ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 83, 2020-08-16 15:00

יעקב אשר: אני מחדש את הישיבה בהצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (בידוד במקום בידוד מטעם המדינה וצווי סגירה מנהליים) (הוראת שעה).

יעקב אשר: אנחנו בסעיף שונות.

גאל אזריאל: << אורח >> גאג אנחנו רוצים בסעיף 8(א)(1), שזה סעיף שמדבר על הסמכות לאסור על פתיחה של עסק לקהל, להוסיף את המילים: "ובכלל זאת איסור שהייה בהם".

יעקב אשר: אם המקום סגור, איך יהיו אנשים?

גאל אזריאל: הוא אמור להיות סגור לקהל.

גאל אזריאל: אם יש מפעיל של עסק שמפר את זה, לציבור יהיה אסור להיכנס לאותו מקום.

יעקב אשר: נגיד שהעסק הזה החליט שבגלל שסגרו אותו הוא רוצה לעשות משלוחים.

יעקב אשר: בשביל לעשות משלוחים מישהו צריך להיות בחנות?

גאל אזריאל: כן.

יעקב אשר: אז מה זה "שהייה"?

גאל אזריאל: איסור שהייה של הקהל.

גאל אזריאל: בתקנות הגבלת הפעילות יש הוראה כזאת.

קארין אלהרר: אם זה סגור, איך הם יהיו?

גור בליי: הם מוסיפים את זה למצבים בהם המקום מפר את האיסור.

גור בליי: הממשלה רוצה להטיל קנס לא רק על בעל הדיסקוטק שפתח למרות שאסור לו, אלא גם על מי שבא לדיסקוטק שהיה אמור להיות סגור.

גאל אזריאל: זאת הבהרה.

גאל אזריאל: כבר היום יש סמכות מכוח סעיף 8(א)(4) – שמירה על הגבלת השוהים בעסקים.

גאל אזריאל: אנחנו חושבים שיותר נכון שזה יהיה כתוב בסעיף 8(א)(1).

גאל אזריאל: אנחנו מעדיפים להבהיר שאיסור על שהייה במקום יהיה רק במקום שסוגרים אותו לגמרי.

יעקב אשר: יכול להיות מצב שבו בעל עסק פתח בלי שהוא אמר לאנשים שהוא אמור היה להיות סגור.

גאל אזריאל: התקנות מפורסמות לציבור, הן ברורות לכולם.

יעקב אשר: ברגע שאמרת שהתקנות ברורות לכולם אמרת משהו לא נכון.

גאל אזריאל: התכוונתי לעסקים שאסור להם לפתוח.

גאל אזריאל: לא התכוונתי למסעדות שיש להן הגבלה על מספר השוהים במקום, לא התכוונתי למוזיאונים, לא התכוונתי לבתי קולנוע.

יעקב אשר: אני מוכן שבעל המקום יקבל ענישה נוספת אם ייכנסו למקום שלו אנשים.

גאל אזריאל: זה כבר מופיע.

יעקב אשר: זה אומר שהוא יכול לקבל קנס על עצם זה שהוא הפר את צו הסגירה ולקבל קנס על זה שנמצאים אצלו אנשים.

יעקב אשר: אני לא מסכים לתת קנס לאנשים עצמם.

קארין אלהרר: זאת גזירה שהציבור לא יוכל לעמוד בה.

יעקב אשר: זאת גזירה לא הגיונית.

יעקב אשר: לא מתקבל החידוד הזה.

גור בליי: זה יעלה מחר בדיון בתקנות.

יעקב אשר: מה פירוש?

גור בליי: כבר בתקנות היום יש את האופציה של להטיל קנס על השוהים.

קארין אלהרר: צריך להוריד את האופציה הזאת.

גור בליי: הוועדה מחר תיתן את דעתה בעניין הזה.

גור בליי: למה הממשלה מציעה את זה?

גור בליי: כי אנחנו סברנו שיש בעיה עם ההסמכה להטיל קנס על השוהים.

יעקב אשר: החידוד במקום הזה לא צריך להיות.

קארין אלהרר: זה לא ראוי.

קארין אלהרר: למה צריך להאשים את הציבור?

יעקב אשר: נניח שבעל מקום פותח מקום שאמור להיות סגור ואנשים מגיעים.

קארין אלהרר: האחריות צריכה להיות מוטלת על בעל המקום, לא על האזרחים.

יעקב אשר: אם נכניס איזה שהוא אלמנט של התראה לאותם אנשים שנכנסים למקום שאמור להיות סגור - עם זה יש לי פחות בעיה.

גאל אזריאל: זה כבר בשלב של הסנקציה.

גאל אזריאל: השאלה היא קודם כל שאלה של סמכות.

יעקב אשר: סמכות למה?

יעקב אשר: לקנוס?

גאל אזריאל: לפני הקנס יש את ההוראה הנורמטיבית.

יעקב אשר: אני רוצה שהקנס על הנוכחים באירוע יהיה רק לאחר שהודיעו להם שהמקום אמור להיות סגור, ורק לאחר ההתראה הזאת אפשר יהיה לקנוס אותם.

קארין אלהרר: את זה אני מקבלת.

גאל אזריאל: לי אין שום התנגדות לזה, אבל על זה צריך לדבר עם מי שעוסק בהטלת קנסות.

יעקב אשר: תודיעי להם שיכניסו את האלמנט הזה לתקנות.

גאל אזריאל: לפני שמגיעים לקנס ולאיך מטילים את הקנס יש צורך לקבוע את ההסמכה של איסור שהייה.

קארין אלהרר: הסמכות היא בעובדה שהמקום צריך להיות סגור.

קארין אלהרר: כל האירוע היה נמנע אם היית עוצרת את זה בפתיחה.

גאל אזריאל: יכול להיות שיש מבקרים שביודעין ידעו שהמקום אמור להיות סגור ובכל זאת נכנסו.

גאל אזריאל: יש ספק אם כרגע, לפי איך שחוק הסמכויות כתוב, יש סמכות לאסור על השהייה של אותם אנשים פרטיים בעסק.

גאל אזריאל: אפשר לקרוא את הסעיף כך שיש סמכות, אבל יהיה נכון יותר לחדד את זה.

גאל אזריאל: מדובר באיסור שהייה של הציבור רק במצב שבו העסק סגור, לא במצבים שיש הגבלה אחרת.

קארין אלהרר: אני חוששת ממצב שבו אנשים לא יגיעו לבתי עסק, הם לא ירצו להסתבך.

גאל אזריאל: אני מבינה את החשש.

גאל אזריאל: ההוראה על איסור שהייה של אנשים במקומות שאמורים להיות סגורים הייתה בתקנות שעת חירום, הייתה בחוק להארכת תקנות שעת חירום, והיא נמצאת בתקנות על הגבלת הפעילות.

קארין אלהרר: מי שפעל לא בסדר זה לא האנשים שהגיעו, זה בעל העסק שפתח.

קארין אלהרר: אם נסגור את המקום, לא יהיה לאן להגיע.

שי סומך: לא רק.

שי סומך: אם יש מועדון שאמור להיות סגור ובכל זאת בעל העסק פותח ואנשים נכנסים, זו התנהגות לא נכונה.

שי סומך: לממשלה צריכה להיות סמכות.

קארין אלהרר: אתה מבין שכל שעה עגולה הממשלה משנה את העמדה שלה לגבי מה נכון לפתוח ומה נכון לסגור?

קארין אלהרר: זה יכול לגרום להתנהגויות שהממשלה לא רוצה שיהיו.

קארין אלהרר: או שתתפקסו ותגידו מה נכון ומה לא, או שלא תראו באזרחים אנשים מעורבים.

יעקב אשר: אם במקום מסוים מותר 20 אנשים ובפועל יש 25, האם אתה יכול להטיל קנסות על השוהים?

שי סומך: זה לא קשור.

שי סומך: אנחנו מדברים על עסקים שאמורים להיות סגורים לגמרי, לא על עסקים שפתוחים בתנאים.

שי סומך: מדובר על מועדונים, על אולמות אירועים.

קארין אלהרר: לאולמות אירועים מותר להיכנס.

שי סומך: קנס לבעל העסק לא תמיד אפקטיבי, כי לפעמים הרווח מלפתוח יותר גבוה מהקנס, ולהטיל צו סגירה זה אמצעי מאוד דרסטי.

שי סומך: אמצעי ביניים הוא נכון.

שי סומך: הוועדה תשקול אם היא רוצה להקל או לא להקל, אם היא רוצה לאשר או לא לאשר.

שי סומך: בסוף יהיה פיקוח פרלמנטרי על הצעד.

יעקב אשר: למה אי אפשר לתת התראה לשוהים לפני שמטילים קנס?

שי סומך: נראה לי שזה קצת מורכב לעשות את זה בסעיף ההסמכה.

שי סומך: ההסמכה היא רק לגבי הנורמה, לא לגבי התוצאות של הפרת הנורמה.

שי סומך: אני לא יודע אם עשינו ערבוב כזה בהקשרים אחרים.

יעקב אשר: מה יקרה אם יעשו?

גור בליי: אתה יכול להכניס את הדרישה להתראה בתקנות.

יעקב אשר: כמו שידענו להכניס את האפשרות של התראה ושל השגה בצווי סגירה.

קארין אלהרר: אפילו בעטיית מסיכה הכנסנו את זה.

גאל אזריאל: סעיף 8 עוסק בהסמכה לגבי מה ניתן להגביל ומה לא ניתן להגביל.

גאל אזריאל: אחר כך יש את הסעיפים של האכיפה המינהלית.

יעקב אשר: כשאנחנו נותנים כוח בידי הממשלה, אנחנו רוצים לתת אותו עם שכל, עם היגיון.

יעקב אשר: כשיש לממשלה כוח שהוא לא מכוון למה כן ולמה לא, דורסים את הכל באמצע.

יעקב אשר: תחשבו על משפחה גרעינית שיוצאת ורואה מקום פתוח.

יעקב אשר: הם לא יודעים שחוץ מהקפה שהמקום מוכר בבוקר יש שם גם בר בערב שחייב להיות סגור.

יעקב אשר: לא יכול להיות שהם יקבלו את אותו קנס כמו שבעל העסק מקבל.

יעקב אשר: תמצאו פתרון לזה.

שי סומך: נבדוק את זה בתוך הממשלה.

גאל אזריאל: אולי תהיו מוכנים לשקול את הוספת איסור השהייה ב-8(א)(1), כאשר אנחנו בתוך הממשלה נבחן איך לתקן את התקנות כך שיהיה צורך בהתראה לפני שיכולים להטיל קנס על מי ששוהה במקום כזה.

יעקב אשר: אבל אז תיכנסי לכל מיני מקומות שבהם אין מפעיל.

גאל אזריאל: סעיף 8 מתייחס רק למקום שיש לו מפעיל.

גאל אזריאל: בסעיף 7 לחוק יש כבר איסור שהייה.

קארין אלהרר: גינה ציבורית זה מקום כזה?

גאל אזריאל: גינה ציבורית כרגע פתוחה.

גאל אזריאל: כשהיא הייתה סגורה היה שם איסור שהייה.

יעקב אשר: אני לא מצפה שיהיה שם מישהו שיתריע.

יעקב אשר: צריך לזכור ששלושת רבעי מהמשק פתוח, 10% מהמשק סגור.

יעקב אשר: מי שיודע איזה עסקים כלולים במקומות הסגורים זה אותו בעל עסק מסוג העסקים האלה.

יעקב אשר: אני לא מוכן שאדם שנכנס למקום כזה יחטוף קנס.

גאל אזריאל: אנחנו מבינים את הרציונל.

גאל אזריאל: אחרי שתסיימו להצביע על הצעת החוק, תתחילו לדון בתקנות הגבלת הפעילות, ושם יש כבר סעיף של איסור שהייה.

יעקב אשר: שם יש לי בעיה להיכנס לרזולוציות מסוימות.

יעקב אשר: אני יכול לאשר או לא לאשר.

גאל אזריאל: ככל שהוועדה סבורה שאין בכלל סמכות לאסור שהייה היא לא תאשר את הסעיף הזה שחשוב לממשלה.

גאל אזריאל: עד שנוכל לתקן את החוק יעברו שבועיים או שלושה שבהם לא נוכל לאסור שהייה במקומות האלה.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: פשוט תגרמו לבן אדם לסגור את בית העסק.

גאל אזריאל: אנחנו מדברים על מצב שבו בעל העסק פתח ואנשים נכנסים.

קארין אלהרר: תתני לו קנס.

שי סומך: לפעמים הקנס נמוך מהרווח שיש בהפעלת המקום.

קארין אלהרר: אז תתנו לו קנס כפול.

גאל אזריאל: אם הוועדה סבורה שאין הצדקה לאיסור שהייה על המבקרים - -

יעקב אשר: לא אמרתי את זה.

גאל אזריאל: אם אתם סבורים שיהיו מצבים שבהם זה יהיה מוצדק, כדאי שתהיה הסמכה ברורה.

יעקב אשר: מה הבעיה בהסמכה על תנאי?

גאל אזריאל: כדי להתנות את ההסמכה נצטרך לעשות בירור.

יעקב אשר: אני לא אומר להתנות את ההסמכה סתם, אלא לאחר שהודיע הפקח.

גאל אזריאל: אתם רוצים לאשר משהו כמו באיסור התקהלות?

יעקב אשר: נכון.

שי סומך: יכולים להיות מצבים של הפרות ניכרות.

יעקב אשר: אני לוקח על עצמי את זה.

שי סומך: יהיו מצבים שבהם התראה היא שיטת "מצליח".

יעקב אשר: אני לא רוצה לתת כוח לעשיית עוול.

יעקב אשר: ההנחיות שקיבלו השוטרים בנוגע למסכות הן קודם כל להסביר.

יעקב אשר: אם האדם מצפצף ולא שם מסכה, תיתן לו דוח.

יעקב אשר: אותו דבר גם כאן.

יעקב אשר: האנשים ששוהים במקום כזה לא יכולים להיות בשר התותחים של בעל העסק.

יעקב אשר: יכול להיות שהם לא יודעים שהעסק אמור להיות סגור, יכול להיות שמישהו בילף אותם ואמר להם שיש לו אישור לפתוח.

יעקב אשר: לא איכפת לי שפקח ייתן לבעל העסק כמה דוחות שהוא רוצה, אבל לאנשים שנמצאים שם צריך לתת התראה, צריך להגיד להם להתפזר.

יעקב אשר: אם הם לא מתפזרים, תתחיל לתת דוחות.

שי סומך: אם לא תאשר את הסעיף, אפשר בהארכה הבאה להביא את הסעיף עם ההתראה.

יעקב אשר: תתקן את זה רק בחלק של הקנס, לא בחלק של איסור השהייה.

שי סומך: אני אבדוק את זה.

גאל אזריאל: ננסה למצוא פתרון שהולם את הבקשה שלכם.

גור בליי: אנחנו חוזרים עכשיו לעמוד 6, לסעיף 18.

גור בליי: תיקון 18.

גור בליי: בסעיף 47 לחוק העיקרי - סעיף 47

ולפניו יבוא: הגבלה לפי סעיף 9 לחוק הכנסת, התשנ"ד-1994 או לפי תקנון הכנסת על כינוס הכנסת בתקופת פגרת הכנסת לא תחול לעניין כינוסה לדיון בהכרזה לפי סעיף 2, בביטול הכרזה לפי סעיף 3 ובתקנות לפי סעיף 4.";

ולפניו יבוא: לפי סעיף 3", ובמקום "והכרזה על אזור מוגבל לפי סעיף 13" יבוא "והכרזה או ביטול הכרזה על אזור מוגבל לפי סעיפים 13 ו-14".

ולפניו יבוא: התיקון הזה נועד להגיד שוועדות הכנסת ומליאת הכנסת לא יהיו מוגבלות במגבלות של פגרה בכל ההיבטים שקשורים לחוק הסמכויות.

ניצן רוזנברג: הוספת 20.

ניצן רוזנברג: אחרי סעיף 48 לחוק העיקרי יבוא: סעיף 48א "דיווח לכנסת" 48א.

ניצן רוזנברג: (א) הממשלה או גורם ממשלתי שהסמיכה לכך ידווחו לוועדת חוקה, בכתב, אחת לחודש על אלה:

טל וינר שילה: אנחנו מבקשים שהוועדה תחשוב על אפשרות שזה יהיה פעם בחודשיים.

יעקב אשר: פעם בחודשיים זה כמו צו הריסה לסוכה אחרי שמונה ימים.

יעקב אשר: יש דברים שכדי לקבל החלטות צריך לדעת אותם קודם.

ניצן רוזנברג: זה גם לא מתכתב עם המועדים של הארכה של מצב חירום - אחת ל-30 יום.

ניצן רוזנברג: הוועדה צריכה לקבל איזה שהם נתונים כדי לדעת מראש לאן הולכים.

ניצן רוזנברג: גם העניין של 30 חברי כנסת שיכולים לבקש לבטל את ההכרזה הוא רלוונטי פה.

ניצן רוזנברג: צריך שיהיה את המידע שיאפשר לקיים את הדיון הזה.

טל וינר שילה: מקובל.

ניצן רוזנברג: הצגה באופן מרוכז של נתונים המשקפים את היקף התחלואה על רצף של זמן בשלושת החודשים שקדמו למועד הדיווח, שעליו יוצגו מועדי הטלת ההגבלות, וכן של נתונים המציגים את ההשפעה של הטלת ההגבלות על המשק באותה העת.

ניצן רוזנברג: מידה שנקבעו לעניין זה;

ניצן רוזנברג: יכולתה של המערכת הרפואית לספק שירותי רפואה לטיפול באותו היקף תחלואה;

ניצן רוזנברג: השוהים במקומות כאמור, שיעור השוהים שהם חולים, שיעור השוהים שהם נכנסים לישראל ומתוכם שיעור החוזרים, שיעור השוהים שהם קטינים ואנשים עם מוגבלות ומספר המקומות הפנויים במקומות כאמור, וכן מספר ההשגות שהוגשו לפי סעיף 22ח והבקשות לפי סעיף 22ב, ומספר ההשגות והבקשות מתוכן שהתקבלו.

ניצן רוזנברג: ב) ועדת השרים לפי סעיף 13 תדווח לוועדת החוקה, בכתב, אחת לחודש, על אלה:

ניצן רוזנברג: בתקופת הדיווח – נתוני התחלואה שעל בסיסם הוחלט להכריז על האזור כאזור מוגבל ונתוני התחלואה בסיום תקופת ההכרזה באותו אזור;

ניצן רוזנברג: סעיף 13(ח).

ניצן רוזנברג: ג) מינהלת אכיפה תדווח לוועדת החוקה, בכתב, אחת לחודש, על אלה:

ניצן רוזנברג: לפי חוק זה, מספר כתבי האישום שהוגשו בשלהן ומספר פסקי הדין שהסתיימו בהרשעה;

ניצן רוזנברג: בחלוקה לפי סעיפי העבירה ובציון סכום הקנס שהוטל, הגורם המוסמך שהטיל את הקנס לפי סעיף 25(א) (1), (2) או (3) עד (6), מספר הקנסות שבוטלו, מספר הבקשות שהוגשו להישפט, מספר ההרשעות ומספר הזיכויים;

ניצן רוזנברג: המקרים שבהם הוחלט לאחר שימוע שלא לתת צו, בחלוקה לפי סוגי המקומות, העילה למתן הצו, זהות הגורם המורשה נותן הצו ותקופת תוקפו של הצו;

ניצן רוזנברג: והפניות שהתקבלו לגבי הפעלת סמכות שוטר לפי חוק זה, עיקרי הפנייה ואופן הטיפול בה.

ניצן רוזנברג: (ד) גורם מורשה כאמור בפסקה (1) להגדרה "גורם מורשה" בסעיף 32א ידווח לוועדת חוקה, בכתב, אחת בחודש, על אלה – מספר צווי הסגירה המינהליים שניתנו ומספר המקרים שבהם הוחלט לאחר שימוע שלא לתת צו, בחלוקה לפי סוגי המקומות, העילה למתן הצו ותקופת תוקפו של הצו; דיווח לוועדה כאמור בפסקה זו ייעשה באמצעות מינהלת האכיפה, באופן ובתדירות שתורה מינהלת האכיפה, בתיאום עם מרכז השלטון המקומי או מרכז המועצות האזוריות, לפי העניין.

ניצן רוזנברג: (ה) מנהל ערכאה שיפוטית כמשמעותה בסעיף 44 יביא לידיעת ועדת החוקה את התקנות שהתקין או נהלים שקבע למניעה ולצמצום של התפשטות נגיף הקורונה במסגרת פעילות הערכאה השיפוטית שבניהולו, ותיקונים להם; התקנות יבואו בליווי דברי הסבר.

ניצן רוזנברג: "

נירית להב קניזו: אתם מבקשים שהוועדה תקבל דיווח על פניות שהתקבלו לגבי הפעלת סמכות שוטר לפי חוק זה.

נירית להב קניזו: אנחנו חושבים שאין מקום לדווח על זה לוועדה, כי הסמכויות ששוטרים מפעילים בהקשר של חוק זה מעורבות עם הסמכויות הרגילות שהם מפעילים בהקשרים אחרים.

נירית להב קניזו: המערכים שיש במשטרה ובגופים אחרים לקבלת הדיווחים האלה, אם זה מח"ש ואם זה יחידת תלונות הציבור של המשטרה, לא הוקמו במיוחד לחוק הזה, לכן אנחנו חושבים שאין מקום לדווח על זה.

גור בליי: אנחנו חושבים שזה דבר חשוב.

נירית להב קניזו: דיווח על פניות שהתקבלו לגבי אופן הפעלת הסמכות על ידי שוטר זה משהו שלא היה מקובל עלינו מלכתחילה, הוא חורג מגדר ההסכמות שלנו.

נירית להב קניזו: המשטרה היא גורם שמפעיל סמכויות כלפי אזרחים כדבר שבשגרה כבר מעל 70 שנה במדינת ישראל.

יעקב אשר: אם אתה לא בודק את זה לגבי דברים אחרים, למה שתבדוק את זה פה?

ניצן רוזנברג: עושים את זה גם לגבי פקחים של רשויות מקומיות.

ניצן רוזנברג: השאלה אם השוטרים צריכים להיות מחוץ לדבר הזה.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לזה שאנחנו נהיה במסגרת חובת הדיווח ומשטרת ישראל לא.

תמר ליברטי: ההבדל בין פקח לשוטר זה שלפקח ניתנו סמכויות ספציפיות לאכיפת חוקי הקורונה, ואילו השוטר בא עם סל הסמכויות הכללי שלו.

תמר ליברטי: מעבר לסמכויות הספציפיות שהכנסת הקנתה לשוטר לאכיפת חוקי הקורונה, יש לו גם סמכויות של עיכוב ושל מעצר שהוא מפעיל.

תמר ליברטי: אנחנו רואים הצדקה לעשות הבחנה בעניין הזה בין פקח לבין שוטר.

יעקב אשר: אני דווקא רואה את זה הפוך.

גור בליי: יש בחוק הזה סמכויות ייחודיות שניתנו לשוטרים, במיוחד בסעיפים 27 ו-28.

גור בליי: אנחנו לא בסיטואציה רגילה, אנחנו בסיטואציה שבה יש סמכויות חריגות לשוטר יחסית לחוקים אחרים.

נירית להב קניזו: הסמכויות האלו הן לא חריגות לשוטר.

גור בליי: מה לגבי להורות לאדם לבצע פעולה?

תמר ליברטי: יש לשוטר סמכות כזאת גם בחוקים אחרים.

נירית להב קניזו: האירוע עם שוטר לא מתחיל ונגמר בסמכויות הקורונה.

נירית להב קניזו: בשונה ממפקחים עובדי מדינה ומפקחים של רשויות מקומיות, לשוטר יש סמכויות מתגלגלות.

קארין אלהרר: לא הבנתי מה החשש לדווח.

נירית להב קניזו: צריך לקחת בחשבון את המגבלה המעשית.

נירית להב קניזו: גם למח"ש וגם ליחידת תלונות הציבור, שהם שני האפיקים שבהם מתקבלות תלונות על פעילויות של שוטרים, אין את רכיבי הדיווח המיוחדים לקורונה.

יעקב אשר: אם יוצאים מנקודת הנחה שצריך את הדיווח הזה, זה צריך להיות לגבי הפקחים של הרשויות המקומיות ולגבי המשטרה באותה צורה.

תמר ליברטי: במצב שבו פקח מפעיל סמכויות אכיפה והאירוע מסתבך או מסלים, הפקח אמור לקרוא לשוטר.

תמר ליברטי: השוטר מטפל באירוע הזה כמו שהוא מטפל בכל אירוע, הוא לא נדרש להפעיל פה סמכויות חריגות.

קארין אלהרר: זה סוג פעילות שהשוטר לא עסק בו קודם.

נירית להב קניזו: על אירוע שעבר ברף הנמוך והבסיסי של הסיטואציה לא תתקבל פנייה.

נירית להב קניזו: מתי תתקבל פנייה?

נירית להב קניזו: כשהאזרח חושב שהגורם שהפעיל כלפיו סמכות, כשבמקרה הזה זה שוטר, חרג מסמכויותיו.

תמר ליברטי: הנתונים האלה לא נובעים מאכיפת חוקי הקורונה.

תמר ליברטי: אם אדם סירב להזדהות, אם אדם סירב לעיכוב והיה צריך להיעצר - אלו לא סמכויות מיוחדות לקורונה.

קארין אלהרר: אבל קראתם לו כי הוא חשוד בהפרה של איזו שהיא הוראה מהוראות הקורונה.

תמר ליברטי: כן.

קארין אלהרר: אני לא מבינה מה החשש.

קארין אלהרר: מה הבעיה שהוועדה תדע על מקרים כאלה?

תמר ליברטי: אין בעיה שהוועדה תדע, יש בעיה עם להטיל חובת דיווח על המשטרה.

תמר ליברטי: אין למשטרה פילוח של אירועים שנוגעים לקורונה ופילוח של אירועים שלא נוגעים לקורונה.

קארין אלהרר: אז יהיה.

תמר ליברטי: אין לנו יכולת לעשות הבחנה בין האירועים האלה.

קארין אלהרר: שוטר לא יכול לדווח למי שממונה על האקסל הזה?

תמר ליברטי: בוודאי, כל שוטר עורך דוח פעולה.

תמר ליברטי: השאלה אם המשטרה יכולה בלחיצת כפתור או באיזו שהיא דרך אחרת לספק נתונים לגבי פניות ציבור שהתקבלו בנוגע להפרת חוקי קורונה.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שיש דרישה שתדווחו על דברים שהיו לפני החוק.

קארין אלהרר: ברגע שזה יהיה בחוק אתם תדעו שאתם צריכים להפעיל מאגר כזה.

נירית להב קניזו: זה הרבה מעבר למה שחברת הכנסת אלהרר אומרת.

נירית להב קניזו: כשמתקבלת תלונה על שוטר שהשתמש בכוח לא סביר, התלונה נבחנת במשקפיים של שימוש בכוח לא סביר, לא בשאלה ממה התחילה הפעלת הסמכות – האם בגלל שניסו להטיל קנס קורונה, או האם בגלל שניסו להטיל קנס על רעש.

נירית להב קניזו: לב העניין הוא השימוש בכוח.

נירית להב קניזו: המשטרה לא מעבירה דיווחים לכנסת על שימוש בכוח, היא לא מעבירה דיווחים על הפעלת סמכויות אחרות.

קארין אלהרר: אולי כדאי שנבקש את זה.

ניצן רוזנברג: עבירה של התקהלות של אנשים שבסך הכל הלכו להפגין או עמדו בקרבה מסוימת אחד לשני, היא לא סיטואציה של אדם שעשה פשע או סיטואציה של אדם שהמשטרה רגילה לטפל בו, לכן יש חשיבות יתירה שהוועדה תקבל דיווח.

יעקב אשר: אני מוכן לעשות את זה אם זה יקרה בכל תחום שהמשטרה מטפלת בו.

ניצן רוזנברג: זה לא דומה להפעלת כוח על מישהו שפשע.

נירית להב קניזו: המשטרה יודעת להפעיל סמכויות גם כלפי אנשים נורמטיביים.

נירית להב קניזו: הסמכויות שמופעלות בהפגנות, בתהלוכות, בתנועה, הן סמכויות שמופעלות בשגרה כלפי אנשים נורמטיביים.

נירית להב קניזו: הסיפור של הקורונה הוא ייחודי למפקחים עובדי מדינה ולפקחים של רשויות מקומיות.

יעקב אשר: אני לא מקבל את החלק השני של דברייך על המפקחים עובדי המדינה ועל הפקחים של הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: זו אמירה לא נכונה.

יעקב אשר: אם צריך את זה, צריך את זה כל השנה, בכל סוגי העבירות האזרחיות.

יעקב אשר: מאוד נחוץ שזה יקרה, אבל זה צריך לקרות על הכל.

יעקב אשר: אם זה לא קורה על הכל, לא נעשה את זה דווקא על הקורונה, בוודאי לא לגבי סוג מסוים של אנשים.

ניצן רוזנברג: יש אפשרות לעשות את זה רק על הסמכויות הייחודיות שהוקנו לשוטר בחוק הזה?

ניצן רוזנברג: רק על סעיפים 27 ו-28 שאין חולק שאין אותן בשום חוק אחר?

קארין אלהרר: מה זה 27 ו-28?

ניצן רוזנברג: אלו סמכויות ייחודיות שהוקנו לשוטר לפי חוק הקורונה.

קארין אלהרר: שזה?

גור בליי: למנוע כניסה, להורות לאדם - -

תמר ליברטי: יש לשוטרים סמכות למנוע כניסה גם בחוקים אחרים.

גור בליי: פיזור התקהלות.

קארין אלהרר: הוועדה של הכנסת אמורה לקבל איזו שהיא תמונת מצב בשגרת קורונה, לרבות הצעד של המשטרה.

קארין אלהרר: תמר, איך את מציעה שהוועדה תקבל תמונת מצב לגבי איך שפועלת המשטרה בעניין?

קארין אלהרר: הרי לא תוכלו לא לדווח.

תמר ליברטי: אנחנו מדווחים על הקנסות, מדווחים על חקירות, מדווחים על כתבי אישום.

תמר ליברטי: לדווח על כל אירוע שבו התקבלה טענה של אזרח לגבי הפעלת סמכויות, זה משהו שהוא לא ריאלי.

קארין אלהרר: כמה פעמים טענת האזרח מתקבלת?

קארין אלהרר: האם כל פעם כשיש מפגש בין אזרח לשוטר טענת האזרח מתקבלת?

תמר ליברטי: ברור שלא.

נירית להב קניזו: הקמנו גוף מיוחד לתלונות על הקורונה.

מירה סלומון: לא הקמתם גוף מיוחד.

מירה סלומון: אף אחד לא אמר שיהיה עכשיו תקן חדש, משרה חדשה, עבודה חדשה.

קארין אלהרר: מה אתם רוצים שהגוף הזה יבדוק?

קארין אלהרר: הפעלת סמכות לא נכונה?

נירית להב קניזו: זה גוף שאם אזרח חושב שהוא נפגע מפעילות של פקח הוא יוכל להגיש תלונה.

יעקב אשר: גם על המשטרה הוא יכול להגיש תלונה.

נירית להב קניזו: על המשטרה הוא מגיש תלונה למח"ש וליחידת תלונות הציבור, שאלה כבר גופים קיימים.

יעקב אשר: תקבעו מי הגוף ברשות המקומית שצריך לקבל את התלונות האלו.

מירה סלומון: גם אם יש גוף כזה, לא ייתכן שפקחי הרשויות המקומיות יביאו בפני הוועדה את התלונות.

יעקב אשר: אני רוצה לדעת שמישהו מטפל בתלונה על פקח.

מירה סלומון: החוק מחייב אותנו לפרסם באתר האינטרנט שלנו את אופן הגשת הפנייה, לוחות הזמנים לטיפול בה, ופרטים בדבר אופן יצירת הקשר לשם קבלת פניות מהציבור.

יעקב אשר: מי מחליט את זה?

מירה סלומון: זו החלטה שצריכה להיות ברשות המקומית.

מירה סלומון: יכול להיות שזה יהיה ממונה פניות הציבור הרגיל.

יעקב אשר: אני חושב שאנחנו תמיד יכולים לבקש פרטים על חקירות או פרטים על תלונות של תושבים בנוגע לשימוש בכוח של המשטרה או של הרשות המקומית.

יעקב אשר: אני חושב שצריך להסיר את הדרישה של הדיווח.

יעקב אשר: צריך להיות ברור שצריך להיות תיעוד על כל תלונה.

נירית להב קניזו: חשוב להגיד שהתדירות של הדיווח למינהלת תהיה תדירות גבוהה יותר מאשר התדירות לוועדה, וזה כדי שמינהלת האכיפה תהיה מסוגלת לדעת באופן שוטף מה תמונת המצב לגבי צווי הסגירה.

גור בליי: תיקון 19.

גור בליי: בסעיף 48 לחוק העיקרי, בפסקה (3), בסופה יבוא "ואולם סעיף מידע כאמור בסעיף 12(א)(3) שהתקבל לפי סעיף 12(א)(8)(א) 48 יימחק לאחר תקופה שתקבע הממשלה בתקנות לפי סעיף 12, ובלבד שלא תעלה על x ימים".

גור בליי: בחוק המסגרת נקבע שהצהרות הבריאות בטופס או אלו שאתה ממלא און ליין יושמדו בתוך 24 שעות.

גור בליי: הסעיף שפה עוסק במילוי הצהרה לפני טיסה.

גור בליי: הממשלה מבקשת שתהיה תקופה ארוכה יותר מ-24 שעות שאפשר יהיה לשמור את הצהרת הבריאות.

יעקב אשר: כמה זמן הממשלה ביקשה?

גור בליי: היא לא ביקשה, היא אמרה שזה ייקבע בתקנות.

גור בליי: אנחנו סבורים שראוי לקבוע איזו תקרה עליונה.

יעקב אשר: נעבור עכשיו לדבר האחרון, אחר כך נחזור לזה.

גור בליי: הדבר האחרון זה תיקון סעיף 8 ותיקון סעיף 12.

טל וינר שילה: הסעיף הזה נועד לאפשר לנו לקבל מידע שנדרש לצורך החקירות האפידמיולוגיות.

טל וינר שילה: אנשים מגיעים למקומות שאם לא נדע את הפרטים שלהם יהיה לנו מאוד קשה להשיג את האנשים ששהו באותו מקום.

טל וינר שילה: יש מספר מקומות שחשובים לנו במיוחד: אולמות אירועים, גני אירועים, אולמות תרבות, מועדוני ספורט.

טל וינר שילה: אנחנו רוצים לקבל אקטיבית את מספר הטלפון של האדם שנכנס למקומות האלה, לא רק לדעת אם מספר הטלפון שלו נמסר, על מנת שנוכל ליצור איתו קשר לצורך החקירה האפידמיולוגית.

קארין אלהרר: אין עם זה בעיה מבחינת הגנה על הפרטיות?

שי סומך: יש כאן אמנם בעיה של פרטיות, אבל התכלית היא ראויה.

שי סומך: המטרה של קטיעת שרשראות ההדבקה חשובה מבחינה בריאותית, חשובה מבחינה משקית, היא מאפשרת לפתוח עסקים.

שי סומך: אין ספק שבהתמודדות עם הקורונה אנחנו פוגעים בזכויות.

קארין אלהרר: כמה זמן אתם הולכים לשמור את המידע?

עמית עמיר: המידע אמור להישמר 20 יום ואחר כך להימחק.

קארין אלהרר: איזו דוגמה נוספת יש לגבי שמירת מידע לתקופה כזאת ארוכה?

עמית עמיר: הסדר דומה התקבל בתקנות לשעת חירום לגבי אולמות אירועים.

יעקב אשר: החרגנו חנויות ודברים מהסוג הזה שהכניסה אליהם היא אקראית יותר.

יעקב אשר: דיברנו על מקומות בהם הכניסה יותר מתוכננת.

יעקב אשר: אני מבין שמשרד הבריאות מנסה להרחיב את העניין, רק השאלה עד איפה.

יעקב אשר: משרד המשפטים, האם זאת תכלית ראויה בעיניכם?

קארין אלהרר: אני מבינה שזה נכנס להגדרה של מאגר מידע.

קארין אלהרר: איך אתם מתכוונים לשמור את הנתונים?

עמית עמיר: התקופה של 20 יום נקבעה כבר בזמנו.

עמית עמיר: התקופה הרלוונטית היא 14 יום למידע עצמו, אבל מאחר והחובה לא מוטלת על גוף מרכזי כמו משרד הבריאות אלא על כל עסק בעצמו ששומר את המידע, הוחלט לאפשר עוד מספר ימים עד המחיקה.

עמית עמיר: אנחנו לא מדברים פה בהכרח על מערכות מידע מורכבות.

יעקב אשר: זה לא איזה database שמישהו צריך להעביר לכם.

עמית עמיר: אנחנו מדברים על מסירת מידע לצורך חקירות אפידמיולוגיות פרטניות על ידי משרד הבריאות.

קארין אלהרר: איך זה יעבוד?

קארין אלהרר: משרד הבריאות מתקשר לבעל האולם לשאול אותו מי היה?

עמית עמיר: הפרטים שנמסרים נשמרים בעסק.

עמית עמיר: אם התגלה שבאותו עסק שהה חולה מאומת, משרד הבריאות יוכל לדרוש לקבל את המידע בחקירה אפידמיולוגית פרטנית.

קארין אלהרר: הפרטים האלה נמצאים במאגר מידע.

קארין אלהרר: איך אתם מוודאים שהוא נשמר?

קארין אלהרר: על מי מוטלת האחריות לשמור אותו?

עמית עמיר: השאלה אם זה מאגר מידע או לא תלויה באופן הרישום, אם זה יהיה ידני או במחשב.

עמית עמיר: יחול על זה הדין הכללי של חוק הגנת הפרטיות.

עמית עמיר: אין צל של ספק שמדובר פה בפגיעה בפרטיות.

עמית עמיר: כמו שחברי שי אמר, אנחנו סבורים שהפגיעה היא לתכלית ראויה, ולכן יש בהצעת חוק כמה הוראות בדבר סודיות המידע, איסור העברתו והגבלת השימוש בו לתכלית האמורה בלבד.

עמית עמיר: כל זה אמור לאזן את מידת הפגיעה כך שהיא באמת תהיה פגיעה מידתית.

קארין אלהרר: אתה יודע שזה מאגר מידע.

קארין אלהרר: איך אתה מסייע לבעלים של אולם להבין שהוא צריך לאבטח את המידע כדי שלא יפרצו לו?

עמית עמיר: המידע הזה עשוי להיות מאגר מידע, לכן יחולו עליו תקנות הגנת הפרטיות (אבטחת מידע) כמו על יתר מאגרי המידע שבידי הגופים האלה.

עמית עמיר: אין הבחנה מהותית בין המאגר הזה לבין מאגרים אחרים.

קארין אלהרר: בוא לא נדבר על בעל אולם, בוא נדבר על בעל פאב שמחזיק רשימות של אנשים בקובץ אקסל.

קארין אלהרר: אין לו מאגרי מידע אחרים ביום יום שלו, לכן גם אין לו מושג שהוא אמור לאבטח את זה באיזו שהיא צורה.

קארין אלהרר: איך אתם פועלים בעניין הזה?

קארין אלהרר: איך מעדכנים את בעלי העסקים שיש בידיהם מאגרי מידע שהם צריכים להבטיח שלא יפרצו להם?

עמית עמיר: יש עליו חובה לאבטח את המידע.

קארין אלהרר: הוא לא מתעסק עם זה ביום-יום.

יעקב אשר: אנחנו לא מדברים פה על מידע שהוא מידע קריטי.

יעקב אשר: כשאנשים מזמינים מקום במסעדה או בפאב, הם כותבים מה מספר הטלפון שלהם.

יעקב אשר: דיברנו בפעם הקודמת על כך שזה לא יהיה בחנויות אקראיות.

יעקב אשר: אני לא מתאר לעצמי שהולכים לפתוח מגרשי כדורגל באופן בלתי מבוקר.

יעקב אשר: אם יפתחו ויגידו עד 1,000 איש, אני מניח שיעשו איזה רישום מוקדם.

יעקב אשר: ברישום מוקדם לוקחים מספרי טלפון.

יעקב אשר: אם אנחנו אומרים שחשובות לנו מאוד החקירות האפידמיולוגיות כדי להתמקד במקומות הבעייתיים, אנחנו צריכים לחשוף את בעלי העסקים לשמות עם טלפונים.

קארין אלהרר: הבעיה בחשיפה של בעלי עסקים או בעלי מקומות שיחזיקו מאגרים - שהם מחויבים בחובות מסוימים על פי חוק.

קארין אלהרר: אני רוצה לוודא שלא יטילו על ציבור העסקים גזירות, גם ככה קשה להם.

יעקב אשר: השאלה אם אפשר להגיד ששם וטלפון לא נחשב מאגר מידע.

עמית עמיר: אני לא חושב שנרצה לעשות את זה.

עמית עמיר: אם אנחנו רוצים להסיר כל אחריות מהעסק, מהמפעיל או מכל גורם אחראי שאוסף את הרשימות האלו, זה דבר שיעצים את הפגיעה בפרטיות.

עמית עמיר: מדובר פה על סוג של אמצעי שפוגע בפרטיות כדי שלא יצטרכו אחר כך לסגור עסקים.

קארין אלהרר: אני מציעה שאותם עסקים יעבירו את כל הקבצים האלה למשרד הבריאות, ושמשרד הבריאות ינהל מאגרי מידע.

עמית עמיר: אני חושב שזה פתרון שגורם לפגיעה הרבה יותר גדולה בפרטיות.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: בלאו הכי יש מאגר.

עמית עמיר: המאגר הוא נקודתי.

עמית עמיר: רק כאשר התגלה שחולה מאומת היה באותו עסק אוספים את פרטי המאגר.

קארין אלהרר: הממשלה יודעת לתחזק מאגר מידע כזה הרבה יותר טוב מאשר כל מיני עסקים קטנים.

גור בליי: אתה לא רוצה שיהיה לממשלה מידע על אנשים בצורה כזאת.

עמית עמיר: בחלק גדול מהמקומות אנחנו לא ממציאים את הגלגל מחדש.

עמית עמיר: הרבה מאוד מהמקומות האלה אוספים גם ככה מידע על הלקוחות שנכנסים בשעריהם.

גור בליי: הממשלה רוצה להטיל את החובה על עסק שמעצם טבעו הכניסה אליו דורשת תיאום מראש, הזמנה מראש או מותנית ברישום או זיהוי.

גור בליי: על עסק שממילא האנשים מזמינים מראש או מתאמים מראש הגעה אליו חלה חובה לנהל את רשימת מספרי הטלפון, לשמור אותה ל-20 יום, ולמסור אותה לממשלה למטרת עריכת חקירה אפידמיולוגית כשיש בעיה.

גור בליי: אם אותו עסק שומר ממילא גם שם, תעודת זהות או שעת כניסה ויציאה - גם את זה.

גור בליי: השאלה אם אפשר לחייב את האנשים למסור את מספר הטלפון.

גור בליי: משרד הבריאות ביקש שתיקבע חובה על האנשים למסור את מספר הטלפון.

יעקב אשר: באיזה תחומים?

קארין אלהרר: שייקבע שהאנשים שמוסרים את מספר הטלפון שלהם ידעו שיכול להיות שמעבירים אותו למשרד הבריאות.

שי סומך: בהסדר שהיה בתקנות שעת חירום הייתה הוראה כזאת.

גור בליי: השאלה איזה מקומות.

יעקב אשר: אם זה היה, זה יהיה גם עכשיו.

יעקב אשר: משרד הבריאות, תנו את הספקטרום, עד איפה אתם רוצים להגיע.

גור בליי: אופציה אחת זה להגיד שבאותם מקומות שמעצם טבעם הכניסה אליהם דורשת תיאום מראש או הזמנה מראש תהיה חובה למסור מספר טלפון.

גור בליי: אופציה שנייה היא למנות מקומות ספציפיים, להגיד שמבקר בעסק שיש בו אירוע ספורט, אמנות, תיאטרון, קולנוע, בידור, גן אירועים, גן שמחות תהיה חובה למסור מספר טלפון.

גור בליי: אופציה שלישית היא להגיד שהמבקר יהיה חייב למסור את מספר הטלפון שלו בכל עסק שיש בו פעילות עם שהייה ממושכת, עם ריבוי משתתפים או עם קרבה בין בני אדם.

קארין אלהרר: גור, אתה רגוע עם העניין של מאגר המידע?

עמית עמיר: אין חובה להקים כאן מאגר מידע.

עמית עמיר: ההגדרה של מאגר מידע לפי סעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות קושרת את החזקת המידע להחזקה באמצעי מגנטי או אופטי המיועד לעיבוד ממוחשב.

עמית עמיר: רישום לא ממוחשב של המידע גורם לו לא להפוך למאגר מידע.

גור בליי: יש מקומות שזה כן יהיה רשום במחשב.

עמית עמיר: מי שיחליט לרשום את זה במחשב.

עמית עמיר: אנחנו לא מחייבים הקמת מאגר מידע.

עמית עמיר: אנחנו מקימים פה איזה שהוא מסד תחום של נתונים שנאסף ל-20 יום.

יעקב אשר: אם אחרי 20 יום מישהו יעשה בזה שימוש, הוא יעבור על החוק.

עמית עמיר: אחרי 20 יום הוא צריך למחוק את זה.

עמית עמיר: גם בתוך ה-20 יום אסור לו לעשות בזה שימוש.

יעקב אשר: השאלה על איזה סוג ללכת.

קארין אלהרר: אני לא אוהבת את האופציה השלישית, היא מאוד רחבה בעיני.

טל וינר שילה: אנחנו חושבים על האופציה השלישית, למעט העניין של הקרבה בין בני אדם שזה משהו שאנחנו ממילא מסדירים במקומות האלה.

אמיליה אניס: בחקירות אפידמיולוגיות אנחנו כל פעם מגלים עוד ועוד נתונים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם.

אמיליה אניס: אם אנחנו מגדירים מראש את הרשימה, אז כל שינוי מחייב שינוי בחקיקה.

גור בליי: בנוסח שהועבר אלינו דובר על האופציה הראשונה, על החובה של המבקר למסור את פרטיו באותם מקומות שמעצם טבעם נדרש תיאום מראש, נדרשת הזמנה מראש או הכניסה מותנית ברישום.

יעקב אשר: לא רק מעצם טבעם, גם מעצם טבעם בתקופת קורונה.

טל וינר שילה: יש מקומות שאין עליהם גם היום איזו שהיא חובה.

קארין אלהרר: תני לי דוגמה.

טל וינר שילה: אולם אירועים.

אמיליה אניס: מי שנכנס לבית קולנוע לא צריך להירשם מראש ולתת את הפרטים שלו.

יעקב אשר: היום הוא צריך להירשם מראש.

גור בליי: השאלה עד כמה אתה רוצה להרחיב את החובה.

שי סומך: משרד הבריאות ימליץ לממשלה על מקומות מסוימים.

שי סומך: ההסמכה הרחבה היא חשובה, כי משרד הבריאות מגלה בחקירות האפידמיולוגיות דברים שהוא לא ידע קודם.

גור בליי: השאלה אם אי אפשר בשלב הזה ללכת על האופציה המצומצמת יותר.

יעקב אשר: אם אתם הולכים להרחיב פעילות מסוימת, תכניסו בתקנות חובת רישום מראש.

קארין אלהרר: אין לנו בעיה עם בתי עסק שבכל מקרה עושים רישום של טלפונים, נכון?

יעקב אשר: נכון.

קארין אלהרר: הבעיה היא לגבי אלה שלא עושים רישום.

קארין אלהרר: הם רוצים לחייב אותם לבצע את הרישום?

שי סומך: לא הייתה תלונה כשפתחנו את מוסדות התרבות ואת אולמות האירועים.

יעקב אשר: הם הסכימו.

טל וינר שילה: זה אחד מהדברים שמאפשרים לפתוח.

טל וינר שילה: בלי הדברים האלה יותר קשה לפתוח מקומות.

יעקב אשר: הטלפון זה מה שישבור לנו את מאגר המידע?

גור בליי: אין פה רק עניין של פרטיות, יש גם את הנטל על העסק.

יעקב אשר: הנטל הזה עדיף לו מאשר לרוץ לביטוח לאומי ולבקש דמי אבטלה.

קארין אלהרר: הבעיה היחידה שלי היא הטלת נטל על העסקים.

יעקב אשר: אני מסכים איתך, רק השאלה מה הוא נטל גדול יותר.

קארין אלהרר: אסור שזה יהיה על איזה בעל מכולת.

יעקב אשר: את זה החרגנו.

גור בליי: עכשיו קובעים איזה גורמים כן, איזה גורמים לא.

קארין אלהרר: אני מבקשת שהעסקים הקטנים יוחרגו.

יעקב אשר: דברים שמצריכים שהייה ארוכה צריכים להיות בפנים.

טל וינר שילה: אנחנו מסכימים ללכת על הפתרון השלישי, על מקומות שיש בהם שהייה ממושכת או ריבוי משתתפים, ובמקומות האלה לחייב כל אדם למסור את מספר הטלפון שלו.

קארין אלהרר: האם אדם שנכנס לקניון ייתן את מספר הטלפון בכניסה לקניון, לא בחנויות?

שי סומך: הכוונה היא לא לקניון.

גור בליי: כשאתם מורידים את הקרבה בין בני אדם ונשארים רק עם שהייה ממושכת וריבוי משתתפים, אתם יכולים להוביל למצב שזה יחול גם על קניון וגם על חנות כלבו.

גור בליי: אם הולכים על האופציה השלישית, חשוב להכניס את הקרבה בין בני אדם לצד ריבוי משתתפים ושהייה ממושכת.

יעקב אשר: תנסו לנסח את זה.

שי סומך: אפשר למנות את המקומות, שזאת החלופה השנייה, ולהוסיף את העניין של מקומות נוספים שיש בהם ריבוי של אנשים ושהייה ממושכת.

יעקב אשר: מקומות מסחריים שאנשים באים אליהם בצורה מסודרת.

גור בליי: תיקון 5.

גור בליי: בסעיף 8 לחוק העיקרי - סעיף 8 2) אחרי פסקה (א)(13) יבוא: "14 (א) חובת הגורם האחראי על המקום לגבי עסק שמעצם טבעו הכניסה אליו דורשת תיאום מראש או הזמנה מראש או מותנית ברישום או זיהוי, בין אם בעת הכניסה ובין אם במועד מוקדם יותר, לנהל רשימת מספרי טלפון שנמסרו לו של המבקרים בעסק, וזאת לשם העברתה למשרד הבריאות למטרת עריכת חקירה אפידמיולוגית (בסעיף זה – רשימת פרטים); ובעסק שבו המבקרים נדרשים למסור בעת התיאום או הרישום מראש או בעת כניסתם לעסק כאמור פרטים מזהים, ובעסק שבו בידי הגורם האחראי על המקום יש מידע בדבר מספר מושב וזמן הכניסה לעסק או זמן היציאה ממנו – חובת הגורם האחראי על המקום כאמור לנהל גם רשימת פרטים כאמור ( בסעיף זה – רשימת פרטים מורחבת); בפסקה זו -

גור בליי: "פרטים מזהים" – שם מלא, מספר זהות, מספר דרכון או

גור בליי: חובת הגורם האחראי על מקום, להעביר למשרד הבריאות רשימת פרטים וכן רשימת פרטים מורחבת, המצויות בידו, לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית;"

קטן יבוא: ד) גורם האחראי על מקום שמנהל רשימות פרטים כאמור בסעיף (א)(14) ישמור אותן באופן מאובטח, לא יעשה בהן כל שימוש, לא יעבירן לאחר למעט העברתן למשרד הבריאות לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית, וימחוק אותן בחלוף 20 ימים.

קטן יבוא: ה) אדם שהגיע אליו מידע לפי סעיף 8(א)(14) ישמור אותו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש פרט לתכלית האמורה באותו סעיף".

קטן יבוא: 7.

קטן יבוא: בסעיף 12(א) לחוק העיקרי - אחרי פסקה (א)(9) יבוא: "(10) (א) חובת מפעיל של כלי תחבורה ציבורית, של הסעה מיוחדת כהגדרתה בהגדרת תחבורה יבשתית, או של כלי טייס או שייט ( בסעיף קטן זה – "כלי תחבורה ציבורית"), לגבי כלי תחבורה ציבורית שהנסיעה בו דורשת תיאום מראש או הזמנה מראש, או שהכניסה אליו או השימוש בו מותנים ברישום או זיהוי, בין אם בעת הכניסה ובין אם במועד מוקדם יותר, לנהל רשימת מספרי טלפון שנמסרו לו של הנוסעים בכלי התחבורה הציבורית, וזאת לשם העברתה למשרד הבריאות למטרת עריכת חקירה אפידמיולוגית (בסעיף זה – רשימת פרטים); ובכלי תחבורה ציבורית שבו הנוסעים נדרשים למסור בעת התיאום או הרישום מראש או בעת כניסתם אליו פרטים מזהים, ובכלי תחבורה ציבורית שבו בידי המפעיל שלו יש מידע בדבר מספר מושב וזמן הכניסה לכלי התחבורה הציבורית או זמן היציאה ממנו – חובת המפעיל לנהל גם רשימת פרטים כאמור ( בסעיף זה – רשימת פרטים מיוחדת); בפסקה זו - "נוסע" – נוסע, עובד או נותן שירות בכלי תחבורה ציבורית כאמור בסעיף זה.

קטן יבוא: "פרטים מזהים" – שם מלא, מספר זהות, מספר דרכון או מספר מזהה אחר שניתן על ידי רשות שלטונית; ב) חובת מפעיל כאמור בסעיף זה להעביר למשרד הבריאות רשימת פרטים וכן רשימת פרטים מורחבת, המצויות בידו, לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית; 3) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) מפעיל שמנהל רשימות פרטים כאמור בסעיף קטן (א)(10) ישמור אותן באופן מאובטח, לא יעשה בהן כל שימוש, לא יעבירן לאחר למעט העברתן למשרד הבריאות לשם עריכת חקירה אפידמיולוגית, וימחק אותן בחלוף 20 ימים.

קטן יבוא: ד)אדם שהגיע אליו מידע לפי סעיף 12(א)(10) ישמור אותו בסוד, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש פרט לתכלית האמורה באותו סעיף".

יעקב אשר: האם תהיה הזדהות נוספת מעבר למה שיש בימים רגילים?

טל וינר שילה: במקרה של תחבורה?

יעקב אשר: כן.

טל וינר שילה: זה לא תמיד נמסר למפעיל, זה לפעמים נמצא אצל משרד התחבורה.

יעקב אשר: את אומרת שנתונים שקיימים בחברה או במשרד התחבורה יצטרכו להינתן למשרד הבריאות אם יצטרכו אותם.

יעקב אשר: אנחנו לא מטילים חובה על הנוסע.

גור בליי: לא על הנוסע וגם לא על המפעיל.

מירה סלומון: ברכבת יש הסדר ייחודי של הזמנת כרטיסים מראש.

שי סומך: לגבי הרכבת יש הסדר ספציפי לפי תקנות מסילות הברזל.

ניצן רוזנברג: אם מישהו עולה עם רב-קו אנונימי לאוטובוס, הוא צריך להירשם שוב?

יעקב אשר: לא.

ניצן רוזנברג: הסעיף הזה גם לא נותן הסמכה לעשות את הדבר הזה?

עמית עמיר: למיטב הבנתי, ולפי מה שכתוב בסעיף עכשיו, אין פה הסמכה כזאת.

עמית עמיר: התנאי הראשוני והבסיסי הוא שזה מקום שהכניסה אליו מותנית בהזמנה מראש, ברישום מראש או ברישום בעת הכניסה.

עמית עמיר: לגבי אוטובוס אין תנאי כזה.

ניצן רוזנברג: האם הסעיף הזה מקנה לכם הסמכה לקבוע את הדרישה הזאת?

עמית עמיר: לגבי כלי תחבורה ציבורית שהנסיעה בו דורשת תיאום מראש, הזמנה מראש או שהכניסה אליו או השימוש בו מותנים ברישום או זיהוי.

עמית עמיר: מאחר שהאוטובוס לא עומד בתנאי הזה, זה לא מסמיך לקבוע חובה למסור.

טל וינר שילה: אבל זה מסמיך באוטובוס של טיול מאורגן.

גור בליי: החובה פה היא חובה לנהל, לשמור ולתת למשרד הבריאות, היא לא חובה להגיד: אתה לא עולה לספינה אם אתה לא נותן מספר טלפון.

עמית עמיר: מהנוסח הזה הוסרה הטלת החובה למסור את המידע כשעומדים בתנאי שהקראתי קודם.

יעקב אשר: חובה של מי?

עמית עמיר: חובה של מי שנכנס לכלי התחבורה למסור את המידע רק כשמדובר במקום שאכן דורש רישום מראש, תיאום מראש או זיהוי.

יעקב אשר: לא צריך שזאת תהיה חובה על מי שנכנס.

יעקב אשר: המפעיל יכול לא לעלות אדם שלא רוצה למסור לו את המידע.

עמית עמיר: המודל שהוצע כאן הוא טיפה שונה.

יעקב אשר: אני מחייב את בעל העסק, לא מחייב את הבן אדם.

עמית עמיר: אם חלה חובה על בעל העסק ולא על האדם, אז בעל העסק נותר עם אחריות בלי סמכות.

גאל אזריאל: הוא לא ייתן את השירות אם לא מוסרים לו את המידע.

נירית להב קניזו: אנחנו לא רוצים לייצר מצב שאנחנו נותנים סמכות לבעל העסק ביחס לאזרח.

יעקב אשר: אבל זאת סמכות שהוא מפעיל אותה גם היום, בימים כתיקונם.

נירית להב קניזו: כרגע לפי החוק אין הסמכה לדרוש פרטים מזהים.

נירית להב קניזו: אנחנו לא רוצים לתת סמכויות כאלו לאנשים פרטיים.

נירית להב קניזו: יותר נכון בעינינו לקבוע חובה על האדם למסור את המידע הזה לבעל העסק, וחובה על בעל העסק למסור את המידע הזה לצורך חקירה אפידמיולוגית.

ניצן רוזנברג: מה שאת אומרת מניח שההסמכה לדרוש את המידע היא מכוח הסעיף הזה.

ניצן רוזנברג: אנחנו חושבים שהסעיף הזה לא מסמיך מקום שלא מנהל את זה באופן טבעי להתחיל לבקש את המידע הזה.

גור בליי: אם רוצים לקבוע את ההסמכה, צריך לקבוע את זה במפורש.

גור בליי: אני חושב שהנוסח הנוכחי לא מאפשר את זה.

גור בליי: אני מבין שיש רצון להוסיף את החובה על המבקר למסור את מספר הטלפון.

יעקב אשר: אני עושה 10 דקות הפסקה.

גור בליי: סוכם שאפשר להטיל חובה על הנכנסים למסור מספר טלפון בעת כניסתם לעסקים שמעצם טבעם הכניסה אליהם דורשת תיאום מראש, הזמנה מראש וכו', וגם להטיל עליהם חובה בעת כניסתם לעסקים שמתקיימת בהם פעילות המתאפיינת בשהייה ממושכת ומשותפת עם ריבוי משתתפים, שזה מופעי בידור, מופעי ספורט, חתונות.

יעקב אשר: ואם מישהו לא מציית, אפשר לא לתת לו שירות.

יעקב אשר: אני לא יכול לקנוס אותו, לאסור אותו.

שי סומך: אפשר יהיה לקבוע את סוג העסק, לא רק את סוג האירוע?

שי סומך: כי אנחנו רוצים להחיל את ההוראה על סוג מסוים של עסקים, כמו למשל על אולם אירועים.

גור בליי: זה עסק שמתקיימת בו פעילות המתאפיינת בשהייה ממושכת.

גור בליי: בהקשר של תחבורה, בשונה מעסקים, אנחנו לא מרחיבים את טווח כלי התחבורה שעליהם אפשר להטיל חובה על המבקרים למסור מספר טלפון.

גור בליי: זה יהיה רק בכלי תחבורה שממילא יש את התיאום מראש או ההזמנה מראש.

גור בליי: אנחנו חוזרים לנושא של שמירת המידע שהקראנו קודם, לגבי כמה זמן שומרים את הצהרות הבריאות.

גור בליי: בסעיף 48 לחוק העיקרי, בפסקה (3), בסופה יבוא "ואולם מידע כאמור בסעיף 12(א)(3) שהתקבל לפי סעיף 12(א)(8)(א) יימחק לאחר תקופה שתקבע הממשלה בתקנות לפי סעיף 12, ובלבד שלא תעלה על x ימים".

גור בליי: הבקשה בהקשר של תעופה, בניגוד להקשרים אחרים, שהצהרות הבריאות לא יימחקו אחרי 24 שעות אלא לאחר תקופה ארוכה יותר.

רננה שחור: אנחנו מבקשים שההצהרות יישמרו ל-60 ימים.

רננה שחור: 24 שעות מגמר הטיסה לא מאפשר כמעט שימוש בהצהרות האלו לצורכי פיקוח ואכיפה.

רננה שחור: אני מבינה שהעניין של הצהרת בריאות בטיסה הוא דבר מאוד חשוב למשרד הבריאות.

רננה שחור: מאוד חשוב שבטיסות לא יהיו אנשים חולים.

רננה שחור: אנחנו לא רוצים שיבואו לישראל או יצאו מישראל אנשים חולים.

רננה שחור: השהייה בכלי טייס היא שהייה יחסית ממושכת, היא בסמיכות רבה, אין אפשרויות לעצור באמצע.

רננה שחור: כל המאפיינים האלה מחייבים שרק אנשים בריאים ישתתפו בטיסות.

רננה שחור: הצהרת הבריאות היא כרגע הכלי המרכזי להבטחת העניין הזה.

רננה שחור: עצם תקופת השמירה נדרשת כדי לאפשר לוודא הפרות חוזרות של חברת התעופה.

רננה שחור: החובה בתקנות שאושרו ביום חמישי למלא הצהרת בריאות - על הנוסע בטיסה בינלאומית, ועל חברת התעופה בעת עלייתו לכלי הטייס.

רננה שחור: אם נמצא שלא הוצגה הצהרת בריאות, שזה דבר שלא מסובך לברר אותו, ונרצה לברר הפרות עבר של אותה חברת תעופה, לראות אם זה מקרה בודד או זה קרה פעמים נוספות, אנחנו צריכים טיפה זמן אחורנית.

רננה שחור: אנחנו סברנו שאם לחברה לא היו במשך חודשיים כאלו הפרות, זה אומר שיש לה שיטה טובה לבדוק את העניין הזה, היא על זה.

עמית עמיר: הבקשה המקורית הייתה לקבוע את התקופה בתקנות, מאחר ולא היה ברור עד הסוף מודל הפיקוח שלצורכו נשמר המידע.

עמית עמיר: כרגע אנחנו מקבלים כבר את הנתון, לכן אין צורך לקבוע את התקופה בתקנות, אפשר לקבוע אותה בחוק עצמו, רק אנחנו מבקשים חריג שלפיו חובת המחיקה לא תחול על מידע כאמור העשוי לשמש בהליך פלילי או מינהלי.

גור בליי: למה הפער המאוד גדול הזה בין 24 שעות ל-60 ימים?

עמית עמיר: הצהרת הבריאות נאספת על ידי כל עסק.

עמית עמיר: הצהרות הבריאות בנוגע לתעופה אזרחית מדווחות למשרד הבריאות וגם נשמרות על ידו.

עמית עמיר: אנחנו מאוד חששנו מגופים שונים - -

יעקב אשר: גופי תעופה יודעים לשמור.

עמית עמיר: בהקשר הספציפי של התעופה החשש היה נראה לנו הרבה יותר מצומצם.

גור בליי: בסעיף 12 כתוב שמידע שהתקבל לפי פסקה זו יימחק לאחר תקופה שתקבע הממשלה בתקנות לפי סעיף זה.

עמית עמיר: זה מידע אחר, לתכליות אחרות.

עמית עמיר: שם נקבעו תקופות אחרות בתקנות.

גור בליי: ארוכות יותר?

עמית עמיר: ארוכות יותר מ-24 שעות.

גור בליי: האם אפשר גם פה לתחום את התקופה?

עמית עמיר: אני מציע לקבוע 60 ימים.

עמית עמיר: אנחנו מוותרים על הבקשה שלנו להסמכה בתקנות.

עמית עמיר: אנחנו מבקשים לומר: ואולם מידע כאמור בסעיף 12(א)(3) שהתקבל לפי סעיף 12(א)(8)(א) יימחק לאחר תקופה של 60 יום; חובת המחיקה לא תחול על מידע כאמור העשוי לשמש בהליך פלילי או מינהלי.

יעקב אשר: זה רק תעופה אזרחית, נכון?

עמית עמיר: רק תעופה אזרחית.

ניצן רוזנברג: מה זה "העשוי לשמש"?

ניצן רוזנברג: זו הצהרת בריאות שיש מתוכה מידע - -?

רננה שחור: נוסע חייב להגיש הצהרת בריאות כדי לעלות לטיסה, ומפעיל אווירי חייב לבדוק שיש לנוסע הצהרת בריאות כשהוא עולה למטוס.

רננה שחור: אנחנו נבקש מחברת התעופה את רשימת הנוסעים על הטיסה, שזה מסמך שהיא שומרת בלאו הכי בכלי הטיס עצמו, ונשאל את משרד הבריאות כמה הצהרות בריאות התקבלו.

רננה שחור: אם אין פער במספרים - אין בעיה.

רננה שחור: אם יש פער במספרים, צריך יהיה לבדוק, ואז גם ניתן יהיה להטיל קנסות מינהליים.

רננה שחור: הקנס על החברה הוא 2,500 שקל לכל נוסע שהועלה ללא הצהרת בריאות.

רננה שחור: על קנס מינהלי אפשר לערער ולבקש להישפט, שזו תקופה של 30 יום ועוד 30 יום.

רננה שחור: הראיות, שזה הצהרות הבריאות ורשימת הנוסעים, צריכות להישמר כדי שאם יהיה הליך פלילי אפשר יהיה לנהל אותו.

גור בליי: יש פה עוד מקום שגם בו מדובר על איזו שהיא תקופת מחיקה לא מוגדרת.

גור בליי: האם גם פה אפשר לתחום את התקופה ל-60 יום?

עמית עמיר: יש הבחנה בתקנות בין זרים לישראלים.

גור בליי: אני מדבר על פרטים מזהים ומידע שיאפשרו יצירת קשר.

עמית עמיר: יש שם שתי תכליות שונות.

עמית עמיר: ההנחה לגבי זרים שנכנסים לישראל הייתה שאין אמצעי קשר בידי רשויות המדינה כדי ליצור איתם קשר לצורך חקירה אפידמיולוגית, לכן צריך לשמור את המידע הזה לתקופה יותר ארוכה.

עמית עמיר: התקופה שנקבעה בתקנות היא חצי שנה.

גור בליי: למה כל כך הרבה זמן?

עמית עמיר: זו לא התקופה שהוא היה במטוס, זו לא חקירה אפידמיולוגית על הטיסה.

עמית עמיר: אנחנו לא יודעים כמה זמן תייר מסתובב בישראל.

עמית עמיר: הוא יכול להיות פה שבוע, הוא יכול להיות פה שנה.

גור בליי: זה לא על הטיסה, זה על תקופת שהייתו בישראל.

עמית עמיר: כן.

עמית עמיר: החלופה השנייה הייתה לקבוע 14 יום לאחר שהוא עזב את הארץ, אבל בשביל זה היינו צריכים שמשרד הבריאות יתחיל לנהל את רשימת הנכנסים והיוצאים מישראל.

ניצן רוזנברג: "חובת המחיקה לא תחול על מידע שעשוי לשמש להליך פלילי" אומר שכל ההצהרות לא יימחקו.

רננה שחר: לא.

רננה שחר: זה נכון לגבי אירועים שנמצאו בהם הפרות והוטל קנס מינהלי.

רננה שחר: ברגע שהוטל קנס מינהלי צריך לשמור את זה.

ניצן רוזנברג: זה אומר שאתה שומר מידע פרטי על אדם בגלל שחברת התעופה עשתה הפרה ספציפית בעניינו.

רננה שחור: זה נכון בחלק מהמקרים.

רננה שחור: היה גם נוסע שלא הגיש הצהרת בריאות והמידע בעניינו לא נשמר.

רננה שחור: אני מניחה את דעת הוועדה בזה שאני אומרת שהצהרת הבריאות היא לא התיק הרפואי האישי שלי, אלא רק שב-14 הימים האחרונים לא היו לי תסמינים.

רננה שחור: זו לא ההצהרה הכי חושפנית.

גור בליי: אנחנו נכניס את ה-60 ימים עם ההחרגה הזאת.

גור בליי: הייתה איזו שהיא בקשה של בט"פ לגבי הרשות להגנת עדים.

אילה ויינשטיין: בסעיף 44(ג) הוחרגה פעילות של כמה וכמה גופים שהאופי של הפעילות שלהם הוא מבצעי.

אילה ויינשטיין: נעשתה טעות בזה שהרשות להגנת עדים לא נכללה, לכן אנחנו מבקשים להוסיף את הרשות להגנת עדים לסעיף הזה.

מירה סלומון: בסעיפים 8 ו-12 מדובר על מסירת מידע מהעסקים למשרד הבריאות.

מירה סלומון: כמו שאדוני בוודאי יודע, משרד הבריאות מבקש להסתייע בעובדי הרשויות המקומיות לצורך ביצוע חקירות אפידמיולוגיות במאמץ לצמצם את החקירות לעד 48 שעות.

מירה סלומון: יש הכשרות שעכשיו עוברים העובדים של הרשויות המקומיות.

יעקב אשר: מה הם צריכים לעשות?

מירה סלומון: חקירות אפידמיולוגית.

יעקב אשר: הבנתי שזה עבר לצבא.

מירה סלומון: הדבר נעשה גם באמצעות הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: אנחנו מבקשים שהמפעילים שמנהלים רישום ימסרו אותו למשרד הבריאות או למי שהוסמך לכך.

יעקב אשר: את החקירות האפידמיולוגיות שאתם עושים אתם צריכים להעביר למשרד הבריאות?

מירה סלומון: בוודאי.

מירה סלומון: הנתונים שאנחנו מקבלים ממשרד הבריאות הם נתונים שאנחנו מקבלים באיחור.

יעקב אשר: אני רוצה שיהיה בסוף מישהו שיחליט.

יעקב אשר: הרי אתם לא יכולים להחליט במקומם.

מירה סלומון: אנחנו רק צריכים את הפרטים של האנשים שמגיעים לעסק כדי להתקשר אליהם ולבצע את החקירות.

מירה סלומון: אנחנו צריכים את המידע כדי לבצע את החקירות כמה שיותר מהר.

מירה סלומון: הנקודה היא לא ההחלטה.

מירה סלומון: כבר התחלנו בפעילות משותפת עם משרד הבריאות.

מירה סלומון: אנחנו רואים עיכובים בקבלת המידע.

עמית עמיר: ההצעה לא אושרה על ידי הממשלה ולא הוגשה לכנסת, אבל אפשר להגיד שאנחנו בעבודת מטה מאוד מתקדמת לגיבוש הצעת חוק נפרדת.

מירה סלומון: לא ידענו שיש הצעת חוק בעניין.

עמית עמיר: תיקון לפקודת בריאות העם, שבין השאר יסדיר את הסמכות של משרד הבריאות לדרוש מידע לצורך חקירות אפידמיולוגיות ולצורך כך גם להסתייע בגורמים אחרים.

יעקב אשר: כגון צבא.

יעקב אשר: כרגע הצבא לא יכול לסייע לכם?

עמית עמיר: את זה אנחנו לא אומרים.

יעקב אשר: על סמך מה הצבא היום עוזר לכם?

עמית עמיר: יש סמכות כללית מכוח סעיף 20 לפקודת בריאות העם.

עמית עמיר: חשבנו שנכון להסדיר את הנושא הזה בחקיקה.

יעקב אשר: בסמכות הכללית הזאת גם הם נמצאים?

עמית עמיר: הסמכות היא של מי שמוסמך.

עמית עמיר: משרד הבריאות לא הציג צורך להסמיך כאן את הרשויות המקומיות.

עמית עמיר: הרשויות המקומיות, אם יסייעו או אם הן מסייעות למשרד הבריאות, פועלות לפי הסמכות של משרד הבריאות כמסייעות, לא כבעלות סמכות.

מירה סלומון: ביקשתם מאיתנו להצטרף למאמץ.

מירה סלומון: אנחנו לא ביקשנו את זה לעצמנו.

מירה סלומון: אנחנו כבר היום מקבלים ממשרד הבריאות מידע על חולים, על חייבים בבידוד.

יעקב אשר: את מקבלת את זה פר חולה, לא פר חנות.

מירה סלומון: אנחנו מתבקשים לסייע בביצוע חקירה אפידמיולוגית, כאשר חלק מהשלבים של חקירה אפידמיולוגית זה לבדוק את המסלול של האנשים, לראות מי עוד יכולים היו להידבק.

עמית עמיר: יש פה שני דברי חקיקה שמקודמים כמעט במקביל.

יעקב אשר: מה אומרת החקיקה ההיא?

עמית עמיר: הכיוון של עבודת המטה היא לאפשר תחת איזה שהם כללים והבנייה מסודרת.

עמית עמיר: זה סעיף שהמטרה שלו היא להורות על שמירה של מידע לצורך חקירה אפידמיולוגית.

עמית עמיר: כיום חקירה אפידמיולוגית מבוצעת לפי הסמכות שקיימת בפקודת בריאות העם, אבל יש כוונה להציע איזה שהוא תיקון לפקודה.

יעקב אשר: מירה, אל תעזרו אם לא יהיה לכם מידע.

גור בליי: הדבר האחרון זו הבקשה של היושב-ראש לגבי הנושא של איסור שהייה של לקוח בעסקים סגורים, ועל כך שאם הוחלט על איסור שהייה, זה יהיה רק אחרי שתינתן התראה ללקוח.

גאל אזריאל: האם הוועדה תהיה מוכנה לשקול שאת הדבר הזה נעגן בתקנות, לא ברמת החוק?

יעקב אשר: אני מעדיף שלא.

גאל אזריאל: בסעיף 7 יש לנו הגבלה על שהייה במרחב הציבורי.

גאל אזריאל: אם אנחנו כותבים משהו לגבי סעיף 8, אז יש שאלה לגבי סעיף 7.

יעקב אשר: סעיף 7 מדבר על מקום פתוח לציבור.

יעקב אשר: כמו שיש התראה בסעיף 7, כך צריכה להיות התראה בסעיף 8 לאנשים, לא לבעל העסק.

יעקב אשר: אני מבקש לנסח את זה ברוח הדברים האלה.

יעקב אשר: יש הבדל בין בעל עסק שעושה את זה ממניעים כספיים, לבין לקוח שהגיע במקרה או לא במקרה.

נירית להב קניזו: הבעיה בהתראה היא לא עם אלה שנשארים באותו רגע, אלא עם אלה שחוזרים לאותו עסק יום למחרת.

יעקב אשר: תאמיני לי שאנשים שהוציאו אותם החוצה ממקום לא יבואו כל כך מהר לאותו מקום.

נירית להב קניזו: לגבי חלק מהאנשים אתה צודק.

יעקב אשר: יהיו גם אנשים שלמרות שהם קיבלו קנס הם יבואו עוד פעם לאותו מקום ויקבלו עוד פעם קנס.

יעקב אשר: כמו שיש בעלי עסקים עשירים, כך יש גם לקוחות עשירים במקומות מסוימים.

גור בליי: אפשר לכתוב בפורמט של איסור התקהלות: ובכלל זה סירוב להוראה על איסור שהייה בהם.

גאל אזריאל: אנחנו בוחנים את האפשרויות השונות.

גאל אזריאל: אם כבוד היו"ר יסכים שנעבוד על זה בהמשך הערב, נמשיך לעבוד על זה וננסה לתת תשובה בלילה או מחר בבוקר.

יעקב אשר: זה צריך להיות בנוסח.

יעקב אשר: הנוסח צריך לצאת היום לחברי הוועדה.

גאל אזריאל: ננסה לעבוד לפי הלו"ז של הוועדה.

יעקב אשר: אני מבקש שבשעה-שעתיים או שלוש הקרובות יצא נוסח לחברי הוועדה, לא יותר מאוחר.

יעקב אשר: תודה רבה, הישיבה נעולה.