ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 66, 2020-09-14 00:00

רם שפע: בוקר טוב, שלום לחברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם, שלום לכל מי שאיתנו בזום.

רם שפע: אנחנו נמצאים בישיבה השנייה היום, אבל בישיבה הראשונה, כיוון שנכנסתי והיה בוקר, לא התייחסתי להחלפת התערוכה המאוד יפה, ולא רק שלא התייחסתי אליה, גם חלקה, מעבר להיותה קשורה לחגי ישראל, כפי שאני חושב שכולם יכולים לראות, יש בה גם אלמנטים של מוזיקה, ובדיון על החינוך המוזיקלי פספסנו את האזכור של זה.

רם שפע: יהודית, את רוצה לומר מילה על התערוכה שמתחלפת אחת לתקופה?

סמי אבו שחאדה: נשמח לשמוע.

רם שפע: מי שאיתנו בזום.

רם שפע: זו ועדה לחינוך וגם תרבות חוץ מהספורט, אז פה עסקינן בתרבות רגע לפני הדיון.

יהודית גידלי: בוועדת החינוך, התרבות והספורט - - -

סמי אבו שחאדה: תציג את יהודית.

רם שפע: אני מרגיש שלהציג אותה זה לא מגדיל אותה.

סמי אבו שחאדה: לאנשים בזום.

רם שפע: יהודית מנהלת הוועדה הנפלאה והמיתולוגית, שעושה פה הרבה מאוד דברים משמעותיים בוועדה.

רם שפע: חוץ מכל הדברים היא גם דואגת תמיד לתחלופה ולמוזיקה הקלסית, שאתם לא תמיד שומעים אותה פה, רגע לפני שהדיון מתחיל.

רם שפע: היא גם דואגת לתערוכות משתנות ויפות, והיא תמיד מציגה לנו לפני שזה מגיע לפה, בישיבת הצוות של הוועדה, מה תהיה התערוכה הבאה ואיך היא מתכתבת עם ההקשרים שלנו.

רם שפע: בבקשה, יהודית.

יהודית גידלי: בוועדה מוצגות תערוכות בנושאים שונים.

יהודית גידלי: בעיקר יש פה חשיפה לקהלים שונים של האומנים שהציגו.

יהודית גידלי: במקרה הזה זו אומנית דתית, היא נקראת "ירדנה קליין", והיא הציגה לנו את חגי ישראל.

יהודית גידלי: התערוכה נקראת "יהדות של שמחה".

יהודית גידלי: כמו שאתם רואים, יש פה הרבה מאוד צבעים, הרבה שמחה ומוזיקה וכו'.

יהודית גידלי: זאת התערוכה שתהיה בחודש הקרוב, המתאימה לחגים.

יהודית גידלי: אני משתדלת שהתערוכות תהיינה צמודות לאירועים, כשיש יום השואה, התערוכות הן בנושא השואה, כשיש ט"ו בשבט, אני משתדלת – הכול בהתאם לעניין ולאומנים שהציגו – אני משתדלת לחשוף את הציבור הישראלי שמוזמן גם לצפות בתערוכות ולראות אותן, אבל גם לבוא ולהציג כאן.

יהודית גידלי: תודה.

יוראי להב-הרצנו: תודה, יהודית.

רם שפע: תודה רבה, יהודית.

רם שפע: לצערכם אתם בזום ולא יכולים להתרשם, אבל אנחנו עושים זאת בשבילכם.

רם שפע: אחרי החלק האומנותי נעבור לדיון המשמעותי שהתכנסנו לשמו, החשש האמיתי והמשמעותי מסגירתה של תוכנית רעים לנוער ולבוגרים על הספקטרום.

רם שפע: הרבה מאוד חברי כנסת יזמו את הדיון, ולשמחתי חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שהיה חלק מהיוזמים נמצא פה, וכמובן הוא יתייחס ויציג, אבל לצערי, כמו שאני אומר בפתח ישיבות רבות – מצטרף אלינו גם חבר הכנסת מלכיאלי – הרבה מאוד אלמנטים תקציביים משפיעים דרמטית על מערכת החינוך כרגע, בהמון המון מישורים.

רם שפע: בהקשר הזה, למרות מה שאני מניח שתיכף יטענו פה, יש גם קשר לפיצול של משרד החינוך ולהרבה מאוד תקציבים שנשארים במערכת החינוך, ולאו דווקא עוברים למשרד להשכלה גבוהה ומשלימה, ובהקשר הזה יש גם קשר למעבר של החברה למתנ"סים למשרד לצערי הרב, אבל תיכף נדבר על הפרטים.

רם שפע: בינתיים אני רוצה שחברי הכנסת שיזמו את הדיון יציגו אותו מנקודת המבט שלהם, ואחרי זה כמובן אנחנו נשמע את ההתייחסות של המשרדים הרלוונטיים וגם את ההתייחסות של מנהלי התוכנית, כדי לראות איך אנחנו עושים את כל מה שאנחנו יכולים, כדי שדווקא בעת הזאת, הקשה מאוד למדינת ישראל, באחד המשברים הכלכליים הכי גדולים שהיו, דווקא תוכניות כאלה, ודאי בפריפריה החברתית והגיאוגרפית שלנו, לא ייפגעו התלמידים, הנוער שהכי צריכים אותנו, וגם המבוגרים במקרה של התוכנית הספציפית הזאת.

רם שפע: אם אנחנו לא נדאג להם, ואם אנחנו ניתן לכל מיני תוכניות כאלה ואחרות להיסגר, בעיניי לא נעשה את תפקידנו כמו שצריך.

רם שפע: בשביל זה התכנסנו כאן הבוקר.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ואחריו – חבר הכנסת מלכיאלי, יוזמי הדיון.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון החשוב הזה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה קודם כול לתת קונטקסט.

סמי אבו שחאדה: לדעתי אנחנו חייבים שינוי בפאזה המחשבתית בכל מה שנוגע לעניין החינוך בתקופה הזאת של הקורונה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאנחנו צריכים להפסיק להתייחס למערכת החינוך כמקשה אחת.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהמתווה הכללי שקיים עכשיו הוא בעייתי מאוד והוא פוגע באוכלוסיות שונות ברמות שונות.

סמי אבו שחאדה: כמובן שזה יותר מאתגר, יותר קשה להביא תוכניות יותר ספציפיות, אבל אני לא חושב שיש לנו פתרון אחר, כי אנחנו רואים שהקורונה מלווה אותנו, והיא כנראה תלווה אותנו לעוד כמה חודשים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא רוצים לאבד גם את שנת הלימודים הזאת.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שמה שקורה עכשיו מבחינת הסגר פוגע בכל התלמידים ורבים יפסידו המון.

סמי אבו שחאדה: לצערנו, כמו בהרבה דברים אחרים, ברגע שיש פגיעה כלשהי, והיא כוללנית, מי שנפגע זה דווקא האוכלוסיות המוחלשות לצערנו הרב.

סמי אבו שחאדה: יותר קל לפגוע באוכלוסיות המוחלשות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו פה מדברים על אוכלוסיית התלמידים שלנו שהם עם צרכים מיוחדים, על הרצף האוטיסטי, ויש תוכנית מאוד חשובה שעובדת ומנסה לתת להם מענה, עד כמה שאפשר, תוכנית רעים, שעושה עבודה יפהפייה במקומות שונים בפריפריה עם התלמידים והילדים שלנו.

סמי אבו שחאדה: לא רק שאנחנו צריכים לעזור להציל את כל התוכניות האלה, אנחנו בשנה שלדעתי בגלל כל מה שהפסידו בשנה שעברה צריכים לחשוב איך לא לסגור תוכניות, אלא לשדרג את התוכניות ולעזור להן יותר, כדי שיוכלו גם לסגור את הפער, כי בשנה שעברה רוב התלמידים הפסידו חצי שנה.

סמי אבו שחאדה: זה דבר אחד.

סמי אבו שחאדה: דבר שני, שאני אולי אפילו אעלה כהצעה לדיון בשבוע הבא, שאנחנו חייבים תוכנית של משרד החינוך, שמתייחסת בצורה שונה לתלמידים השונים, לפי גיל, לפי אזור, לפי פריפריה וכו'.

סמי אבו שחאדה: ההערה האחרונה שלי, שאני חושב שיש משהו לא תקין בניהול המדינה לפי חגי תשרי.

סמי אבו שחאדה: עם כל הכבוד, זה יכול לענות על צורכיהם או שזה יכול להיפגש עם חלק מהאוכלוסייה, כאשר יש עוד מיעוט של 20% במדינה, שהוא לא מסדר את החיים שלו לפי חגי תשרי.

סמי אבו שחאדה: וההתעלמות מהעובדה הפשוטה הזאת, אי-אפשר להבין אותה.

סמי אבו שחאדה: צריך לראות שהמתווים האלה לא מתאימים לכל אוכלוסייה ולהתאים את המתווה לכל אוכלוסייה לפי הצרכים שלה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

רם שפע: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי.

רם שפע: ועדת החינוך, התרבות והספורט שמחה על זה שאתה נמצא כאן.

רם שפע: אני תמיד אומר את זה למי שלא מגיע לעיתים דחופות, אנחנו שמחים שהוא מצטרף.

מיכאל מלכיאלי: זו לא הפעם הראשונה.

רם שפע: לכן לא אמרתי "פעם ראשונה", רק אמרתי שאני שמח.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: אני מוכן בפעם הבאה לא להגיד את זה.

סמי אבו שחאדה: אני חייב גם להגיד שמלכיאלי הוא שותף רציני בכל מה שנוגע לאנשים עם מוגבלויות ברמות השונות.

סמי אבו שחאדה: הוא מצטרף לכל הדיונים האלה.

סמי אבו שחאדה: זה נושא שמאוד חשוב לו.

רם שפע: יפה.

רם שפע: אני מחזק.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מצטרף ל-90% מדבריו של חברי אבו שחאדה.

מיכאל מלכיאלי: בנושא של החגים, אני רוצה להגיד לך למה אתה צריך לשמוח, כי מדינת ישראל עשתה סגר לא בגלל החגים.

מיכאל מלכיאלי: אם מדינת ישראל הייתה מכירה בחגים, לא היו עושים סגר, היו עושים את זה בחופש, באוגוסט.

מיכאל מלכיאלי: זה שעשו את זה עכשיו, כי המדינה לא מבינה את החשיבות של החגים לצערנו הרב.

מיכאל מלכיאלי: ניכנס לעניין.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על הדיון.

מיכאל מלכיאלי: הנושא הוא מאוד מאוד חשוב, ואני חושב שחברי אבו שחאדה בתחילת דבריו אמר: אנחנו מבינים שאין תקציב, לא הגענו מהירח ופתאום עוד כמה דקות יגיע נציג האוצר או החינוך, אין תקציב, ואנחנו נפתח פֹּה פֶּה, וניראה כמופתעים ונגיד: וואו.

סמי אבו שחאדה: הפתעה.

מיכאל מלכיאלי: הפתעה, וככה יסתיים הדיון.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שאין תקציב.

רם שפע: אתה גם מדבר על תקציב 2021, ההפתעה שתבוא עלינו תיכף.

מיכאל מלכיאלי: היות שקידמת את פניי בברכה, אני רוצה להיכנס לאיזה סוג תקציב.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שאין תקציב.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שגם אין להם יכולת לתת עכשיו תקציב לשנה.

מיכאל מלכיאלי: היות שכולם יודעים שבסופו של דבר יהיה תקציב, צריך לחשוב על מקדמות.

מיכאל מלכיאלי: משרדי הממשלה כן יודעים לתת 1 חלקי 12 עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: צריכים להבין דבר אחד, האופציה השנייה זה להשאיר מאות ואלפי נערים, הכי חלשים שיש בחברה הערבית, בחברה החרדית, בפריפריה, זה לא שיש להם בית עם שלוש קומות בתל אביב ומקסימום ילכו לבריכה, ייקחו אותם לאיזה מתנ"ס.

מיכאל מלכיאלי: אין להם את זה, אם לא תהיה להם התוכנית הזאת, אין להם מה לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אי-אפשר לאמוד בכלל את הנזקים הנפשיים שיהיו לילדים, למשפחות, לאחים ולסביבה.

מיכאל מלכיאלי: אני מנצל את ההזדמנות להביא עוד דוגמה.

מיכאל מלכיאלי: אם משרד החינוך נמצא כאן, אני אשמח שהם גם יענו על זה.

מיכאל מלכיאלי: יש תוכנית לחרשים.

מיכאל מלכיאלי: כל הכסף הזה, כולה הוא 2 מיליון שקל.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה שם 1.5 מיליון, חינוך שם חצי מיליון שקל.

מיכאל מלכיאלי: במושגים של הכסף פה זה המעט שבמעט.

מיכאל מלכיאלי: יש כמה עמותות שעומדות על זה, החרשים.

מיכאל מלכיאלי: יש מאות ואלפי ילדים חרשים.

מיכאל מלכיאלי: הכספים האלה זה הפעילות שלהם.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה הודיע להם שעד שמשרד החינוך לא מעביר את החצי מיליון, הם לא מעבירים את ה-1.5 מיליון, וכל העמותות תקועות.

מיכאל מלכיאלי: צריך לקצץ כשאין תקציב, אבל לא בחרשים, לא בתוכניות הקדושות האלה.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה לשמוע כאן תירוצים מעבר ל"אין תקציב".

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: בבקשה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה ליוזמי הדיון, זה נושא חשוב מאוד.

יוראי להב-הרצנו: אתמול הייתי בהרמת כוסית מוקדמת לקראת החג, ושיתפתי שהחוויה שלי, במיוחד בוועדה הזאת, אבל בכלל בכנסת בתקופה האחרונה היא חוויה קריסתית, כי אני מרגיש שאנחנו, קואליציה ואופוזיציה, ללא יוצא מן הכלל, צריכים עם הידיים למעלה לוודא שהדברים לא קורסים.

יוראי להב-הרצנו: היינו פה ב"קרב", והיינו פה ב'היל"ה' והיינו פה בתנועות הנוער, ובכל פעם מגיעה עוד תוכנית שקורסת – לא ברור למה, אין תקציב, יש תקציב, לא מבינים את החשיבות, כן מבינים את החשיבות.

יוראי להב-הרצנו: תוכנית רעים לא שונה מכך, היא תוכנית יוצאת מן הכלל.

יוראי להב-הרצנו: שוחחתי עם טליה, מנהלת התוכנית, לפני מספר ימים.

יוראי להב-הרצנו: היא שיתפה אותי בדברים הנפלאים והחשובים שאנשי התוכנית עושים, כדי לעזור לאלה שנמצאים על הספקטרום האוטיסטי.

יוראי להב-הרצנו: הסגירה של התוכנית היא פגיעה כפולה, כמו שאמרו חבריי, גם כי מדובר באנשים שחיים בפריפריה הגיאוגרפית והחברתית של מדינת ישראל, ואין להם את היכולת להשלים את מה שהתוכנית נותנת להם, וגם כי מדובר באנשים עם צרכים מיוחדים, כשממילא התקופה הזאת מאתגרת יותר, מורכבת יותר, קשה יותר.

יוראי להב-הרצנו: בהכרח מניעת השירות הזה תגרור לרגרסיה נוראית בהתקדמות שלהם, ביכולת שלהם להתמודד עם הסיטואציה, היא יכולה להביא אותם להיקלע למצב בדידות ובידוד חברתי, מצוקה רגשית ומה לא.

יוראי להב-הרצנו: מה שבעיניי לא מובן, שלא מדובר בהרבה כסף בשום מובן.

יוראי להב-הרצנו: גם ברמה היחסית וגם ברמה האבסולוטית מדובר בעוד שני מיליון שקלים, כדי לא לסגור 26 קבוצות של "רעים" בפריפריה ולהעניק שירות ל-200 צעירים על הרצף של הספקטרום האוטיסטי.

יוראי להב-הרצנו: שני מיליון שקל, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח לשמוע את משרדי הממשלה, ולהבין איך אפשר לגשר על הפער הזה.

יוראי להב-הרצנו: באמת לא ניתן לסגור את התוכנית הזאת, ודאי שלא כעת.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח לשמוע את התשובות של המשרדים הממשלתיים.

יוראי להב-הרצנו: זה פשוט לא ייתכן.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני מצטרף.

רם שפע: אני חייב להגיד שגם הגדרתך "קריסתית" מדייקת.

יוראי להב-הרצנו: זאת החוויה שלנו.

יוראי להב-הרצנו: לעיתים אתה מצליח להשחיל ויהודית כעזר לך – אתם מצליחים להשחיל דיונים שהם דיוני עומק, שזה מה שאנחנו צריכים לדון פה, על עתיד החינוך, אבל הסיטואציה שכל יום אנחנו פוגשים תוכניות נהדרות כשהן קורסות.

רם שפע: נעדרות.

רם שפע: ..

רם שפע: תודה רבה, חברי הכנסת.

רם שפע: אני רוצה בבקשה לשמוע את משרד החינוך ואחרי זה גם את משרד האוצר.

רם שפע: בסופו של דבר אנחנו מדברים באמת על סכומי כסף שבאופן יחסי, בהקשרי תקציב מדינה, הם ממש זעומים, מינוריים.

סמי אבו שחאדה: אבסולוטית.

רם שפע: לפני כן נשמע את משרד החינוך.

רם שפע: מימי פלצי, הממונה על החינוך המיוחד בבתי הספר.

רם שפע: שלום, מימי.

מימי פלצי: בוקר טוב.

מימי פלצי: קודם כול, אני חייבת לומר שאנחנו יותר מנשמח שהתוכנית תימשך.

מימי פלצי: זו ללא ספק תוכנית חשובה, משמעותית, שבאמת ביחד עם העשייה שמתקיימת בבתי הספר, במסגרות החינוכיות, משפיעה על איכות חיי הצעירים, על תרבות הפנאי שלהם, על הרווחה ועוד, כך שאותנו לא צריך לשכנע בחשיבות שלה.

מימי פלצי: יותר מזה, נשמח לעמוד מבחינה מקצועית לתוכניות נוספות שמעודדות השתתפותם של צעירים בפעילות החינוך הבלתי פורמלי.

מימי פלצי: אני אזכיר ואומר שהתוכנית פעלה במסגרת החינוך הבלתי פורמלי.

מימי פלצי: נמצאת כאן איתנו בזום אירית ברוק מטעם חברה מינהל ונוער.

מימי פלצי: כן, המשרדים התפצלו, כך שאני לא יודעת מה עולה בגורלן של התוכניות.

מימי פלצי: התוכנית הייתה בטיפול מינהל חברה ונוער, כשאנחנו בהחלט עמדנו לרשותה ולרשות תוכניות אחרות בהיבט של האינפוט המקצועי, הפדגוגי, בהתייחס לעבודה בחינוך הבלתי פורמלי עם תלמידים עם מוגבלות, כך שאני מציעה לשמוע על סכנת הסגירה ממינהל חברה ונוער.

מימי פלצי: ואני אגיד שוב: גם אם המשרדים התפצלו, אנחנו יותר מנשמח להמשיך, ואירית ואני עובדות בשיתוף פעולה הדוק בעשייה הנרחבת שהובילו, בהשתלבות בתנועות הנוער, בהשתלבות במכינות קדם צבאיות.

מימי פלצי: אנחנו יודעים לשתף פעולה, יודעים לדבר אחד עם השני, ואני מניחה שגם הפיצול של המשרדים לא יחבל בשיתוף הפעולה, אבל מבחינה תקציבית אני חושבת שהתשובות לא נמצאות אצלי.

מימי פלצי: אם תרצו אחר כך, בהתייחס לתוכנית החרשים, בדקתי תוך כדי, הנושא נמצא בטיפול.

מימי פלצי: אני אנסה במהלך הישיבה לקבל יותר מידע, אם לא, אני אשמח להפנות לגורם המטפל באגף לחינוך מיוחד.

רם שפע: לעת עתה אני מקבל את מה שאת אומרת.

רם שפע: נמצא איתנו מוחמד חלאילה, רפרנט חינוך באגף תקציבים.

רם שפע: בבקשה תשפוך אור על הסיבה שסכום הכסף הזה, שהוא באמת לא גדול, לא מצליחים להעביר אותו כדי להמשיך ולתפעל את התוכנית.

רם שפע: איך זה יכול להיות?

מוחמד חלאילה: שלום לכולם.

מוחמד חלאילה: אישרנו סכומים הרבה יותר גדולים למשרד להשכלה גבוהה ומשלימה.

מוחמד חלאילה: התקציבים אמורים לעבור במסגרת אישור התקציב מחר בוועדת הכספים, ואז הבעיה תיפתר.

מוחמד חלאילה: אנחנו לא מזהים שיש עדיין בעיה מבחינתנו.

רם שפע: בתקציבים שאישרתם למשרד להשכלה גבוהה התוכנית הזאת מתוקצבת כמו שהיא הייתה מתוקצבת במשרד החינוך?

מוחמד חלאילה: - - - הסכום שאמור לתת מענה גם לתוכנית הזאת.

רם שפע: בסוף הרי זה מופיע בסעיפי תקציב.

רם שפע: האם יש תקציב שרשום בו שהוא מתקוצב עבור תוכנית רעים, בדיוק כמו שהוא היה לפני שהמשרדים התפצלו ולפני האתגרים התקציביים שהיו לנו?

מוחמד חלאילה: לא תקצבנו מילה במילה עבור כל תוכנית, וידאתי את זה עכשיו עם נציגי המשרד.

מוחמד חלאילה: חלק מהכסף שאנחנו מעבירים, אמור לתת מענה גם לתוכנית רעים.

רם שפע: עם נציגי איזה משרד?

מוחמד חלאילה: ההשכלה הגבוהה והמשלימה.

רם שפע: מי שיעלה פה מהמשרד להשכלה גבוהה ויאשר את הדברים שלך, זה אומר - - -

מוחמד חלאילה: איתנו על הקו אירית ברוק.

מוחמד חלאילה: אפשר לתת לה לדבר, היא הנציגה של המשרד.

אירית ברוק: אירית, שלום, צוהריים טובים.

אירית ברוק: שלום.

אירית ברוק: צוהריים טובים, תודה על ההזדמנות לדבר.

רם שפע: אני חושב שאת בפעם הראשונה בוועדת החינוך במתכונתה החדשה.

אירית ברוק: במתכונת החדשה פעם ראשונה, כן.

רם שפע: ברוכה הבאה.

רם שפע: בבקשה, אולי תביאי לנו בשורות טובות.

אירית ברוק: - - - המנכ"ל מרדכי בניטה.

אירית ברוק: אושרו 29 מיליון שקלים עבור זרועות הביצוע של החברה למתנ"סים.

אירית ברוק: בתוך - - -

סמי אבו שחאדה: שמענו עד "בתוך", ואז לא שמענו.

סמי אבו שחאדה: בתוך מה?

אירית ברוק: לזרועות הביצוע של חברת המתנ"סים אושרו 29 מיליוני שקלים מול משרד האוצר.

אירית ברוק: בתוך הסכום הזה יש כוונה לתעדף את תוכנית רעים, שהיא תוכנית חשובה בעובדה עם אוטיסטים, כפי שמילי תיארה בהרחבה.

אירית ברוק: ברגע שוועדת הכספים תאשר את זה, נוכל להתקדם הלאה.

רם שפע: נרד רגע לרזולציות הקטנות.

רם שפע: 29 מיליון תוקצבו לכל מיני פרויקטים של החברה למתנ"סים.

רם שפע: אני רוצה לדעת האם אתם יודעים להגיד בוודאות שהתוכנית הספציפית הזאת תקבל את התקצוב שהיא צריכה, או שהיא תקבל חלק, חצי, 80%, 90%?

רם שפע: הרי אני מניח שכבר יש לכם תכנון תקציבי, אתם יודעים מה ועדת הכספים אמורה לאשר.

אירית ברוק: אני יודעת שיש כוונה לתעדף את התוכנית הזאת ולתקצב אותה, אני לא יודעת להגיד איזה סכום.

אירית ברוק: זה פשוט לא התחום שלי, אז קשה לי להגיד.

רם שפע: מי יודע להגיד?

אירית ברוק: אני מניחה שאנשי הכספים שלנו.

אירית ברוק: אין לי את המידע הזה.

אירית ברוק: המידע שיש אצלי שיש כוונה להמשיך את התוכנית, לתעדף אותה מתוך הבנה של האיכויות שלה.

רם שפע: אירית, אנחנו מאוד נשמח, תוך כדי שנעבור לנציג אחר, שתעשי בדיקה בין אנשי התקציבים של המשרד ותתני לנו תשובה.

רם שפע: אם התשובה תהיה חיובית, אנחנו נשמח מאוד, כל יוזמי הדיון יברכו, ונתקדם.

אירית ברוק: אני בודקת.

אירית ברוק: בסדר גמור.

רם שפע: אנחנו נחזור גם אליך, מוחמד, בעניין הזה.

רם שפע: נמצא איתנו נחום עידו, מנהל שירותי ילדים ומתבגרים באגף בכיר קהילה במשרד העבודה והשירותים החברתיים.

רם שפע: שלום לך.

נחום עידו: שלום וברכה.

נחום עידו: משרד העבודה והרווחה הוא המשרד, לפי מיטב ידיעתי, שמממן את התוכנית הזאת, רעים.

נחום עידו: אנחנו מממנים אותו בכל הארץ.

נחום עידו: ההסכם שלנו עם החברה למתנ"סים בא מתוקף ההסכם שיש לחברה למתנ"סים עם משרד החינוך והתרבות על זרוע הביצוע.

נחום עידו: אנחנו עושים אותו דבר עם החברה למתנ"סים, כאשר אנחנו בהחלט מעריכים מאוד מאוד את התוכנית הזאת ומאוד מאוד אוהבים אותה.

נחום עידו: היא תוכנית שנותנת פתרון - - -

סמי אבו שחאדה: הפסקנו לשמוע.

נחום עידו: אנחנו מאוד מאוד מעריכים את התוכנית, התוכנית היא טובה מאוד, היא תוכנית שמשרתת בעיקר ילדים על רצף האוטיזם, אבל לא רק ילדים על רצף האוטיזם, כמה מאות ילדים כאלה בכל רחבי הארץ.

נחום עידו: שיטת התקצוב של המשרד שלנו היא שיטה אחידה, והיא לא מבדילה בין פריפריה ללא פריפריה.

נחום עידו: זאת אומרת, החברה למתנ"סים מקבלת מאיתנו עבור כל ילד שנמצא בתוכנית, שהוא מוכר לשירותי הרווחה, סכום מסוים של כסף בכל חודש עבור אותו ילד.

נחום עידו: התקצוב הוא אותו דבר, אנחנו לא עושים הבחנה בין פריפריה למקומות אחרים, כי אנחנו לא בדיוק יודעים איזה הוצאות יש.

נחום עידו: בתל אביב למשל, יכול מאוד להיות שההוצאות הן יותר גבוהות מאשר ההוצאות בקריית שמונה בדברים מסוימים.

סמי אבו שחאדה: אדוני, שלום לך.

סמי אבו שחאדה: יש הסכמה שהתוכנית מאוד חשובה.

סמי אבו שחאדה: כולם מדברים בשבח התוכנית.

סמי אבו שחאדה: יש בעיה של תקציב.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מקבלים תשובה ברורה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים לדעת, אם אין בעיה, והתוכנית כבר מתוקצבת לשנה הבאה.

סמי אבו שחאדה: אם המצב סודר וטופל, אנחנו נשמח מאוד ונברך.

סמי אבו שחאדה: אם לא, אנחנו רוצים לדעת איפה זה תקוע כדי לדחוף את זה.

סמי אבו שחאדה: זה שהמשרד עושה עבודה, זה בטוח.

נחום עידו: התוכנית מתוקצבת כרגיל.

נחום עידו: אין איתה בעיות מבחינתנו.

נחום עידו: מה שהחברה למתנ"סים מעלה, היא באה ואומרת – אני פה עכשיו הולך לייצג את החברה למתנ"סים נגדנו, אבל בסדר, אנחנו כולנו בעד דבר אחד, לתת את השירות – מה שבאה החברה למתנ"סים ואומרת, שהתוכנית מבוססת על תוכנית קבוצתית, אנחנו משלמים לא לפי קבוצה, אנחנו משלמים לפי מספר הילדים שמקבלים את השירות באותה קבוצה.

נחום עידו: אם יש לי קבוצה בתל אביב של 15 ילדים, מקבלים 15 כפול כמה מאות שקלים שאנחנו נותנים בחודש, אבל בקריית שמונה קצת קשה ליצור קבוצה של 15 ילדים, ואז לטענת החברה למתנ"סים, יש לה קושי מאוד מאוד גדול לממן את הקבוצה של השישה ילדים אם יש בקריית שמונה, או אם יש בדיר אל אסד, או אם יש בכל מיני מקומות אחרים.

נחום עידו: וזאת הבעיה של החברה למתנ"סים.

נחום עידו: אנחנו מבחינתנו, כמשרד, אין לנו דרך לתקצב בצורה אחרת.

נחום עידו: זאת דרך התקצוב של המשרד שלנו, היא פר אדם, פר חודש, והיא לא קבוצתית.

נחום עידו: זה יוצר בעיה מסוימת לחברה למתנ"סים שבמקומות מסוימים קשה להם לתפקד ובמקומות אחרים אולי קל להם יותר לתפקד.

נחום עידו: זה אומר שהם צריכים לעשות מאמצים הרבה הרבה הרבה יותר גדולים להגדיל את הקבוצות, לעשות קבוצות יותר גדולות.

נחום עידו: אנחנו נוכל לאפשר להם למשל בקבוצות האלה לפעול לא כמו שאנחנו מחייבים אותם - - -

רם שפע: יש פה שאלה.

יוראי להב-הרצנו: נחום, תודה רבה על הדברים.

יוראי להב-הרצנו: מה שאתה אומר זו בדיוק תמצית הבעיה, שהרי הפריפריות בגלל היעדר היכולת של הילדים להיות מוכרים כדורשים את השירות הזה, כחלק מהרצף האוטיסטי, יש פחות תקציבים של רווחה שמופנים אליהם.

יוראי להב-הרצנו: ציינת את קריית שמונה, שם בכלל הרווחה המקומית בכלל לא פועלת.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, חלק מהבעיה ברמה המבנית, שבפריפריה יש פחות ילדים שמוכרים ככאלה שזקוקים לשירות הזה, ולפיכך הם גם מקבלים פחות תקציבים לטובת השירותים האלה, למרות שהם נזקקים.

יוראי להב-הרצנו: מול אותה מציאות שכבר נותנת להם נחיתות אל מול ערים מבוססות, שבהן יש יכולת לאבחן את התלמידים, את הנערים, ולתת להם שירותים, בפריפריה לא כל הילדים מאובחנים, וגם יש עכשיו סכנה לגריעת התקציבים שכן מועברים למי שכן מוכר.

יוראי להב-הרצנו: זה כפל פגיעה שמבוסס על נחיתות מובנית בהכרה באותם אנשים, באבחון שלהם ולאחר מכן בתקצוב.

יוראי להב-הרצנו: איך אתם, כמשרד הרווחה, מתכוונים לסגור את הפערים האלה?

נחום עידו: אנחנו במשרד הרווחה יכולים לטפל אך ורק בילדים שהם מוכרים.

נחום עידו: התחום הזה של אוטיזם למשל, הוא תחום שלא אנחנו מכירים בו, זה תחום שיש אנשים ממשרד הבריאות שיכולים לדבר עליו יותר.

נחום עידו: אנחנו מעניקים שירות למי שפונה אלינו וזכאי לקבל את השירות הזה, ומוכיח לנו שהוא אכן מוגדר על רצף אוטיזם, או מוגדר עם מוגבלות שכלית התפתחותית, או מוגדר בצורה אחרת.

נחום עידו: דרך אגב יש הרבה מאוד ילדים שמקבלים את השירות בתוכנית רעים, שהם מוכרים לכולם כילדים על רצף האוטיזם, אבל ההורים שלהם, בגלל סטיגמות לא רוצים לפנות לשירותי הרווחה, אז הם לא פונים לשירותי הרווחה, אז הם לא רשומים אצלנו, ואנחנו לא מעבירים עבורם תשלום, כי אין לי שום דרך להעביר תשלום לאף אחד, אין לנו דרכים כאלה במשרד הרווחה, בלי שאני מקבל את השם, בלי שאני משווה אותו לנתוני היסוד שלנו, בלי שאדם רשום בלשכת הרווחה.

סמי אבו שחאדה: גם פרויקט רעים לא יוכל לעבוד עם הילדים שלא הובחנו.

סמי אבו שחאדה: יש כמה בעיות.

סמי אבו שחאדה: הבעיה סבוכה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו פה מדברים על משהו מאוד ספציפי.

סמי אבו שחאדה: יש עמותה מצוינת, שכולם אומרים שהיא עושה עבודה מצוינת.

סמי אבו שחאדה: ברור לך שביחס לגודל האוכלוסייה יהיה מספר מקבלי שירות.

סמי אבו שחאדה: ברור שעיר כמו תל אביב, שהיא עיר חזקה, ויש בה כמעט 500,000 איש, לא תהיה כמו עיר בפריפריה שמספר התושבים בה 40,000-30,000 איש מבחינת צורכי השירות, גם ברמה של כמה מאובחנים, וגם ברמה של כמות האוכלוסייה בכלל.

סמי אבו שחאדה: יש היגיון גדול בטיעון של החברה למתנ"סים, וזה דבר שאפשר להבין, זה טיעון אובייקטיבי, זה לא דבר מפלה.

סמי אבו שחאדה: אין פה אפליה.

סמי אבו שחאדה: גודל האוכלוסייה קובע את מספר האנשים שצורכים את השירות הזה.

סמי אבו שחאדה: אם שם זו אוכלוסייה יותר מוחלשת וגם פריפריה חברתית, כלכלית וגיאוגרפית, צריך להביא בחשבון כל מיני דברים אחרים.

סמי אבו שחאדה: המשרד צריך להתחשב בזה.

סמי אבו שחאדה: זה נראה טריוויאלי אפילו, נחום, אני לא מסוגל לרדת לסוף דעתך.

נחום עידו: למי שלא מכיר את הדרך שבה המשרד שלנו מתקצב זה נראה ככה, אבל זאת הדרך שלנו.

נחום עידו: אין לנו דרך אחרת.

נחום עידו: אנחנו לא מכירים שום דרך אחרת.

נחום עידו: אני יכול גם להגיד לך שיכול מאוד להיות שבתל אביב יש דברים שעולים יקר יותר, כוח האדם בתל אביב יכול להיות יקר יותר מאשר כוח האדם בקריית שמונה.

נחום עידו: שכירות של מבנים - - -

סמי אבו שחאדה: איבדנו אותך, נחום.

נחום עידו: - - - וכך הלאה, אז אנחנו לא עושים את החישוב הזה.

נחום עידו: יכול להיות שזה הפסיק בגלל שיחת טלפון באמצע.

נחום עידו: יש לנו תקצוב שהוא אותו תקצוב לכולם.

נחום עידו: זאת הדרך שלנו.

נחום עידו: יש מקומות שבהם מרוויחים יותר, מרוויחים במירכאות.

נחום עידו: גם החברה למתנ"סים – יכול להיות שבחלק מהמקומות היא צריכה להוציא פחות ממה שאני נותן לה ובחלק מהמקומות יותר, ואני לא יכול לדעת איפה יותר ואיפה פחות.

נחום עידו: אנחנו מדברים פה על מאות ילדים, אני לא יכול לעשות את החישובים האלה, ואין לנו דרך.

נחום עידו: אני אולי לא האדם המתאים לזה, אולי אנשי התקצוב שלנו צריכים לעלות ולדבר על זה, אולי משרד האוצר אפילו בעניין הזה, כי זה תלוי בדרך שבה מתקצבים את הפעולות.

רם שפע: נחום, תודה רבה על ההתייחסות.

רם שפע: אירית, אני שומע שאת רוצה לעדכן אותנו.

רם שפע: בבקשה.

אירית ברוק: אני שמחה לעדכן אתכם שהתוכנית תתוקצב במלואה, כמובן בהתאם לאישור ועדת הכספים, בהיקף של מיליון שקל, שזה מה שחברת המתנ"סים ביקשה.

רם שפע: תודה רבה על העדכון שהיא תתוקצב במלואה, אבל הסכום זה לא מה שאנחנו מכירים שחברת המתנ"סים מבקשת, אבל תיכף נשמע אותם.

רם שפע: תודה על זריזות הבדיקה.

אירית ברוק: יש לנו את הטבלאות שלהם המפורשות.

אירית ברוק: הבקשה שלהם היא למיליון שקלים.

רם שפע: תיכף נשמע את החברה למתנ"סים.

רם שפע: תודה.

רם שפע: תודה גם על הבדיקה המהירה.

רם שפע: מכיוון שאני גם חבר בוועדת הכספים, נוכל לבדוק שזה אכן קורה.

רם שפע: מי נמצא איתנו מהחברה למתנ"סים?

רם שפע: יוסי בן שלום, בבקשה.

יוסי בן שלום: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה לכל המשתתפים, ולוועדה במיוחד.

יוסי בן שלום: אני אפילו אגיד שאני מתרגש מהדיון.

יוסי בן שלום: שבע שנים אני יושב-ראש התוכנית בהתנדבות, וזה מרגש לשמוע את ההתייחסות הרצינית של כל המשתתפים וההכרה בתוכנית.

יוסי בן שלום: זה מאוד מאוד חשוב.

יוסי בן שלום: לנו.

יוסי בן שלום: אני רוצה להגיד רק שני דברים.

יוסי בן שלום: האחד על משרד הרווחה.

יוסי בן שלום: אנחנו שותפים.

יוסי בן שלום: אנחנו חס וחלילה לא נגד ולא לעומתיים.

יוסי בן שלום: אנחנו שותפים במשרד, אנחנו עובדים איתם ביחד.

יוסי בן שלום: כפי שהסביר עידו נחום, האופן שבו המשרד מתקצב את התוכנית לא מתחשב לא במרחק, לא בכמות המשתתפים, לא בעובדה שהעיריות החלשות בפריפריה לא יכולות להשתתף, לא בעובדה שבפריפריה החברתית אנשים מכל מיני סיבות לא נרשמים ברווחה, או כי הרווחה לא מתפקדת, או כי יש סייגים חברתיים, ולכן אין את המצב שאנחנו עם עודף תקצוב במרכז ועם חוסר תקצוב בפריפריה.

יוסי בן שלום: אנחנו עם תקצוב ראוי במרכז, ומשרד הרווחה עושה מלאכתו נאמנה, ואנחנו עם תקצוב חסר בפריפריה, ותמיד היינו שם, והחלטנו לא לוותר ולהילחם על הפריפריה הטריטוריאלית והחברתית, ואנחנו עושים את זה בעזרת תרומות ובעזרת תקציב שתמיד קיבלנו ממשרד החינוך דרך החברה למתנ"סים, שאפשר לנו לפתוח קבוצות בפריפריה מקריית שמונה ועד דימונה.

יוסי בן שלום: בימים האלה שאנחנו ליד סגר זה רק אומר שההוצאות שלנו יגדלו, כי בסגר אנחנו לא מקטינים פעילות.

יוסי בן שלום: המשתתפים שלנו בסגר מאבדים את המסגרות שהם שייכים אליהן, ואנחנו המסגרת היחידה שנותרת.

יוסי בן שלום: לכן אני בסגר מגדיל פעילות.

יוסי בן שלום: אני לא מוציא שום מדריך לחל"ת.

יוסי בן שלום: בסגר הקודם עשינו מגבית חירום אצל התורמים שלנו והצלחנו לעמוד בזה.

יוסי בן שלום: אבל כפי שאתם יודעים, גם התורמים היום מצבם לא מזהיר, וגם שם יותר קשה.

יוסי בן שלום: ולכן תוספת התקציב שמגיעה אלינו מעבר לתקציב של משרד הרווחה היא חיונית.

יוסי בן שלום: מאוד שמחתי לשמוע על הכסף שתוקצבנו, ובאמת אני מקווה שהוא יגיע.

יוסי בן שלום: אני מתנדב, אני לא נציג החברה למתנ"סים.

יוסי בן שלום: החברה מאיזה סיבה בחרה לבקש סכום יותר קטן.

יוסי בן שלום: אני אגיד בכנות: הסכום הזה יאפשר לנו לא לסגור את הקבוצות, הוא לא יאפשר להתפתח, הוא ימנע מאיתנו כל מיני יוזמות, הוא יקשה עלינו מאוד לפעול בסגר.

יוסי בן שלום: זה סכום שאנחנו נשרוד איתו את השנה הזאת.

יוסי בן שלום: זה לא מה שיאפשר לתוכנית לפרוח, אבל הוא ישאיר אותה בחיים.

יוסי בן שלום: אני שוב רוצה להודות לכל מי שהשתתף כאן ולחברי הכנסת שפנו ויזמו את הדיון הזה.

יוסי בן שלום: מרגש.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: יוסי, זה לא מובן מאליו שזה נוגע בך ככה.

רם שפע: אנחנו שמחים, בעיקר יוזמי הדיון, שזה כל כך משמעותי עבורך, ואני בטוח שעבור הרבה מאוד אנשים שהתוכנית הזאת מסייעת להם ועבורם התכנסנו פה.

רם שפע: אני חושב שחלק משמעותי מהדיון הצליח כבר עכשיו, אם אנחנו מבינים שיש תקצוב, ועד עכשיו לא ידענו על זה.

רם שפע: נראה לי ממה שאתה אומר, כמו שאנחנו רואים בהרבה מקרים עכשיו, הוא לא ייתן אפשרות להתפתח, אבל הוא כן ייתן אפשרות לשמור על הקיים, ואני חושב שבעת קורונה, בעת משבר כלכלי כזה, גם זה דבר מאוד משמעותי.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים איתך, אבל אם הנושא הזה נפתר, אולי שווה להתייחס לסוגיה האקוטית שבעיניי היא חשובה, והיא היכולת לתת שירותים לאנשים בפריפריה, ששם יש תת-אבחון קיצוני, ולכן לא נפתחות יותר קבוצות שם ונמנע שירות מאוד מאוד חשוב מהילדים, כי פשוט אין מודעות, או אין תקציב, או אין יכולת משפחתית או חוסן משפחתי ללכת ולהיות מאובחן ככזה.

יוראי להב-הרצנו: אולי משרד הבריאות שאחראי על האבחונים יוכל לתת מענה לזה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהנושא שיוראי מעלה הוא חשוב מאוד.

סמי אבו שחאדה: אני אפילו חושב שכדאי לנהל על זה דיון ספציפי.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים.

סמי אבו שחאדה: כל העניין הזה של אבחונים.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, לא רק על הרצף האוטיסטי.

סמי אבו שחאדה: עבדתי ביפו בבתי הספר, חלק גדול מהתלמידים שהגיעו להם שירותים, לא היו מאובחנים מההתחלה.

סמי אבו שחאדה: יש עלויות בסיסיות לפעמים לאבחון, כשהמערכת נותנת מספר מסוים, ואז שאר ההורים שהם מוחלשים לא יכולים לעשות.

סמי אבו שחאדה: צריך אולי לעשות דיון ספציפי על העניין הזה של אבחונים של דברים שונים, כי זה מונע המון שירותים שהילדים זכאים להם, אבל ההורים לא יכולים לממן את האבחונים.

סמי אבו שחאדה: זה נושא מצוין.

רם שפע: תודה רבה על זה לשניכם.

רם שפע: אני לא רגיל שבאמצע דיון אנחנו מצליחים לייצר סוג כזה של פתרון.

רם שפע: אומנם הוא לא אופטימלי, אבל הוא בהחלט משמעותי.

רם שפע: אני שמח על כך.

רם שפע: אולי נשמע את השלטון המקומי.

רם שפע: הדר אליהו, את נמצאת איתנו?

הדר אליהו: בוקר טוב.

הדר אליהו: האמת היא שאני מאזינה קשב רב כבר הרבה מאוד זמן, אני חושבת שהדברים שנאמרו על החשיבות הבלתי מעורערת של תוכנית כזאת – אני יכולה להגיד גם מניסיון, יש לי שני אחיינים על הרצף האוטיסטי – השיח פה מאוד מאוד מרגש אותי.

הדר אליהו: אין עוררין על החשיבות ועל המשמעות של התוכנית הזאת גם לחבר'ה האלה וגם למשפחות שלהם לא פחות.

הדר אליהו: אם ניכנס לגופו של עניין לגבי הבעיה והפתרון, שכפי שאמרת לא מושלם, אבל בהחלט משמעותי לעת הזאת, אני לא חושבת שיש עוד מה להוסיף.

הדר אליהו: אנחנו מאוד שמחים על זה.

הדר אליהו: לצערנו הרב, כפי שאמרת בתחילת הישיבה אנחנו שוב ושוב נפגשים בכל מיני תוכניות שנפגעות השכם והערב, אם מבעיות תקציביות אובייקטיביות, אם כתוצאה מהפיצול בין שני המשרדים.

הדר אליהו: אני שמחה שהם "התעשתו על עצמם", מה שנקרא, בהקשר של התוכנית הזאת, ולפחות יש לנו עדיין שדות מסוימים שאין עליהם עוררין וכולם מתגייסים לכבודם.

הדר אליהו: אני אשמח מאוד שימשיך ויתנהל דיון אל מול המשרד להשכלה גבוהה ומשלימה להגדיל את התקציב לתוכנית, כי זו תוכנית שבהחלט נכון להרחיב אותה מהקיים ולתת עוד מענה לכל כך הרבה צעירים על הספקטרום.

הדר אליהו: אני כמובן אשמח לעזור בזה.

רם שפע: ברור לנו.

רם שפע: תודה רבה, הדר.

רם שפע: ושוב משמעותי לראות עד כמה שהדיון הזה חשוב ונוגע בך אישית.

רם שפע: נמצאים איתנו גם טליה קריים, מנהלת התוכנית – היא לא נמצאת.

רם שפע: מוטי גלר, חבר צוות חינוך מיוחד בהנהגת ההורים הארצית.

רם שפע: ביקשת לדבר.

רם שפע: שלום לך.

מוטי גלר: שלום לכולם, אני רוצה קודם כול להודות על הכינוס של הוועדה בנושא הזה, בנושא כל כך חשוב; לחבר הכנסת מלכיאלי, סמי אבו שחאדה, להב וכמובן לך, רם שפע.

רם שפע: תודה.

מוטי גלר: בהתחלה חשבתי לבוא ולספר על איך התוכנית עובדת, אבל כולם פחות או יותר מבינים את זה וגם אמרו את זה לפניי.

מוטי גלר: מה שאני רוצה להסביר שכל בוגר בסופו של דבר נקלט בחברה כבוגר נורמטיבי ותורם ולא כפי שהיה בעבר, שהוא היה נתמך על השולחן של רשויות הרווחה.

מוטי גלר: כפועל יוצא מכך, שהוא היה נתמך על אותו שולחן, זה היה עולה המון כסף למדינה, אם בנושא שירות של אנשי רווחה, מטפלים, עובדים סוציאליים, מסגרות וכו', שלא לדבר על המסגרת של השורה הראשונה, המשפחה האורגנית שלהם, שכולם מתגייסים, שלא לומר משועבדים לרווחתו של אותו אדם.

מוטי גלר: בזכות אותה תוכנית, בזכות תוכנית רעים, ואני מדגיש את המילה "בזכות", אנחנו מצליחים להוציא לחברה בוגרים שמסוגלים להתמודד עם סיטואציות חברתיות שלנו נראות שגרתיות ולהם זה עולם אחר.

מוטי גלר: אני רוצה לצטט מונולוג של אחד הבוגרים.

מוטי גלר: הוא רושם: הקבוצה שלי היא עולם.

מוטי גלר: במשך שנים יצאתי רק עם ההורים.

מוטי גלר: ראיתי את האחים שלי יוצאים עם חברים כל יום שישי.

מוטי גלר: הייתי רואה אותם מתכוננים ליציאה בטלפון ואני בוהה בטלוויזיה.

מוטי גלר: שאלתי את עצמי: מתי יהיה תורי?

מוטי גלר: עכשיו בגיל 20 הפעם הראשונה שחגגתי יום הולדת עם חברים.

רם שפע: כל הכבוד.

מוטי גלר: אני קורא את זה, קראתי את זה כבר עשר פעמים, ובכל פעם שאני קורא את זה, זה גורם לי צמרמורת.

מוטי גלר: עצם ההבנה של אותו אדם, אותו בוגר להגיד את המשפט הזה, אומר שהתוכנית הביאה אותו ממקום אחר לגמרי לאותו מקום שהוא נמצא היום.

מוטי גלר: אני לא רוצה להישמע חוצפן, אני בעצם מתפרץ לאותה דלת פתוחה.

מוטי גלר: אני לא רוצה את התקציב של ה-2 מיליון שקל, אני רוצה תקציב של 4 מיליון שקל, אני רוצה שהתוכנית תתפתח, כי אני לא רוצה לשמר את אותן קבוצות, אני רוצה שיקלטו עוד בוגרים.

מוטי גלר: בסופו של דבר אנחנו נמצאים במעגל קסמים.

מוטי גלר: אנחנו נעזור להמון המון בוגרים שיוכלו להשתלב בחברה.

מוטי גלר: אני שוב חוזר על הבקשה שלי: אנא, אל תשאירו את התקציב, אלא תגדילו אותו.

רם שפע: אתה צודק לחלוטין.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אם יש עוד מישהו שרוצה לדבר ולא נתתי לו את זכות הדיבור, בבקשה, אחרת אנחנו ניגשים לסיכום.

רפי לטנר: אני סגן מנהל המחלקה לאוטיזם במשרד הבריאות.

רפי לטנר: כבר כתבתי שאנחנו לא גורם מממן, אבל אני כן גורם מקצועי.

רפי לטנר: במובן הזה רציתי להגיד שאנחנו מכירים את התוכנית הזאת כבר לפני שבע שנים, כשבאו אלינו ודיברו על הקריטריונים של התוכנית.

רפי לטנר: ישבנו איתם והתרשמנו כל כך מהעבודה שלהם.

רפי לטנר: אני חושב שהתוכנית הזאת היא קריטית ואני מצטרף.

רפי לטנר: אני אביא רק דוגמה מהניסיון הקליני שלי.

רפי לטנר: אני גם פסיכולוג קליני בקהילה.

רפי לטנר: היה בחור בקליניקה שהגיע אליי, שסיים בישיבה תיכונית תיכון בגרות, ואין לו חברה ואין לו חברים, והוא עשה משהו אחר כך בשירות הלאומי ונשאר לבד, לבד, לבד.

רפי לטנר: הוא היה על סף אובדנות.

רפי לטנר: הדבר היחיד שהחזיק אותו היה התוכנית הזאת, שהוא הלך אליה, נדמה לי, בקריית אונו, מדי שבוע, וקבוצת החברים שם.

רפי לטנר: זה מה שהחזיק אותו.

רפי לטנר: זה קשור לעניין הזה שאנחנו כולם ברמות כאלה ואחרות חווים בידוד ומדברים על בידוד חברתי, והחבר'ה האלה הרבה פעמים, כמו שגם אמרו קודם לכן, הם חברה שמשולבים, הרבה מהם בתפקוד גבוה יחסית, ודווקא להם, בגלל שהם משולבים, הם הרבה יותר חווים את הבידוד החברתי והקיומי הזה.

רפי לטנר: התוכנית הזאת בהחלט עוזרת ומצילה אותם.

רפי לטנר: יש דור שיגדל לתוך התוכנית הזאת, כי כמות הילדים הקטנים שאנחנו כן מאבחנים, וכן מגיעים לתוכניות שלנו, המוקדמות, הם כן יהיו בתפקודים כאלה שיאפשרו להם והם יצטרכו את התוכניות האלה, ואין ספק שכמות הזקוקים לתוכנית הזאת רק ילך ויגדל בשנים הקרובות, לכן כמובן אנחנו תומכים בתוכנית הזאת באופן מוחלט.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לך על המקרה ששיתפת.

סמי אבו שחאדה: אני גם רוצה להודות לחבר שקרא לנו מכתב מאחד האנשים שעברו בתוכנית.

סמי אבו שחאדה: הסיפורים האלה חשובים מאוד, כדי שכולנו נזכור שאנחנו מדברים פה על בני אדם ומה התוכניות המדהימות האלה עושות בחיים של הפרט ובחיים של המשפחה שלו, ולא מדברים על בני אדם רק כמספרים.

סמי אבו שחאדה: זה תורם המון להעשרת הדיונים בנושאים האלה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לכם.

סמי אבו שחאדה: תודה.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: אירית ברוק רצתה לדבר, ואחריה – אורן הלמן גם ביקש לומר כמה מילים.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: אירית, בבקשה.

אירית ברוק: אני רוצה לומר פעם נוספת שמלוא הבקשה של החברה למתנ"סים התמלאה.

אירית ברוק: זאת אומרת, המשרד איננו יכול לתת יותר ממה שמבקשים ממנו.

אירית ברוק: חזרו פה קריאות להגדלת תקציב.

אירית ברוק: התוכנית חשובה לשר ולמנכ"ל, ולפיכך קיבלה את מלוא התקציב שהתבקש עבורה.

רם שפע: אנחנו מבינים ונדאג שבפעם הבאה החברה למתנ"סים תבקש יותר כסף.

רם שפע: אם אתם נותנים את כל מה שהיא מבקשת, אז מצוין, זה מה שנעשה.

רם שפע: תודה רבה, אירית.

רם שפע: בבקשה, אורן הלמן.

אורן הלמן: בוקר טוב, צוהריים טובים לכולכם.

אורן הלמן: אני אחד מהמתנדבים ביחד עם יוסי וטליה בתוכנית רעים.

אורן הלמן: קודם כול, אני שמח על הפתרון שנמצא.

אורן הלמן: אני מסכים עם כולם שצריך להשקיע הרבה יותר בתוכנית הזאת, ואני אסביר גם למה.

אורן הלמן: קודם כול, אני לא יודע אם מישהו מהמשתתפים פה בחדר אי-פעם חיפש חברים, התחנן בפני אנשים שיהיו חברים שלו, או היה צריך להסתובב או להסיע את הילדים שלו קילומטרים על מנת שיפגשו חברים.

אורן הלמן: זה לא קורה לאנשים, זה קורה כן לאנשים שיש להם צרכים מיוחדים, למשפחות מיוחדות ולאנשים עם מוגבלות.

אורן הלמן: הייחוד של התוכנית הזאת שהיא מתווכת בין אנשים עם מוגבלות והיא מאפשרת להם למצוא חברים.

אורן הלמן: זה דבר כל כך לא הגיוני ולא נתפס, שאנחנו לא מסוגלים לדעתי להבין את זה.

אורן הלמן: אני מסתכל על הבת שלי, ולי יש ילדה עם צרכים מיוחדים, המאבק היומיומי, השעתי אפילו, להשיג חברים הוא פשוט עצום.

אורן הלמן: לצערי אין תוכנית כזאת בכל מקום, אבל אם הייתה תוכנית כזאת, אני בטוח, ראשית, שהם היו מצליחים למצוא את החברים, ושנית, אל תשכחו שאנחנו מדברים גם על שקעה לעתיד, משום שהילדים האלה, החבר'ה האלה, הנערים האלה, מקבלים גם כישורים חברתיים, וכשאנחנו משקיעים בהם עכשיו, המדינה שכל כך מתקמצנת על הכסף שלה עכשיו תוכל לחסוך הרבה יותר בעתיד, ועל זה אתם צריכים לחשוב.

אורן הלמן: זאת אומרת, מה אנחנו חוסכים בעתיד מעבר למה שאנחנו נותנים לילדים האלה עכשיו, לנערים האלה עכשיו.

אורן הלמן: תודה על הפתרון ועל ההזדמנות לדבר פה, אבל צריך להשקיע בזה הרבה יותר.

רם שפע: תודה, אורן.

רם שפע: עם הדברים שלך אני אסכם, אלא אם כן, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אתה רוצה לומר כמה מילים?

סמי אבו שחאדה: שמחתי מאוד שהיום הייתה לנו ישיבה מאוד יעילה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שמחים שקיבלנו תשובה.

סמי אבו שחאדה: תודה לאירית על התשובה המהירה.

סמי אבו שחאדה: זה משמח וחשוב.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שצריך ישיבת עבודה עם החבר'ה ברעים.

סמי אבו שחאדה: כולם מסכימים על כמה התוכנית הזאת חשובה ומועילה.

סמי אבו שחאדה: אני מניח שצריך ישיבת עבודה איך לפתח את התוכנית הזאת, איך להגיע ליותר אנשים, איך לספק את השירות הזה לכמה שיותר אנשים שזקוקים לו.

סמי אבו שחאדה: זו עבודה מצוינת.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לברך על העבודה המדהימה, והדברים המאוד מרגשים ששמענו היום מהתוצאות של הפעילות שלכם.

סמי אבו שחאדה: כל הכבוד על העשייה, וכן לפיתוח התוכנית.

רם שפע: אני בהחלט מצטרף.

רם שפע: אנחנו פה מגיעים בסוף לדיון ומקבלים את הבשורות וקוטפים את הפירות.

רם שפע: בסוף אתם, כל אחד בתפקידו, בין אם במשרדים הממשלתיים ובין מי שמוביל את התוכנית, ודאי בהתנדבות, אני מחזיר אליכם את הפרגון ואת ההערכה הענקית שלנו, במיוחד שהתוכנית הזאת הגיעה כחלק מיוזמה של הורים להוביל מהלך כל כך משמעותי, כמו שאמרת אורן, בדיוק בשביל אותם ילדים שצריכים אולי הרבה יותר מאיתנו את הסיוע הזה, את הכלים, את היכולת לפגוש חברים וחברות, דבר שלפעמים הוא כל כך טריוויאלי ועבורם כל כך לא.

רם שפע: באמת יישר כוח ענק לכם.

רם שפע: אני מאוד מאוד שמח שהצלחתם לייצר וידוא שהכסף שיגיע יוכל לוודא שהתוכנית הזאת לא תיסגר, אבל אני מצטרף גם לקריאות להשקיע הרבה הרבה יותר תקציבים בעולמות האלה.

רם שפע: שנת קורונה היא שנה תקציבית קשה, אז בכל פעם שאנחנו מצליחים לוודא שתקציב מגיע לאיפשהו אנחנו שמחים.

רם שפע: אני אגיד בחצי הלצה, שזה הדיון השני היום שאנחנו מצליחים להבטיח תקציבים.

רם שפע: זה התחיל עם החינוך המוזיקלי, והדיון הבא שלנו, ב-13:00, הוא על פערים תקציביים משמעותיים מאוד בין הסגל הזוטר במכללות הציבוריות בישראל לבין משרד האוצר.

רם שפע: אם גם שם נביא בשורה, זה בכלל יום אידיאלי לוועדת החינוך.

רם שפע: זה רק כדי להכניס אתכם לקונטקסט הכללי של מה שאנחנו עושים פה.

רם שפע: באמת תודה רבה לכם על שהשתתפתם ועל מה שאתם עושים.

רם שפע: אני נועל את הישיבה ומבטיח לבדוק בוועדת הכספים, שאין מחר, ככל שאני יודע, אבל תהיה ממש בקרוב, שהכסף הזה אכן עובר ספציפית לתוכנית כמו שהתחייבנו פה.

רם שפע: תודה רבה לכולכם והמשך יום נעים.