוונת מכוונים.

מור ברזני: בגלל ששינינו את התפיסה היה צורך גם להנחות וללוות את המשרדים איך נכון לעשות את זה רגע לפני שמפעילים סנקציה.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך משהו אישי, אם אפשר.

יעקב אשר: אנחנו יושבים כאן בוועדה ומרימים את ידינו על הרבה מאוד דברים של אכיפה – אכיפה שמצילה חיים, אכיפת קורונה.

יעקב אשר: הרבה מאוד סנקציות שאנחנו מטילים על אזרחים.

יעקב אשר: אני רוצה שתטילו סנקציות על משרדי ממשלה ועל יחידות ממשלתיות שלא עושות את תפקידן.

יעקב אשר: סנקציות.

יעקב אשר: זאת שפה שמבינים.

יעקב אשר: זה קשה?

יעקב אשר: גם לי קשה, אבל אני עושה את זה על אזרחים.

מור ברזני: אני מקבלת את זה לחלוטין.

מור ברזני: כמו שאמרתי, בישיבה הבאה נגיע עם רשימת היחידות.

יעקב אשר: אני מבקש מאוד שהנושא של הסנקציות יחודד ויהיו לנו נתונים גם על זה.

יעקב אשר: ה-מ.מ.מ.

יעקב אשר: רציתם לומר כמה דברים כדי שנוכל להתחיל להיכנס לדיון עם חברי הכנסת ועם האנשים שבזום?

יעקב אשר: בבקשה.

יעקב אשר: תן את הנקודות החשובות, או שיש לכם השקפה שונה לפי הנתונים שלכם?

אורלי אלמגור לוטן: רק נגיד שאין לנו השקפה.

יעקב אשר: סליחה, לא השקפה.

יעקב אשר: משקפת.

יעקב אשר: זה גם מלשון השקפה במידה מסוימת.

אמיר פרגר: אני חוקר ב-מ.מ.מ ואציין כמה נקודות קצרות.

אמיר פרגר: סעיף 15א קבע שיעד הייצוג ההולם יהיה בכל המשרדים ובכל היחידות, ולא רק בשירות המדינה באופן כללי.

אמיר פרגר: אנחנו רואים שיש פערים בין יחידות ובין המיניסטריונים השונים, שזה דבר שצריך לשים לב אליו.

אמיר פרגר: לא רק להסתכל ברמה הכללית של 1.2 או 3.8, אלא על כל משרד ועל כל יחידה, איך הם עומדים ביעד הזה.

מיכאל מלכיאלי: ההסתכלות היא על ידי מספרים.

אמיר פרגר: כן, אבל לא באופן כללי – כל שירות המדינה או כל מערכת משרדי הממשלה, אלא ממש באופן נקודתי פר יחידה, וזה מה שחשוב לראות.

אמיר פרגר: אנחנו רואים לגבי כל האוכלוסיות הזכאיות, שיש פערים בין המשרדים השונים.

אמיר פרגר: דברים נוספים ששמנו לב אליהם, הם שאצל החרדים, דווקא במערכת משרדי הממשלה שבה רוב החרדים רשומים, הם מצויים יותר בדירוגים המקצועיים מאשר בדירוגים המינהליים, שזה דבר חיובי.

מיכאל מלכיאלי: לשם קיבלו אותם.

אמיר פרגר: הם עובדים בדירוגים מקצועיים ולא בדירוג מינהלי, שאין בו שום מקצועיות.

יעקב אשר: מה שנקרא המח"ר.

אמיר פרגר: המח"ר הוא אחד מהם.

אמיר פרגר: אלה דירוגים שדורשים איזושהי הכשרה מראש, ורוב החרדים במערכת משרדי הממשלה נמצאים בדירוגים האלה.

אמיר פרגר: חשוב לראות לגבי המעבר של סטודנטים למשרות, האם זה קורה וכמה זה קורה.

אמיר פרגר: כמו כן, לראות תוצאות של כל הפעילויות להסרה וצמצום החסמים.

אמיר פרגר: זה מה שצריך לבחון איך זה נעשה ומה ההשפעות.

אמיר פרגר: לגבי אנשים עם מוגבלויות, אכן יש שני סטים: אחד לפי הקביעה בחוק, ואחד הוא החלטת ממשלה שנקבעה במקביל.

אמיר פרגר: צריך לראות שהנתונים תואמים, כל אחד את ההחלטה שנקבעה.

אמיר פרגר: מספר הסטודנטים שמור התייחסה אליו הוא במספרים בודדים – שני סטודנטים שהצהירו על היותם אנשים עם מוגבלות, מתוך קרוב ל-5,000 סטודנטים שעובדים בשירות המדינה.

אמיר פרגר: זה מספר שנראה מאוד מאוד בעייתי.

אמיר פרגר: צריך לבדוק כמה מתוך זה, הם סטודנטים שלא הצהירו על היותם אנשים עם מוגבלות, וכמה מתוך זה באמת לא התקבלו למשרות בגלל חסמים.

אורלי אלמגור לוטן: רק להוסיף עוד נקודה, ממסמך קודם שהגשנו לוועדת החוקה בכנסת העשרים על ייצוג הולם, ואולי זה לא בחלק של מור אלא של מי שידבר תכף מבחינות ומכרזים.

אורלי אלמגור לוטן: בעבר, המערכת של נציבות שירות המדינה נתנה אפשרות לראות עבור האוכלוסיות השונות באיזה שלב הן נתקעות – כמה עומדים בתנאי הסף, כמה לא עוברים ועדת בוחנים.

אורלי אלמגור לוטן: כשפנינו לפני חודשיים, כבר אי אפשר היה להשיג אותו מהמערכת.

אורלי אלמגור לוטן: אנחנו חושבים שזה דבר שכן נכון שנסתכל עליו גם על כלל האוכלוסייה.

יעקב אשר: חשוב מאוד, בוודאי.

אורלי אלמגור לוטן: אם אני זוכרת נכון, אצל החרדים היה אפשר לראות את מה שאמרה מור, לא בהכרח את השלב הראשון של תנאי הסף.

אורלי אלמגור לוטן: באמת הרבה ניגשים, אבל זה נראה שככל שמתקדמים, אז זה נתקע.

אורלי אלמגור לוטן: זה משהו קריטי בעינינו, כשמכוונים את המענים, להבין היכן נמצאים החסמים.

אורלי אלמגור לוטן: עם כל זה שאולי זה מלאה כשיש הרבה מספרים, צריך את זה כדי להבין איפה אנחנו נתקעים.

יעקב אשר: ניתן לחברי הכנסת לדבר וכן ליונית מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, גם לרועי כהן, מנהל המכון החרדי.

יעקב אשר: נתחיל עם חברת הכנסת תהלה.

תהלה פרידמן: אני במצב רוח אופטימי היום ואני רוצה לחזק את ידיכם בזה שמאוד נכון להשקיע בשכבה התחתונה, בסטודנטים וב-entry level.

תהלה פרידמן: יש מחקר גדול של הקרן של שריל סנדברג, שהוא בהקשר של נשים ב-cooperate בארצות הברית.

תהלה פרידמן: היא מראה שבניגוד למה שחשבנו כל השנים, שיש לנשים תקרת זכוכית, היא אומרת שיש להן סולם שבור.

תהלה פרידמן: היא אומרת שאנחנו כל הזמן מסתכלים כמה הגיעו לקומה 5 ו-6, אבל אם הן לא עלו מ-1 ל-2, אין איך להגיע אחר כך.

תהלה פרידמן: ההשקעה שלכם בבסיס הפירמידה מאוד מאוד נכונה בעיניי.

תהלה פרידמן: מטבע הדברים אנחנו רוצים לראות את הלמעלה, וזה מובן, אבל אני חושבת שאפקטיבי יותר להשקיע בהתחלה.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: יונית אפרתי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שלום לך, בוקר טוב.

יונית אפרתי: בוקר טוב, תודה על הדיון המאוד מאוד חשוב.

יונית אפרתי: אני מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.

יונית אפרתי: דיברנו כאן על החשיבות הגדולה של העסקת אנשים עם מוגבלות כחלק מהחברה.

יונית אפרתי: אני לא אפרט על החשיבות, כי זה ברור לכולנו, של ראייה שהיא רב-גונית ומאפשרת לראות מגוון של עמדות.

יונית אפרתי: אם אני מחברת את זה לדיון הקודם שהשתתפנו בו בהקשר של המשטרה, דיברנו גם על העסקת אנשים עם מוגבלות כדי להכיר את האוכלוסייה ולהתנהג אחרת.

יונית אפרתי: החשיבות היא ברורה, אבל כשאני מסתכלת על הנתונים אני רואה פער עצום בין ההבנה והאידאולוגיה לבין היישום בשטח.

יונית אפרתי: הנתונים בדוח מדברים על פחות מ-20% אנשים עם מוגבלות שמועסקים בשירות המדינה.

יונית אפרתי: קודם דיברנו על חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, תיקון 15, שאפשר קבלת נתונים מדויקים מהמוסד לביטוח לאומי, כלומר נתונים על עמידה ביעד – זה לא אומר בדיוק את האחוז, אלא אומר את קבוצת האחוז, הנתונים האלה שמועברים גם עכשיו לנציבות שירות המדינה, מדברים אפילו על העסקה נמוכה יותר.

יונית אפרתי: רק 10 משרדים עומדים ביעד ייצוג הולם של 5%, כלומר רק 14% מהיחידות.

יונית אפרתי: זה מאוד מאוד נמוך.

יונית אפרתי: דיברנו כאן על ייעוד מכרזים, שהוא באמת משמעותי כי הוא אומר שיש כאן דלת כניסה מאוד ברורה ואנחנו רוצים אותך.

יונית אפרתי: בפועל יש ירידה משמעותית מהשנה הקודמת לשנת 2018 במכרזים הייעודיים לאנשים עם מוגבלות.

יונית אפרתי: כלומר, בשנת 2019 היו רק 48 מכרזים כאלה, וזה עולה מדוח נציבות שירות המדינה.

יונית אפרתי: זה מאוד נמוך.

יונית אפרתי: דיברנו על שער הכניסה כסטודנטים, שזה משהו שמאפשר צבירת ניסיון, משהו שמאפשר היכרות.

יונית אפרתי: זה מאוד מאוד נמוך – 0.1%.

יונית אפרתי: אין כמעט סטודנטים עם מוגבלות בשירות המדינה.

יונית אפרתי: רק כהשוואה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים מפקחת על המגזר הציבורי, שגם מחויב לעמידה ביעד של 5% ייצוג הולם.

יונית אפרתי: המגזר הציבורי עומד ב-60%.

יונית אפרתי: אנחנו מדברים על אותם אנשים עם מוגבלות, על אותם אתגרי תעסוקה ופה אנחנו רואים עמידה ביעד של 60%, ופה אנחנו רואים עמידה ביעד של פחות מ-20% או 14%, תלוי על איזה נתונים אנחנו מסתמכים.

יונית אפרתי: לא ברור לי הפער הזה.

יונית אפרתי: אין סיבה לפער הזה.

יונית אפרתי: מה משמעותי לעשות?

יונית אפרתי: דיברנו פה בדיון על החשיבות של כניסה גם בשער הראשי של משרות שפתוחות לכולם, וגם במשרות הייעודיות.

יונית אפרתי: זה ברור.

יונית אפרתי: השער הוא לא רק שער כניסה נפרד, אלא כל אדם עם מוגבלות צריך לדעת שהוא יכול לגשת לכלל המכרזים.

יונית אפרתי: זה אומר: כן, אנחנו רוצים אותך.

יונית אפרתי: זה נאמר בדיון ואני רוצה להדגיש את זה.

יונית אפרתי: אנשים עם מוגבלות חוששים לגשת למכרזים האלה, חושבים שהם לא יעמדו בתנאי הסף, חושבים שהם לא יעמדו במבחנים.

יונית אפרתי: אז קודם כל יש אמירה: כן, שירות המדינה רוצה להעסיק אנשים עם מוגבלות.

יונית אפרתי: לצאת עם זה באמירה מאוד ברורה, כך שאנשים עם מוגבלות יידעו שהם יכולים לגשת למכרזים האלה.

יונית אפרתי: דיברנו פה על מכרזים ייעודיים שצריכים להיות בכלל המשרות ובמגוון תפקידים.

יונית אפרתי: בנושא תנאי סף וקבלה למשרות, אם דיברתם בתחילת הדיון על כך שהחברה החרדית, אין לה ניסיון בשירות הצבאי, אני חושבת שחשוב להגמיש תנאי סף גם עבור אנשים עם מוגבלות.

יונית אפרתי: הקושי הוא צבירת הניסיון, הקושי הוא באמון הבסיסי שאדם עם מוגבלות לא מקבל ולכן הוא לא מתחיל לצבור ניסיון.

יונית אפרתי: לכן, הנושא של הגמשת תנאי סף לאנשים עם מוגבלות הוא משמעותי.

יונית אפרתי: אני לא מדברת על התפשרות באיכות.

יונית אפרתי: אנחנו מדברים על תפקידים מקצועיים, ותנאי הסף לא תמיד רלוונטיים.

יעקב אשר: יונית אפרתי, תודה רבה.

יונית אפרתי: אני אגיד עוד כמה דברים בקצרה.

יונית אפרתי: הנושא של פיצול משרות – יש אנשים עם מוגבלות שלא יכולים לעבוד במשרה מלאה.

יונית אפרתי: אמרנו קודם שחוק שוויון מאפשר התאמה בתפקיד, אחת מהתאמות התפקיד היא גם פיצול משרות.

יונית אפרתי: חשוב שאנשים יידעו את זה לפני שהם ניגשים למשרה, כדי שהם יידעו שהם יכולים להגיש מועמדות.

יונית אפרתי: חשוב שהמעסיקים יידעו שהם יכולים לפצל משרה, שהם יכולים לאפשר לאדם לעבוד גם ב-50% משרה, גם ב-60%, גם ב-70% משרה לפי התאמת התפקיד שלו.

יונית אפרתי: דובר פה על מאגר לאנשים עם מוגבלות וזה משהו שנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות מקדמת כבר כמה שנים, יחד עם נציבות שירות המדינה.

יונית אפרתי: חשוב לתת לזה פוש מאוד גדול כדי שהמאגר הזה יתקדם.

יונית אפרתי: המאגר הזה יאפשר לפגוש את האדם בהתאם למשרה.

יעקב אשר: יונית, תודה רבה, אנחנו רוצים להתקדם.

יונית אפרתי: רק דבר אחרון, ייעוד משרות.

יונית אפרתי: חשוב שהוא יהיה רלוונטי למציאות.

יונית אפרתי: לא לייעד משרות שהן מאוד מאוד ייחודיות וקשה למצוא אדם בתפקיד הזה, כי ראיתי גם ייעוד כזה.

יעקב אשר: ואמרנו שצריך לפתוח את כל המשרות.

יעקב אשר: בייעודי הזה יש דבר טוב, שאנחנו רצינו אותו כדי שלפחות נוכל לספור אותו, אבל יש בו גם סכנה שהייעודי הזה הוא משהו קטן, שביל צר.

יעקב אשר: בשביל הגדול כולם נכנסים ובשביל הצר הזה כולם מצופפים.

יונית אפרתי: חשוב לציין שלא נדרשת כאן ספירה.

יונית אפרתי: הביטוח הלאומי הוא זה שמייצר את הספירה.

יונית אפרתי: אדם לא צריך להגיד בהכרח על המוגבלות.

יונית אפרתי: אדם לא צריך להצהיר וביטוח לאומי הוא זה שעושה.

יעקב אשר: יונית, תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת מלכיאלי ולאחריו, רועי כהן, מנהל המכון החרדי למחקרי מדיניות.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל אני רוצה להודות לך על הדיון החשוב הזה.

מיכאל מלכיאלי: באמת דיון מאוד מאוד חשוב.

מיכאל מלכיאלי: אני לא אשם בזה שנתת לי לחכות הרבה זמן והתווספו נושאים, אז אני אנסה לדבר בקצרה.

יעקב אשר: תגיד מה שאתה רוצה, יש לנו זמן.

יעקב אשר: אנחנו נדחה את הקורונה לאחר כך.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לפתוח בדבר טוב לנציב, דניאל הרשקוביץ וגם לרל"שית שלו יעל מזרחי, וגם לך מור ברזני.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהיום אנחנו שומעים מכם, מהנציב ומכל האנשים סביבו, דברים שלא שמענו עד היום.

יעקב אשר: נכון.

מיכאל מלכיאלי: כאדם חרדי, שיש לי בטן מלאה על נציבות שירות המדינה ובכלל על ההשמה, על האקדמיה, על המל"ג, מרגישים שיש הבנה מצידכם ורצון טוב.

מיכאל מלכיאלי: ואנחנו מברכים אתכם על זה.

מיכאל מלכיאלי: באופן אישי גם נעזרתי בנציב, ברל"שית שלו ויש אוזן קשבת ורצון לעזור.

מיכאל מלכיאלי: זה דבר שהוא מבורך ואנחנו מברכים על זה.

מיכאל מלכיאלי: יש כמה נקודות שרציתי להעיר עליהן, ואם יש תשובות אשמח גם לשמוע אותן.

מיכאל מלכיאלי: יש החלטת ממשלה של השר דרעי – זה החוק של חבר הכנסת אשר – על 7%.

מיכאל מלכיאלי: אלא מה?

מיכאל מלכיאלי: באותה החלטת ממשלה, באותה הצעת חוק לא נכנסו לפרטים באיזה משרות מדובר, ככה שהיום הרבה משרות הן בבחינת חוטבי עצים ושואבי מים.

מיכאל מלכיאלי: מידי פעם, בשעות הפנאי, אני נכנס לאתר נציבות שירות המדינה, למשרות הבכירות, וכמעט שלא ראיתי שם משרה ייעודית לחרדי.

מיכאל מלכיאלי: ראיתי לאתיופי ולערבי, ואני מברך על זה, אבל לחרדי לא ראיתי מעולם.

מיכאל מלכיאלי: ואני כבר רוצה לדבר גם על החלטת הממשלה מאתמול.

מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, העליתם את נושא תנאי הסף.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל, נכון, יש חסם בנושא האקדמי, אם כי הנושא הזה כמעט לא קיים היום מכיוון שיש אלפי חרדים עם תארים ראשון ושני.

מיכאל מלכיאלי: זה נכון שהמל"ג מאוד מאוד משתדל לחסום חרדים והוא עושה את זה בהצלחה גדולה, אבל עדיין כמה אלפי חרדים הצליחו להסתנן, והם מחזיקים בתואר ראשון ושני.

מיכאל מלכיאלי: הם מחכים למשרות

תהלה פרידמן: זה לא פייר, זה לא פייר.

מיכאל מלכיאלי: זאת האמת.

תהלה פרידמן: גם אתה יודע שיש המון שמתחילים ונושרים בדרך.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: היה שר חינוך בשם נפתלי בנט, שעשה הכול לחסום חרדים מלהיכנס לאקדמיה.

מיכאל מלכיאלי: הוא עשה את זה בהצלחה גדולה.

יעקב אשר: הוא מדבר על כך שלא עושים הפרדה ודברים כאלה.

תהלה פרידמן: זה נושא שאני מכירה טוב ואגב, ביום העיון על נשים חרדיות אפשר לדבר גם על זה.

תהלה פרידמן: זה לא נכון, הנתונים מראים, למשל, שהחסם של כיתה נפרדת הוא בעייתי, אבל הדרישה שלא תהיה מרצָה לגברים, היא לא דרישה שמונעת.

מיכאל מלכיאלי: נקיים על זה דיון.

יעקב אשר: תהלה, יש לנו יותר מדי יועצים לציבור החרדי, ואני לא אומר את זה בזלזול.

תהלה פרידמן: אני לא יועצת.

יעקב אשר: רגע, רגע.

יעקב אשר: אני לא אומר את זה לך.

יעקב אשר: אני יודע שאת באה מכוונות טובות, הספקתי להכיר אותך.

יעקב אשר: אני אומר שאנחנו מתריעים ומלכיאלי מדבר על זה כמעט בכל ישיבה.

יעקב אשר: אנחנו מתריעים על העניין הזה והדבקנות הזאת בכניסה לנקודות של הפרדה ואי התחשבות מנטלית, היא לא חכמה.

יעקב אשר: נקודה.

יעקב אשר: היא חוסמת.

יעקב אשר: נקודה.

יעקב אשר: איך פותרים אותה?

יעקב אשר: נדבר על זה ביום העיון, אבל לא עכשיו.

יעקב אשר: זה שווה דיון, אבל לא עכשיו.

יעקב אשר: יש הרבה אנשים בזום שאני רוצה שידברו.

מיכאל מלכיאלי: חוץ מהתואר האקדמי יש את נושא הניסיון.

יעקב אשר: אגב, בנושא האקדמי – אני רוצה להוסיף לך מאחר ואנחנו עובדים פה יחד – וגם ההתחשבות בתארים אקוויוולנטיים שאין בינם לבין התואר עם החותמת העגולה לבין החותמת המרובעת כלום, בכישורי עבודה, בכישורי חיים ובהצלחה.

יעקב אשר: גם פה, מור, לדעתי חייב להיות דגש על שיקול דעת במכרזים הללו.

יעקב אשר: להסתכל גם על תארים אקוויוולנטיים, שהם אקוויוולנטיים גם על פי המדינה, אבל בסופו של דבר הם מהווים חסם רק בגלל שאין חותמת מהסוג הזה.

מיכאל מלכיאלי: יש מכרז למנהל אגף שפ"ע, שאחראי לקנות מוצרי טיטוא ומנורות לגנים.

מיכאל מלכיאלי: אם יש לו תואר ראשון בחינוך או במדעי הרוח, הוא יכול להתמודד.

מיכאל מלכיאלי: אם הוא דיין שלמד שבע שנים ורב עיר שלמד עוד שבע שנים, הוא לא יהיה מספיק אינטליגנטי.

מיכאל מלכיאלי: קצת גמישות בנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: עוד בנושא תנאי הסף – ניסיון.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה שבנציבות שירות המדינה תבינו שיש חרדים שניהלו עמותות במיליוני שקלים, ואין להם שכר עתק כמו מנהלים במקומות אחרים.

מיכאל מלכיאלי: לפעמים הם מגיעים לוועדת הבוחנים ואומרים: זה נראה משהו פיקטיבי.

מיכאל מלכיאלי: ניהלת ישיבה, ניהלת כולל – זה לא מסתדר.

מיכאל מלכיאלי: ועדת הבוחנים זה נושא קריטי בגלל תיאום התרבות.

מיכאל מלכיאלי: אם יישבו שלושה חילונים, הם לא יצליחו להבין אדם חרדי שיגיד: ניהלתי גמ"ח מרכזי או ישיבה גדולה, ואני חי עם משכורת קטנה מאוד, כי אני מרגיש שזה חלק מהשליחות שלי.

מיכאל מלכיאלי: לא עשיתי את זה בשביל להרוויח כסף או לא יכולתי להתקבל לתפקיד יותר בכיר.

מיכאל מלכיאלי: הנציבות אומרת לו: משהו לא מתאים לי כי עם משכורת כזאת, לא מנהלים עמותה בסדר גודל כזה.

מיכאל מלכיאלי: בציבור החרדי זה כן קיים, ולא הכול אצלנו שכר וכסף.

מיכאל מלכיאלי: הנציבות עדיין לא מכירה את זה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי כשמגיעים בסוף לוועדת הבוחנים, לא יושב שם אדם חרדי.

יעקב אשר: אתה יודע מה?

יעקב אשר: אפילו שלא יהיה אדם חרדי, אבל שיהיה אדם שמכיר.

מיכאל מלכיאלי: שמכיר את ההווי החרדי, אחרת אי אפשר להסביר למי שלא מכיר את ההווי החרדי, איך אדם שניהל עמותות בסדר גודל כזה, עם ניסיון ענק מול משרדי הממשלה, קיבל 4,000 שקל בחודש.

מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, נושא משרות ייעודיות לנשים חרדיות.

מיכאל מלכיאלי: תהלה דיברה על זה קודם.

מיכאל מלכיאלי: אישה חרדית עם שישה ילדים לא יכולה לעבוד תשע שעות.

מיכאל מלכיאלי: לא יכולה.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: בגלל שבסוף היא צריכה לנהל בית והמשרדים לפעמים מתעקשים בצורה לא מתחשבת.

מיכאל מלכיאלי: אישה חרדית צריכה לעבוד פחות שעות.

תהלה פרידמן: לי יש חמישה ילדים.

מיכאל מלכיאלי: עד 120.

תהלה פרידמן: לא.

תהלה פרידמן: אבל באמת, מה זה קשור?

תהלה פרידמן: למה?

תהלה פרידמן: למה אתה אומר קטגורית שאישה לא יכולה?

תהלה פרידמן: למה אתה מצפה?

תהלה פרידמן: אולי אחת יכולה לעבוד משרה מלאה ואחרת לא.

מיכאל מלכיאלי: אני מצפה לכך שאם חשוב לשלב נשים חרדיות בעבודה, צריך להתאים את זה לשעות.

מיכאל מלכיאלי: לא יקרה שום דבר אם המשרות יהיו שבע שעות.

תהלה פרידמן: למה?

מיכאל מלכיאלי: אם זה לא חשוב – זה לא חשוב.

מיכאל מלכיאלי: אבל אם אישה חרדית, שאצלה גידול הבית זה ערך - - -

תהלה פרידמן: מה זאת אומרת?

תהלה פרידמן: מה שהוא התאמה תרבותית, הוא התאמה תרבותית.

תהלה פרידמן: אבל אתה לא מצפה שיקבעו סטנדרט מקצועי יותר נמוך.

תהלה פרידמן: מה ההבדל ביני לבינה?

תהלה פרידמן: כמה ילדים יש לכם?

מיכאל מלכיאלי: - - -

יעקב אשר: מיכאל, מצד אחד אנחנו רוצים שייפתחו הדברים, ומצד שני, אם אנחנו נציב מכשולים לעצמנו, זה יהיה קשה.

מיכאל מלכיאלי: נושא למחשבה.

יעקב אשר: דיברו קודם על פיצול משרות לאנשים עם מוגבלויות, שלא יכולים לעבוד הרבה שעות.

יעקב אשר: אלה דברים שאסור לנו לקבוע אותם כמסמרות.

מיכאל מלכיאלי: אני לא קובע מסמר, אבל צריך לחשוב שאם רוצים לשלב נשים חרדיות - - -

יעקב אשר: מיכאל, תחתור לסיום.

מיכאל מלכיאלי: ממשלת ישראל אישרה אתמול 11 ראשי נציגויות ישראליות בעולם.

מיכאל מלכיאלי: מבורך.

מיכאל מלכיאלי: הממשלה התעקשה שיהיה בדואי ואני מאוד מפרגן.

מיכאל מלכיאלי: חשבתי לעצמי, למה הממשלה – שר החוץ – לא מצא דיפלומט חרדי אחד?

מיכאל מלכיאלי: הלכתי לראות את המסמך שאתם, נציבות שירות המדינה, אומר לשר החוץ איך בוחרים דיפלומט.

מיכאל מלכיאלי: כתוב שם ככה: "בקרב העובדים בשירות המדינה - - - ייתן ייצוג לשני המינים, אנשים עם מוגבלויות, בני האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזית וצ'רקסית, ומי שאחד מהוריו נולד באתיופיה".

מיכאל מלכיאלי: אני שואל שאלה, ריבונו של עולם, למה נציבות שירות המדינה לא יודעת להגיד לשר החוץ לבחור גם חרדי?

מור ברזני: אני אתייחס לכמה מהדברים שאמרת.

מור ברזני: דבר ראשון, אני לא מכירה את המסמך שאליו אתה מתייחס.

מיכאל מלכיאלי: נציבות שירות המדינה.

מור ברזני: גם אם המסמך הזה בתוקף, אין שם שתי אוכלוסיות ולא במקרה – לא עולים חדשים ולא חרדים, כי הם נכנסו בשנת 2017 לחוק שירות המדינה (מינויים).

מיכאל מלכיאלי: אבל המדינה קיבלה החלטה אתמול.

מור ברזני: אני לא מכירה את המסמך שאתה מתייחס אליו ואני לא יכולה להגיב לו בצורה ישירה.

יעקב אשר: אבל צריך לבדוק את זה.

מור ברזני: אם אכן כך הדברים – יטופלו.

מור ברזני: אחר כך תעביר לי את הפרטים.

מיכאל מלכיאלי: אני אסיים כמו שפתחתי, שבאמת אתם עושים עבודה טובה – כל מי שהזכרתי – ומצפים מכם ליותר גמישות.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: רועי כהן, מנהל המכון החרדי למחקרי מדיניות, שלום.

רועי כהן: שלום רב, קודם כל, אני רוצה להודות ליושב-הראש על קיום הדיון החשוב ועל ההזמנה.

רועי כהן: אני מוכרח לומר שהדיון עצמו חשוב לי ממקום אישי.

רועי כהן: אני מכהן היום כמנכ"ל המכון החרדי למחקרי מדיניות, אבל עד לפני ארבעה חודשים כיהנתי כעובד מדינה במשרד ראש הממשלה, כך שאני מבין לגמרי את החשיבות ואת המשמעות של עצם קיום הדיון.

רועי כהן: אני אדבר בקצרה ואני אתמקד בכמה נקודות.

רועי כהן: במכון החרדי למחקרי מדיניות אנחנו חוקרים את החברה החרדית; אנחנו פועלים להנגשת הנתונים לקבלי ההחלטות וכמובן, אנחנו בונים תוכניות אסטרטגיות שיוצרות אימפקט בתחומים של תעסוקה, חינוך, בריאות וכמובן הון אנושי.

רועי כהן: אני רוצה לציין שזאת השנה הראשונה שבה יש את נתוני הייצוג, וזה בהחלט השלב הראשון.

רועי כהן: אנחנו מברכים על זה, כמובן.

רועי כהן: גם ברור לכולם שגיוון נדרש וסביבת עבודה מגוונת מעשירה, היא מעודדת יצירתיות והדבר החשוב ביותר, שהיא גורמת לנו להבין את המציאות בצורה אותנטית.

רועי כהן: אני רוצה לקחת דוגמה שדיברתם עליה.

רועי כהן: מדוח הגיוון עולה ששירות המדינה ככלל עושה עבודה טובה.

רועי כהן: מור אמרה שיש לאן להשתפר, אבל הם עובדים על זה.

רועי כהן: נתתם לה מחמאות, ובצדק.

רועי כהן: אני רוצה להתמקד בדוגמה קלאסית, ואמר את זה גם החוקר מה-מ.מ.מ, שנכון להסתכל ספציפית.

רועי כהן: ניקח לדוגמה את משרד הבריאות – לא נקלט שם חרדי אחד.

רועי כהן: למה זה משמעותי?

רועי כהן: אני אחבר את זה למה שקרה בקורונה.

רועי כהן: ראינו במהלך הגל הראשון את חוסר ההבנה של מקבלי ההחלטות מול המגזר החרדי.

רועי כהן: אם היה גוף מקצועי חרדי, שמבין את המאפיינים, מבין את הערכים ומבין את השפה, הדברים היו נראים אחרת.

רועי כהן: דוגמה קלאסית הן חגיגות פורים במגזר החרדי.

רועי כהן: אני לא ידעתי מה משמעות חגיגות פורים במגזר החרדי, ולא ידעתי שאלה מפגשים פוטנציאליים של מאות אנשים.

רועי כהן: נכון להסתכל כמקרו, בל צריך להסתכל גם ספציפית.

רועי כהן: כשאנחנו מדברים על המגזר החרדי, כמובן שהחסם המרכזי בשילוב בשירות המדינה הוא תנאי סף, ובעיקר תואר אקדמי.

רועי כהן: מור דיברה על מבחני המיון, אבל תואר הוא פרלימינרי.

רועי כהן: דיברתם קודם על נוהרים או מסתערים – יכול להיות שזה המצב, אבל לא מסתערים עם הציוד המתאים.

רועי כהן: שירות המדינה ביצע תהליך של אקדמיזציה, וברור לכולם שזה חשוב, אבל גם ברור לכולם שצריך להביא את השירות הציבורי למאה העשרים ואחת.

רועי כהן: זה נכון לבעלי ניסיון טכנולוגי, זה נכון לגבי שאר האוכלוסיות, אבל זה בוודאי ובוודאי נכון לאוכלוסייה החרדית, שיש בה רצון עז להשתלב בתפקידי מפתח במגזר הציבורי, כי הם רואים בזה שליחות.

רועי כהן: בנייר עמדה שהוציא המכון על ידי פרופ' יותם מרגלית וניצה קלינר, דיברנו על הנושא של תואר כתנאי סף, והשאלה היא באיזה אופן התואר שומר על רמה גבוהה.

רועי כהן: האם זה כרכיב סינון, כי קשה להתקבל לתואר וקשה לסיים אותו, או כרכיב של הכשרה?

מיכאל מלכיאלי: איזה הכשרה?

רועי כהן: אני מוכרח לציין שבשני המישורים הללו אנחנו פועלים על מציאת פתרונות יצירתיים.

רועי כהן: בהקשר של סינון זה קל יותר; בהקשר של ההכשרה זה יותר מורכב, אבל כבר יש לנו ניסיון מצטבר שלא קשור לשירות המדינה, אבל מוכיח שניתן לבצע הכשרה של האוכלוסייה החרדית ברמה מאוד מאוד גבוהה, גם אם זה לא נעשה - - -

יעקב אשר: וגם במהירות.

רועי כהן: נגעתם הרבה בסוגיית האקדמיה ואני לא אגע בזה.

רועי כהן: בשלב הבא שלנו אנחנו כותבים חלופות לתנאי סף רלוונטיים לציבור החרדי.

יעקב אשר: זאת בדיוק השאלה שהזום לא נותן לי לשאול אותך.

רועי כהן: וכמובן, מור מאוד מאוד פתוחה לעניין הזה.

רועי כהן: אני מאוד שמח על כך ואנחנו הולכים לשם כדי לייצר פתרונות ממשיים.

רועי כהן: הדבר האחרון שאני אומר הוא שהחלטת הממשלה שדיברה עליה מור, החלטת הממשלה העדכנית שתיכתב, מאוד חשוב שאנחנו הולכים לשם.

רועי כהן: היעד של החרדים – שיהיה יעד מקרו קבוע ולא מגיוס.

רועי כהן: זה דבר חשוב ואנחנו נעבוד עם אגף הגיוון ועם כל הגורמים הרלוונטיים, כולל עתודות לישראל, בשיתוף פעולה מלא.

יעקב אשר: רועי, תודה רבה.

יעקב אשר: ניסיתי לשאול אותך באמצע, אבל בגלל הפערים של הזום זה לא עבד.

יעקב אשר: האם הוצאתם איזשהו מסמך מקצועי, אינטליגנטי לגבי חלף התארים או תארים שממש קרובים?

יעקב אשר: חשוב מאוד שהמסמך הזה ייצא.

יעקב אשר: אני מכיר את עבודת המכון הרבה מאוד שנים, עוד כשהרב פינדרוס ואחרים היו חלק ממנו.

יעקב אשר: אני חושב שזה חשוב, ואני רוצה לדעת האם יש שיתוף פעולה עם הנציבות בעניין הזה.

יעקב אשר: האם אתם עושים סיעור מוחות בעניין?

יעקב אשר: זה חשוב מאוד כדי להכיר את המטרה ולדעת לאגוף אותה.

יעקב אשר: הוא דיבר קודם על כך שהכשרות יכולות להיות מקצועיות ומהירות, כי כושר הלמידה של חלק גדול מהציבור החרדי הוא דבר שנוסה בתרגילים בזמן אמת.

יעקב אשר: זה דבר שאפשר בהחלט להשתמש בו בהמשך.

יעקב אשר: נעבור לאורן הלמן מסיכוי שווה – שילוב והשמה של אנשים עם מוגבלות.

יעקב אשר: שלום אורן ידידנו.

אורן הלמן: שלום לכולם.

יעקב אשר: אתה לא בוועדת הכלכלה ולא בנושא חברת החשמל.

מיכאל מלכיאלי: אצל אורן קודם כל הנושא הזה, וחברת החשמל בין הסדרים.

יעקב אשר: אורן זה הרבה נשמה, קצת חשמל.

אורן הלמן: לפני שאני אגע בנושא אנשים עם מוגבלות, אני רוצה להגיד לכם שמי שלא מעסיק חרדים וחרדיות – מפסיד.

אורן הלמן: אני מדבר מניסיון עשיר מאוד פה, בחברת החשמל.

אורן הלמן: יש לנו הרבה מאוד עובדים כאלה והם פשוט עובדים מצוינים.

אורן הלמן: אף אחד לא דיבר על היתרונות של העובדים האלה, אלא בעיקר על זה שצריך להעסיק אותם.

אורן הלמן: אני אומר לכם, גם משתלם להעסיק עובדים כאלה.

אורן הלמן: אני רוצה לדבר על אנשים עם מוגבלות.

אורן הלמן: יש בישראל בערך 800,000 אנשים עם מוגבלות לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וזה 15% מהאוכלוסייה, ועד הפסד של 5 מיליארד שקלים.

אורן הלמן: בשעה שכולם מדברים על צמיחה, מדובר על הרבה מאוד כסף.

אורן הלמן: כלומר, זה צריך להיות אינטרס כל של מי שיושב בשירות המדינה, ולא רק של מי שיושב מסביב לשולחן הזה.

אורן הלמן: יש יותר מ-50% אבטלה ובתקופת הקורונה זה עלה הרבה יותר, משום שהראשונים שנפגעו מהקורונה הם אנשים עם מוגבלות, גם בגלל שהם בקבוצות סיכון, גם בגלל שיש כלפיהם אפליה באופן עקרוני.

אורן הלמן: הנושא של העדפה מתקנת – סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי – זה חארטה.

אורן הלמן: אין דבר כזה.

אורן הלמן: זה לא קיים, זה לא תופס וזה לא עובד משום שיש חוסר אמון גדול מאוד בין אנשים עם מוגבלות לבין שוק העבודה.

אורן הלמן: לכן, העדפה מתקנת לא תוספת.

אורן הלמן: יש גם בעיה של הנגשה ויש גם בעיות קשות מאוד של סטיגמות ואפליה.

אורן הלמן: תסתכלו על מה שקורה בעולם – מה שקורה בישראל מתקרב למה שקורה בעולם המערבי הנאור, ואנחנו מדברים על כך ששם יש גם קנסות על מי שלא מעסיק ולא רק מ-100 ומעלה, אלא מ-25 עובדים ומעלה.

אורן הלמן: החוק שנכנס לתוקף ב-1.12017, וקובע מכסה של 5%, זה מה שצריך לעשות.

אורן הלמן: אף אחד לא דיבר על מכסה.

אורן הלמן: ברגע שיש מכסה בשיעור מסוים של עובדים עם מוגבלות, שיעור מסוים של עובדים עם חרדים או אחרים, למעשה אנחנו לא מדברים על המלצות אלא על חובה.

אורן הלמן: צריך גם לאכוף את החוק הזה ובפעם האחרונה שבדקתי – זה צריך לעניין בעיקר את חברי הכנסת – החוקים שאתם מחוקקים הם לא המלצה, והמדינה מתייחסת אליהם כאל המלצה.

אורן הלמן: כל היום היא מסבירה למה - - -

יעקב אשר: אורן, דיברנו על זה קודם.

יעקב אשר: דיברנו בהרחבה על זה שאנחנו רוצים לראות אכיפה, ונעקוב אחרי זה במהלך השנה הקרובה.

יעקב אשר: יש זרועות אכיפה והנציבות חייבת להפוך להיות לא רק ממליצה, קובעת ומבקשת, אלא גם נושכת אם צריך.

יעקב אשר: את זה אנחנו רוצים לראות ואני מודיע שאנחנו נקיים דיון מעקב גם בשבועות הקרובים, כשנעלה את הנושא של החברה הערבית.

יעקב אשר: נשאל איך אתם מתקדמים לכיוון האכיפה.

יעקב אשר: אדוני מנהל הוועדה, קח תקופה של ארבעה חודשים, אם אין בחירות, ונקיים דיון מעקב.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת מי כבר קיבל סנקציה, אם בכלל.

יעקב אשר: אם לא, אני אשמח שלא הגיע לאף אחד.

אורן הלמן: הדיון פה מתמקד בשירות המדינה, אבל החוק חל על כל הגופים שסובבים גופים ציבוריים, כלומר על רשויות מקומיות, חברות ממשלתיות, עיריות, בתי חולים, קופות חולים.

יעקב אשר: גם על הכנסת.

אורן הלמן: כל הגופים האלה מחויבים בהעסקה של 5% עובדים עם מוגבלות, והאכיפה על המעטפת של שירות המדינה, היא על ידי נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.

אורן הלמן: גם בחקיקה ראשית יש קנסות שניתן להטיל על גופים.

אורן הלמן: תקנסו אותם.

אורן הלמן: למה לא קונסים?

אורן הלמן: זאת שאלה חשובה.

אורן הלמן: דבר נוסף הוא שצריך להיות מאגר מועמדים.

אורן הלמן: אנחנו מדברים על זה הרבה מאוד זמן.

אורן הלמן: חייב להיות מאגר מועמדים, כך שכל מנכ"ל שרוצה, יוכל למצוא שם את המועמדים שלו.

אורן הלמן: דבר נוסף זה משרות ייעודיות בכל הדרגים.

אורן הלמן: תיקחו דוגמה מבנק הפועלים, שמינה מנכ"ל עם מוגבלות; מתאגיד השידור הציבורי שמינה מנכ"ל עם מוגבלות; מהרץ ומאיסתא.

אורן הלמן: דיברו על תנאי סף וצריך להוריד את תנאי הסף בצורה כזאת, שיתאימו גם לאנשים עם מוגבלות.

יעקב אשר: אורן, תודה.

אורן הלמן: אני ממש מסיים.

אורן הלמן: נגישות והדבר הנוסף הוא הסטודנטים.

אורן הלמן: אל תעשו איזה מין תרגיל של סטודנטים, כי האנשים האלה נכנסים כסטודנטים ואז הם נאלצים לעזוב כי אין להם תקן.

אורן הלמן: מה זה עוזר?

אורן הלמן: זה לא עוזר בכלל.

אורן הלמן: הדבר האחרון, חבר הכנסת אשר, תביאו את המנכ"לים של משרדי הממשלה.

אורן הלמן: אל תביאו את הנציבות.

אורן הלמן: תביאו את המנכ"לים ותשאלו אותם: למה אצלכם אין מספיק עובדים?

אורן הלמן: תאמין לי שזה יתחיל להשתנות.

אורן הלמן: תודה רבה לכם על הדיון החשוב בה, ואני מאוד מעריך את זה בשמי וגם בשם כל האנשים עם מוגבלות שקשורים לעניין.

יעקב אשר: אורן, אתה מפתיע אותי בכל פעם מחדש.

יעקב אשר: אני תמיד אוהב לשמוע את עצותיך.

יעקב אשר: אני לא יודע אם האנשים שיושבים פה יודעים כמה אתה טורח בשביל אנשים עם מוגבלויות.

יעקב אשר: יש לך חברת השמה שהיא לא חברה באמת ולא חברה כלכלית, אלא חברה שכל הזמן חיה רק על הרצון הטוב שלך ועל כך שאתה מגייס הרבה מאוד אנשים לעניין.

יעקב אשר: אני לוקח את העצה שלך ואני כבר מבקש ממנהל הוועדה, שיירשם בלו"ז שלנו לעוד כמה חודשים – ניתן לכם זמן להניע מנועים.

יעקב אשר: בתחילה-אמצע החורף אני רוצה לקיים דיון בהשתתפות מנכ"לים.

יעקב אשר: נבקש קודם מהנציבות שתגיד לנו מי המנכ"לים המצטיינים ומי המנכ"לים הלא-מצטיינים.

יעקב אשר: אנחנו נזמן אותם לכאן ונעזור לכם לצבוט, לנשוך.

יעקב אשר: קצת להתחיל לזעזע.

יעקב אשר: אני חושב שהרעיון הזה הוא רעיון מצוין, ואני מאוד מקווה שבקרוב תעבור הצעת החוק שיזם הרב גפני, שמדברת לא רק על משרדי הממשלה והיחידות, אלא גם על רשויות מקומיות.

מור ברזני: לדעתי הוא מדבר על חרדים.

יעקב אשר: אני מדבר גם וגם.

תהלה פרידמן: אורן אומר שאין צורך.

מור ברזני: על אנשים עם מוגבלות זה כבר חל.

יעקב אשר: חל החוק?

יעקב אשר: אני יודע.

יעקב אשר: גם לומר שמשרדים מסוימים עומדים מעל הסף הזה, למה לא?

יעקב אשר: אני מסתכל על הכלל.

יעקב אשר: מי שידאג למוגבלות כזאת, ידאג לשוני כזה.

יעקב אשר: מי שידאג לשוני, ידאג גם למוגבלות.

יעקב אשר: זה פסיפס אחד גדול וכלום לא יעזור.

מיכאל מלכיאלי: אגב, בכל משרד ממשלתי כתוב כמה חרדים עובדים אצלו.

מיכאל מלכיאלי: במשרד הדתות, למשל, 52% לא דתיים.

יעקב אשר: חני הפטקה, בבקשה.

יעקב אשר: אני מבין שאת עמיתה בתוכנית משפיעים.

יעקב אשר: דברי בקצרה עד כמה שאפשר, כי יש לנו עוד כמה אנשים להעלות בזום.

יעקב אשר: איפה החסמים שאת רואה בדוח?

יעקב אשר: הייתה גם התייחסות לדברים שעושה הממשלה דרך המשפיעים ודרך דברים אחרים שעושים.

חני הפטקה: שלום לכולם, אני עמיתה בתוכנית משפיעים.

חני הפטקה: תוכנית משפיעים קמה בעקבות החלטת ממשלה על ייצוג הולם של המגזר החרדי בשירות הציבורי ובמשרדי הממשלה.

חני הפטקה: אנחנו מדברים על קבוצה של נשים וגברים, בעלי תארים, שכבר עברו סינון ונכנסו לתוכנית הכשרה.

חני הפטקה: שנתיים לאחריה יש השמה בתקנים תוספתיים, והציפייה היא שתהיה הטמעה בתקנים ממש לעמיתי התוכנית.

חני הפטקה: אנחנו נמצאים כרגע בשלב שבו הגברים עומדים לסיים.

חני הפטקה: אלה גברים עם תארים אקדמאים, גברים שכבר נמצאים במשרדים.

חני הפטקה: הם עומדים לסיים את תקופת ההשמה שלהם; הנשים תסיימנה מעט אחריהן והמציאות קשה בשני רבדים.

חני הפטקה: הרובד הראשוני, הבסיסי, הוא שהתוכנית נתקלת בקשיים מאוד גדולים להרחיב את הפעילות שלה ולפתוח את המחזורים הבאים שיכניסו חרדים למשרדי הממשלה.

חני הפטקה: הקושי המאוד כואב כרגע הוא הנושא של תקנים לעמיתי ועמיתות התוכנית, שכבר השקיעו את ההכשרה שהושקעה בהם.

יעקב אשר: זאת אומרת, עברו את כל המסלול, הגיעו לקו הגמר ועכשיו אין להם לאן להתקדם.

חני הפטקה: כן.

חני הפטקה: ואנחנו מדברים על קבוצה שלא ביקשה התאמות של תארים, לא מבקשת התאמה של שעות.

חני הפטקה: קבוצה מקצועית.

חני הפטקה: מדברים על קבוצה מאוד קטנה, כ-45 אנשים.

יעקב אשר: תודה, גברת הפטקה.

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע תשובות מהנציבות גם על זה.

חני הפטקה: מאוד חשוב לי לציין נקודה משמעותית.

חני הפטקה: בתקופה מאוד קצרה יחסית, שבה העמיתים והעמיתות נמצאים בתקופת ההשמה, בתקנים התוספתיים שלהם במשרדים, הם נמצאים במקום שהוא בטן רכה.

חני הפטקה: מקום שרגל חרדית כמעט לא דרכה בו עד היום.

חני הפטקה: גם החרדים שנמצאים במשרדים, נמצאים בתקשוב ובחשבות.

חני הפטקה: הם לא נמצאים במקומות של קביעת מדיניות ואסטרטגיה.

חני הפטקה: אלו המקומות שהמשפיעים נכנסים אליהם, והם רואים שהנוכחות שלהם סביב שולחנות עגולים במקומות האלה, מאוד משמעותית במקום של קבלת החלטות וקביעת מדיניות.

חני הפטקה: מה שלא רואים, לא קיים.

חני הפטקה: כשאין שם חרדים, מאוד קשה להתחשב בזה שהציבור הזה בכלל קיים.

חני הפטקה: וכשיש שם חרדי, השיח משתנה מייד גם בלי לדבר הרבה.

חני הפטקה: במקום שנרגיש שהאנשים שעושים עבודה טובה, האגפים שלהם מעוניינים להטמיע אותם, המשובים מהממונים חיוביים, ובפועל המצב הוא שאנחנו לא רואים את התקנים; אנחנו לא רואים היטמעות.

חני הפטקה: נראה שאנחנו הולכים לקראת מצב שבו הקבוצה הזאת תתמסמס.

יעקב אשר: תישאר בלי כלום.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: מי רוצה לענות על העניין הזה?

מור ברזני: אני אגיב על זה.

יעקב אשר: האחריות על התוכנית הזאת היא שלכם, נכון?

מור ברזני: חד משמעית.

מור ברזני: אני אומר שתוכנית משפיעים היא תוכנית דגל.

יעקב אשר: אבל הדגל בחצי התורן.

מור ברזני: נדאג להרים אותו, אדוני היושב-ראש.

מור ברזני: בדרך כלל, עם הנחשונים יש אתגרים שלא צפינו.

מור ברזני: הייתה שורה ארוכה של אתגרים.

יעקב אשר: אותם אלה שעברו את האתגרים והגיעו עד לקצה, כמו שאומרת חני, עם תארים ועם הכול, עומדים בפני שוקת ריקה.

יעקב אשר: אין תקנים.

מור ברזני: כבר עכשיו פעלנו להאריך את משך התקנים שעליהם יושבים המשפיעים כי אנחנו רוצים בהצלחתם.

מור ברזני: שנית, העובדה שהתקציב לא עבר, לא מאפשרת למכרזים להשתחרר.

מור ברזני: כלומר, היכולת של המשפיעים להיכנס למכרזים חדשים מצומצמת כי אין תקציב.

מור ברזני: בקושי יש משרות.

מור ברזני: הדברים קשורים, הם תלויים אחד בשני.

מור ברזני: כרגע הארכנו את התקנים ואני מקווה שיעבור תקציב והמשפיעים ייכנסו.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: איציק קרומבי, מנהל קרן קמ"ח – קידום מקצועי חרדי, בבקשה.

איציק קרומבי: אני לא המנהל של קרן קמ"ח, אני לא אקח את הקרדיט ממוטי פלדשטיין, שהוא המנכ"ל.

יעקב אשר: יש את מוטי פלדשטיין והרב דייטש ועוד אנשים טובים שעושים עבודת קודש.

איציק קרומבי: נכון.

איציק קרומבי: דיברו על הבעיות, איפה הכשלים במשרדי הממשלה ומה ההשפעה של זה.

איציק קרומבי: אנחנו הפעלנו יחד עם הנציבות את תוכנית משפיעים, שהייתה הצלחה גדולה כתוכנית וכרגע, לצערנו הרב, התוכנית לא ממשיכה משיקולי תקציב ומשיקולים כאלה ואחרים.

איציק קרומבי: אנחנו מקווים שבקרוב התוכנית תתחיל שוב ונוכל להמשיך.

איציק קרומבי: אני רוצה לומר מנקודת המבט שלנו מה כן צריך לעשות.

איציק קרומבי: כמו שהציג רועי מהמכון החרדי למחקרי מדיניות, יש שם עבודה מאוד מעניינת שמדברת על השפעה גם בעולמות של הייטק וגם בעולמות של רשויות מקומיות.

איציק קרומבי: אני רוצה להגיד מה אנחנו רואים בעבודה שלנו בנושא של שילוב חרדים בתעסוקה בכלל, וכמובן מה צריך לעשות גם מתוך עבודה רבה עבודה עם נציבות שירות המדינה.

איציק קרומבי: יש ארבע נקודות עיקריות: ראשית, צריך לשים דגש בנושא ההנגשה.

איציק קרומבי: כלומר, לתת יותר חשיפה למשרות בשירות המדינה.

איציק קרומבי: יש הרבה מאוד חרדים שלא מספיק מכירים את המשרות, את התהליכים, איך לגשת למכרז וכולי.

איציק קרומבי: הנתונים מראים שבשנה האחרונה יש גידול מאוד יפה, אבל עדיין יש פערים גדולים.

איציק קרומבי: בסופו של דבר, אנשים נפסלים על דברים טכניים ואנחנו חושבים שצריך לשים דגש על הנקודה הזאת.

איציק קרומבי: הדבר השני הוא כל מה שקשור לחשיפה.

איציק קרומבי: גם אנשים שלא ניגשו ועדיין לא נמצאים בתהליך הזה, צריך להנגיש להם את התוכניות באמצעות התקשורת החרדית ובאמצעות כלים כאלה ואחרים.

איציק קרומבי: הדבר השלישי הוא הגמשת הקריטריונים.

איציק קרומבי: זה לא אומר שמישהו יכול להתקבל להיות רופא אם הוא לא למד רפואה.

איציק קרומבי: אנחנו לא מדברים על הדברים האלה, אבל אנחנו חושבים שיש מקום לחשיבה על הקריטריונים שהמדינה דורשת.

יעקב אשר: אין שום התאמה בין התואר הנדרש למשרה הנדרשת.

איציק קרומבי: נכון.

איציק קרומבי: לפני כמה זמן הייתי באיזשהו דיון.

איציק קרומבי: ישב שם השר ליצמן ואמר: אני ניהלתי תקציבים ענקיים ואת ועדת הכספים וכולי, ולא היה לי תואר.

איציק קרומבי: לא הייתי יכול להתקבל כעובד מדינה פשוט.

איציק קרומבי: צריך לחשוב ולראות מה אנחנו יכולים לעשות במקומות האלה, ואיזה תפקידים אפשר לקבוע.

איציק קרומבי: יחד עם המכון החרדי והנציבות אנחנו עובדים על איזשהו מערך, שבו נחשוב באיזה תפקידים אפשר להגמיש קריטריונים ובאיזה אופנים.

איציק קרומבי: תוכנית משפיעים, שחני היא בוגרת שלה, הייתה הצלחה מאוד גדולה.

איציק קרומבי: לתוכנית היו קשיים משפטיים כאלה ואחרים, גם בג"ץ ושדולת הנשים, ובסופו של דבר, אחרי הרבה מאוד קשיים, הצלחנו בעבודה משותפת לעבור את הקשיים האלה ולהתקדם קדימה.

איציק קרומבי: כרגע, משיקולים תקציביים, התוכנית מוקפאת ואנחנו חושבים שלא מספיק רק לתת חשיפה, הנגשה והגמשה של קריטריונים, אלא אם אנחנו רוצים להכניס אנשים לתפקידים משמעותיים, לא רק לתפקידים בתחילת הדרך, צריך להכשיר אותם כמו שעובדים בתוכניות צוערים במקומות אחרים.

איציק קרומבי: יש חשיבות מאוד גדולה לצאת בתוכנית צוערים שתהיה ייעודית לחברה החרדית.

יעקב אשר: תודה רבה, איציק.

יעקב אשר: הרב מנחם שם טוב, שלום מכובדי.

יעקב אשר: אני הבנתי שיש נושא שאתה רוצה להעלות, שכמו תמיד הוא ייחודי ומקורי.

יעקב אשר: בבקשה.

מנחם שם טוב: מכובדי, יושב-ראש הוועדה, אני חושב שאתם עושים עבודה מדהימה.

מנחם שם טוב: זאת פריצת דרך, ללא ספק, שמדברים על הנושא הכול כך חשוב הזה רק שבעים שנה אחרי קום המדינה.

מנחם שם טוב: אבל טוב מאוחר מאשר לעולם לא.

מנחם שם טוב: זה רק נותן הרגשה ואווירה של ניצנים חיוביים בתחום הזה.

מנחם שם טוב: בארגון שלנו, בית מועצת יחד, אנחנו מכשירים כבר למעלה מעשור מאות חרדים בתחום ההסברה הבין-לאומית, בתחום האסטרטגיה ובתחום שיתוף הציבור.

מנחם שם טוב: הם מקבלים תארים אקדמאים והם דוברי שפות.

מנחם שם טוב: יש לנו הרבה עולים חדשים מאמריקה, מאנגליה, מצרפת ומספרד.

מנחם שם טוב: הבוגרים שלנו, שלהם ההכשרה הטובה ביותר שניתנה אי פעם בישראל בתחום הזה, הן הדיפלומטיה היהודית, הן ההסברה, הן יישוב סכסוכים, הן אסטרטגיה והן שיתוף ציבור, מוזמנים לכנסים בכל העולם.

מנחם שם טוב: אנחנו מצליחים לייצג את מדינת ישראל ואת העם היהודי בכבוד גדול.

מנחם שם טוב: לצערנו הרבה, את תקרת הזכוכית במכרזים של נציבות שירות המדינה, הבוגרים שלנו עוברים בהצטיינות.

מנחם שם טוב: הם עוברים את כל המבחנים של מכוני המיון וכדומה, אבל המחסום האחרון והנוראי שהם מגיעים אליו הוא על פי רוב ועדת הבוחנים.

מנחם שם טוב: היא נציגות של אותן מחלקות במשרדים שבהן הם מיועדים לעבוד, עם נציג של מחלקת משאבי אנוש.

יעקב אשר: אין שום נציגות חיצונית?

מור ברזני: נמצאת איתנו נציגה של אגף מכרזים.

מור ברזני: אתה רוצה שהיא תגיד כמה מילים בנושא?

יעקב אשר: לא, אין לנו זמן לזה.

יעקב אשר: בוועדת הבוחנים הזאת, האם יש גם נציגות שלכם?

מור ברזני: זה תלוי ברמות הבכירות.

מור ברזני: ככל שעולים ברמות הבכירות, יש נציג חיצוני.

יעקב אשר: זה דבר שאתם צריכים לקחת בחשבון.

יעקב אשר: אומר לי פה חברי, שהוא מלומד ממני במשאבי אנוש, שתמיד יש נציג חיצוני.

יעקב אשר: אני אוודא את זה.

יעקב אשר: אני מבקש לוודא את זה.

יעקב אשר: מנחם, ישבת פעם מול הנציבות?

יעקב אשר: מכירים את הארגון שלך?

מנחם שם טוב: אנחנו ישבנו עם נציגי משרד החוץ, ישבנו עם נציגים של משרד הפנים.

מנחם שם טוב: אנחנו פוגשים את אנשי משרד החוץ בכנסים בין-לאומיים.

יעקב אשר: מנחם, בוא נעזוב את הדיפלומטיה ונעשה תכלס.

יעקב אשר: אני מציע שתבקש פגישה עם מור או עם מישהו מטעמה בנציבות, כדי שיכירו אתכם.

יעקב אשר: אתה יליד אנגליה, אם אני זוכר נכון, או גרת שנים רבות באנגליה.

יעקב אשר: נגעת פה בנישה מאוד חשובה של ציבור שיודע שפות, ציבור שיש לו תעודות מהרבה מדינות, וחשוב לי שזה יגיע למקומות הנכונים.

יעקב אשר: אם אתה לא מצליח, תיעזר בעוזרים שלי ויקבעו לך פגישה עם נציבות שירות המדינה.

יעקב אשר: צר לי שאני צריך להפסיק אותך כי יש עוד דובר בזום.

יעקב אשר: גלעד מלאך, ראש תוכנית חרדים במכון הישראלי לדמוקרטיה, בבקשה.

יעקב אשר: את התורה שלך אני מכיר בעל פה, אז בקצרה, בבקשה.

גלעד מלאך: קודם כל, אני שמח מאוד להיות בדיון כיוון שהייתי שותף גם להחלטת הממשלה מ-2014 וגם לחוק שעבר עם ה-7%, יחד עם ד"ר איריס נחמיה.

גלעד מלאך: אז ניסחנו את האחוז הזה ואני חייב לומר שאני מאוד מאוד מתרשם מהמהפכה שקרתה בנציבות שירות המדינה בכל הנושא של שילוב חרדים, גם מרמת הנציב ועד רמת המכרזים בפועל.

גלעד מלאך: מעדויות אישיות אני יודע שבמכרזים בפועל מאוד מדגישים את העובדה הזאת, מציינים כל מועמד חרדי.

גלעד מלאך: בהחלט יש פה מהפכה.

גלעד מלאך: עוד כמה הצלחות פרקטיות שלא הוזכרו במדויק, רק לציין.

גלעד מלאך: בשנה האחרונה, ב-2019, 6.2% נכנסו לשירות המדינה – תכף אני אסייג את זה.

גלעד מלאך: גם בדרג הביניים – 26% חרדים לעומת 20% בכלל האוכלוסייה.

גלעד מלאך: יש פה כמה הצלחות מאוד מאוד גדולות, ומאוד חשוב לציין אותן.

גלעד מלאך: מצד שני, איפה הכשלים?

גלעד מלאך: שני הכשלים המרכזיים שאני רואה הם בתחום הבריאות.

גלעד מלאך: תבינו כמה התחום הזה הוא עצום – שליש מהמשרות בשירות המדינה הן במערכת הבריאות.

גלעד מלאך: זה מדבר בשם עצמו, ופה רק 1.7% מהמגזר החרדי.

גלעד מלאך: הכשל השני הוא, כפי שכבר הוזכר, תוכנית משפיעים, שבעצם הוקפאה והפסיקה לספק כמעט 50 משרות בשנה, מתוך 200 של החרדים.

גלעד מלאך: אנחנו נראה את התוצאות של זה בנתונים של השנה הבאה.

גלעד מלאך: אני אוסיף כמה דברים.

גלעד מלאך: קודם כל, בהחלט חשוב לעדכן את החלטת הממשלה לחמש שנים, כולל קביעת יעד של 1,000 משרות לחמש שנים.

גלעד מלאך: זה ריאלי, זה אפשרי, ואני אומר את זה בתור מי שהיה שותף לקביעת היעדים.

גלעד מלאך: זה אפשרי.

יעקב אשר: ולא רק בגיוס.

יעקב אשר: לא להתייחס רק למספרי הגיוס.

גלעד מלאך: אין צורך בקביעת יעדי מקרו, בהקשר למי שכבר משרת בשירות המדינה.

גלעד מלאך: הנתונים של 1.2 הם לא נכונים, ולא אכנס לזה.

גלעד מלאך: את נתוני הזרם – כמה נכנסים כל שנה – אפשר לעדכן, ואני מאמין ומקווה שבעוד חמש שנים, אפשר יהיה לעבור גם מעבר ל-7%.

גלעד מלאך: נקודה אחרונה, ופה צריך לעשות מאמץ, גם בתחום שירותי הבריאות.

גלעד מלאך: אני לא מבין לעומק את הנתון הזה.

גלעד מלאך: יש המון חרדיות ואפילו חרדים שלומדים סיעוד, אבל זה הנתון.

גלעד מלאך: פה צריך לעשות עבודת עומק.

גלעד מלאך: אם זה יתוקן מ-1.7% ל-4%-5%, אנחנו נעמוד ביעדים.

גלעד מלאך: צריך לנתח את הדבר הזה, ולהחזיר את תוכנית משפיעים – 50 חרדים שנכנסים בשנה זה מאגר עצום, וחשוב מאוד שהנציבות תעשה את כל המאמצים.

יעקב אשר: תודה רבה, גלעד, על החידוד של הדברים.

יעקב אשר: אחד הדברים שאמרת רציתי לומר בעצמי, שהחלטת ממשלה צריכה להיות בקרוב, ואני קורא לממשלה לקבל החלטה עם התוספות הבאות: 1.

יעקב אשר: מה שאמרתם ואם צריך, תעדכנו אותנו כדי שנדחוף את זה, כך שזה יבוא עם כלים תקציביים שיכולים לעזור גם בהכשרה – תוכנית משפיעים ומה שקורה איתה.

יעקב אשר: בנוסף לכך, כלים שמגשרים על הפערים הקטנים, שכל אדם שיעבור אותם, בסוף יהיה עובד מצטיין ולא אחד שהוא נטל על המערכת.

יעקב אשר: 2.

יעקב אשר: שהיעד לא יהיה רק מספרי הגיוס אלא גם יעד אבסולוטי.

יעקב אשר: אנחנו צריכים לקבוע מספר – להגיע ל-1,000 עובדים בשנה מסוימת.

יעקב אשר: זה יהיה טריגר הרבה יותר גדול, זה יחייב הרבה יותר.

יעקב אשר: לסיכום, כדי שזה יחייב אנחנו צריכים להגביר את האכיפה ואת הענישה על אותם משרדים ויחידות שלא ישתפו פעולה.

יעקב אשר: אני מצפה לתוכנית שלכם בעניין הזה, אני מצפה לדיווח שלכם ואנחנו נקיים גם מעקב.

יעקב אשר: ביקשתי ממנהל הוועדה והוא ידאג לזה.

יעקב אשר: דבר נוסף, אני חושב שבוועדות האיתור או בוועדות הבחינות למיניהן צריכים להיות נציגים מנציבות שירות המדינה, או אנשים שמכירים את הציבור החרדי, או בוגרים שעברו את התהליך הזה, כדי שייעצו לאותם אנשים.

יעקב אשר: קשה מאוד להבין לפעמים אוכלוסייה כשאתה לא חי בתוכה, שלא למדת אותה, כשאתה לא מכיר אותה ואפשר לפרש תשובות שעונים בראיון.

יעקב אשר: דובר קודם על אח סיעודי – היה בחור ישיבה שאחרי שהתחתן יצא, בעזרת רבותיו, ללמוד אח סיעודי.

יעקב אשר: הוא עבר את כל השלבים ואז הגיע לשלוחה חרדית.

יעקב אשר: בראיון האחרון נאמר עליו: אין התאמה.

יעקב אשר: הוא לא הרשים בראיון.

יעקב אשר: זה לא בגלל ציונים, זה לא בגלל עבודה קשה, זה לא בגלל מוטיבציה שהייתה לו של מאה אחוזים.

יעקב אשר: הייתי חבר כנסת והתקשרתי לדיקאן ואמרתי: תבדקו אותו שוב.

יעקב אשר: אל תכניסו מישהו שלא מתאים, אבל מפילים אדם על ראיון, שזה מסננת נוספת, על התרשמות משיחה איתו.

יעקב אשר: הם בחנו את זה שוב ולפני עשרה ימים התקשר אליי האבא של אותו בחור, שהוא בעצמו היה אחד מהוגי הדברים הממוחשבים שיש בנושא התלמוד – כבר נתתי יותר מדי נקודות ציון.

יעקב אשר: הבחור קיבל את התואר, עבר את הסטאז' ומתחיל לעבוד עכשיו.

יעקב אשר: כמו שאדם עם מוגבלות, חלילה, מגיע בלי ביטחון עצמי, צרי ליצור לו גשר, צריך לקרוא לו.

יעקב אשר: צריך להגיד לו: אנחנו רוצים אותך.

יעקב אשר: אותו דבר גם עם אנשים יוצאי מדינות מסוימות או עם חרדים, שהממשק שלהם מול הציבור הכללי לא היה ממשק שהם מכירים.

יעקב אשר: אני בעצמי חוויתי את זה.

יעקב אשר: כשהייתי ראש עיר, כשהייתי ממלא מקום ראש עיר הייתי מגיע לישיבות.

יעקב אשר: היו בטוחים שמגיע המוהל או הרב המסדר קידושים או הזמר החסידי.

יעקב אשר: לא חשבו שמגיע ראש עיר או בעל מקצוע או מנהל אגף חינוך שהייתי בדיוק כמוהם.

יעקב אשר: הגישור הזה חשוב – חשוב שהוא יהיה בוועדות האיתור; חשוב שהוא יהיה בוועדות הבחינה; חשוב שהוא יהיה כשבוחנים תארים אקוויוולנטיים ולא מפילים אגף שפ"ע בגלל לימודי פסיכולוגיה באוניברסיטה.

יעקב אשר: הדברים האלה מאוד חשובים.

יעקב אשר: הנושא של פיצול משרות, במיוחד לאנשים עם מוגבלויות, הוא קריטי לדעתי.

יעקב אשר: הוא נכון, הוא חכם.

יעקב אשר: התפוקה שלהם תהיה יותר גדולה כי לאנשים עם מוגבלויות יש לפעמים מגבלת עומס.

יעקב אשר: אדם עם מוגבלות, עם מוטיבציה של מאה אחוזים, נותן בחצי משרה כמו עובד אחר במשרה מלאה.

יעקב אשר: אין לי ספק בזה.

יעקב אשר: הקפאת היוזמות של משפיעים – זה דבר שחייב לרדת מסדר-היום.

יעקב אשר: אנחנו ניפגש כאן שוב, כנראה באותו הרכב, בנושא של האוכלוסייה הערבית.

יעקב אשר: אני מאחל מכאן חג שמח לכל התושבים החוגגים את חג הקורבן.

יעקב אשר: אנחנו נקיים מיני-מעקב בישיבה הבאה על הדברים שדיברנו היום.

יעקב אשר: נקבע דיון מעקב לעוד ארבעה-חמישה חודשים על היישום ועל האכיפה, ונצא לדרך.

יעקב אשר: אני מבקש שתעבירי לנציב שירות המדינה, ידידי הרב הרשקוביץ, שרוח טובה ומתחדשת נשמעת מכם.

יעקב אשר: שמתי לב לזה מייד בהתחלה ואמרתי את זה, גם אחרים ציינו את זה.

יעקב אשר: אנחנו רוצים לראות את זה מתורגם למעשים.

יעקב אשר: ה-מ.מ.מ, תודה על העבודה שלכם.

יעקב אשר: תמשיכו הלאה לחשוף לנו את הנתונים כדי שנדע, ולא לפחד גם להעביר ביקורת כי זאת בסך הכול ביקורת בונה וטובה לכולם.

יעקב אשר: תודה רבה לכולם, תודה למנהל הוועדה וליועץ המשפטי.

יעקב אשר: הישיבה נעולה.