ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 110, 2020-09-14 13:00

מיכאל מלכיאלי: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: על סדר-היום: צו הארכת תקופות (הוראה שעה - נגיף הקורונה החדש) (אישורים רגולטוריים), התש"ף-2020.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה.

 << אורח >> דוד ימין: שלום אדוני, עו"ד ימין דוד, לשכה משפטית, משרד ראש הממשלה.

 << אורח >> דוד ימין: זה צו של ראש הממשלה.

 << אורח >> דוד ימין: כשהתחילה תקופת הקורונה נוצרה בעיה, נוצרה בעיה משני כיוונים: אחת, מצד אחד, משרדי ממשלה לא היו בטוחים שהם יכולים לעמוד, כי היו הגבלות על הפעילות של המשרדים – לעמוד בחידושי רשיונות והיתרים, זה מצד אחד.

 << אורח >> דוד ימין: מהצד השני של המטבע, עסקים שנקלעו פתאום למצבים שמתפקדים חצי או רבע מהתפקוד, חלק סגורים, היה להם קשה להגיע ולחדש רשיונות והיתרים במועד.

 << אורח >> דוד ימין: אנו מדברים על כלל הרשיונות בעולם הרגולטורי.

מיכאל מלכיאלי: מרשיונות נהיגה ועד היתרי בנייה.

 << אורח >> דוד ימין: בדיוק.

 << אורח >> דוד ימין: הבעיה היתה על היתרי בנייה, אבל היתרי בנייה טופלה בנפרד, אבל הבעיה היתה כללית.

 << אורח >> דוד ימין: מה שנקרא, אם יש לך שפעת אתה רוצה שייתנו לך את ההארכה, להגיש את העבודה שהיית צריך להגיש בעוד שבוע – תגיש אותה בעוד שבועיים.

 << אורח >> דוד ימין: זה מה שעשינו בהתחלה בתקנות שעת חירום.

 << אורח >> דוד ימין: בתקנות שעת חירום הארכנו את זה לתקופה של חודשיים, תוך תקווה שנספיק להגיע לכנסת בזמן ולהעביר הוראת שעה שמאריכה – גם לוקחת את התקופה שלגביה מאריכים וגם מאריכה ליותר זמן.

 << אורח >> דוד ימין: הוראת השעה עברה בכנסת בוועדת הקורונה של חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, שם נקבע כי התקופה הקובעת תהיה עד 30 ביוני, ואחריה נקבע חודשיים – מעל 30 ביוני, קיבל הארכה של חודשיים.

 << אורח >> דוד ימין: הוראת השעה הסמיכה את ראש הממשלה בצו להאריך את התקופה הקובעת, וכעת באישור הממשלה ובאישור הוועדה - עברנו את אישור הממשלה ועכשיו אנחנו פה כדי לקבל את אישור הוועדה.

 << אורח >> דוד ימין: מה שניסינו לעשות פה – לטפל הכי מקרו שאפשר.

 << אורח >> דוד ימין: אתה רוצה להגיד: כל המשק הוא בבעיה ואני צריך לאפשר להם הארכה תוך הניסיון לאזן כמובן בין האינטרס הציבורי שבשבילו נועד הרשיון לבין העובדה שלחלק מהעסקים קשה להגיע כדי לחדש רשיון.

 << אורח >> דוד ימין: הגענו למסקנה ששלושה חודשים זה משהו שרוב הרשיונות יכולים לספוג.

 << אורח >> דוד ימין: מה הכוונה – כשאני נותן למישהו רשיון לשנה או לשנתיים, המועד של 12 חודשים לא ממעמד הר סיני.

 << אורח >> דוד ימין: אפשר באותה מידה לקבוע שהרשיון יהיה ל-15 או ל-9 חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: לכן אמרנו שרוב האינטרסים הציבוריים מסוגלים לספוג את זה שהרשיון יחודש טיפה מאוחר יותר.

 << אורח >> דוד ימין: חשוב לציין שזה לא אומר שאתה לא צריך לעמוד בחובות.

 << אורח >> דוד ימין: כלומר זה שהאריכו לך את הרשיון זה לא אומר שאתה יכול לא לעמוד בתנאי הרשיון.

מיכאל מלכיאלי: תנאי הסף שקיבלת את הרשיון תקפים גם לשלושה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: נכון, והתנאים שאתה צריך לעשות תוך כדי.

מיכאל מלכיאלי: מה עם האגרה של התשלום?

יובל רויטמן: בתקופת הארכה פטרנו מתשלום האגרה לתקופה הנוספת.

 << אורח >> דוד ימין: מול האינטרס הזה של לאפשר למשק לפעול, סמכנו על כל הרגולטורים שיגידו לנו: בתחום שלי אני לא יכול לספוג הארכה של שלושה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: זה בלתי אפשרי.

 << אורח >> דוד ימין: בזה אפשרנו להכניס את התוספת השנייה ואחרי זה לצו גם את התוספת השלישית – אם מגיע רגולטור ואומר: בתחום שלי אני לא מסוגל, יש דין ודברים בינו לבין היחידה המקצועית אצלנו, אחרי זה ראש הממשלה מאשר או לא מאשר ומחריגים את זה.

מיכאל מלכיאלי: מי אמר שאצלו לא טוב שלושה חודשים?

 << אורח >> דוד ימין: אתן לא שמות ספציפיים אלא את ההיגיון שעומד מאחורי זה.

 << אורח >> דוד ימין: יש למשל, אישורים שמטבעם לא להתחדש.

 << אורח >> דוד ימין: לכן אם אני מקבל למשל אישור לעשות ניסוי בתרופה מסוימת, זה לא מטבעו מתחדש.

 << אורח >> דוד ימין: בהתאם לתוצאות הניסוי, יחליטו, אם להאריך או לא להאריך.

 << אורח >> דוד ימין: יש כל מיני רשיונות עונתיים, שבתום העונה תם הרשיון.

מיכאל מלכיאלי: למשל, סגירת חורף של תכנון ובנייה.

 << אורח >> דוד ימין: למשל.

 << אורח >> דוד ימין: היו כאלה שהמועד שלהם הוא מאוד קצר.

 << אורח >> דוד ימין: למשל, כאלה שעובדים באבק מזיק.

 << אורח >> דוד ימין: אנשים שעובדים בזה צריכים לעשות בדיקות כל חצי שנה.

 << אורח >> דוד ימין: זה זמן מאוד קצר.

 << אורח >> דוד ימין: אם מעכבים להם את הבדיקה בשלושה חודשים, יכול להיות שאתה בודק אותם אחרי שהמחלה התחילה והאדם המשיך לעבוד באבק מזיק כשיש לו כבר מחלה שאסור לו לעבוד אתה.

 << אורח >> דוד ימין: אלה היו הכיוונים.

 << אורח >> דוד ימין: היו עוד כיוונים כמו אלה שאמרו:

 << אורח >> דוד ימין: אצלי חידוש הרשיון מאוד פשוט – בסך הכול תשלום אגרה של כמה מאות שקלים באינטרנט, אז אמרנו: אז אין סיבה לייצר לחץ על המערכת, לדחות את זה - אדם נכנס לאינטרנט, מחדש את האגרה.

מיכאל מלכיאלי: אם זה חצי שנה, אז אפשר להאריך בחודש וחצי.

מיכאל מלכיאלי: זו אותה פרופורציה.

 << אורח >> דוד ימין: לפעמים זו אותה פרופורציה ולפעמים זה בעייתי, כי לפעמים אלה תקופות כאלה ואחרות.

 << אורח >> דוד ימין: אגב, אם היינו באמת נתקלים בקריאה מהשוק – אלה דברים שנעשו בזמן מאוד מהיר, וצריך לעשות מהלכים שחלים על כל השוק.

 << אורח >> דוד ימין: מטבעם הם לא הכי מדויקים, לא ברזולוציה הכי מפורטת, אבל אם היינו מקבלים שאנשים שיש להם רשיון לחצי שנה, מאוד קשה להם לחדשו, אולי אפשר היה לעשות בשבילם משהו מיוחד לשבועיים.

 << אורח >> דוד ימין: אבל לא עבדנו ברזולוציות האלה אלא ברזולוציות של איזה מענה אנו יכולים לתת למשק באופן כללי, ולראות את התגובות שאנו מקבלים, איפה צריך לקבל התערבות ספציפית.

 << אורח >> דוד ימין: אני שמח לומר שלא קיבלנו הרבה תגובות חריגות אם בכלל.

 << אורח >> דוד ימין: עד פה, תודה.

יובל רויטמן: אגב, עוד קטגוריה היא רשיונות לעסוק בתחומים מסוכנים, שבהם אתה אומר:

יובל רויטמן: אני לא רוצה לעשות הארכה אוטומטית אלא אני מחייב אותם ללכת ולבדוק שוב את הסוגיה.

יובל רויטמן: גם את זה החרגנו מתחולת החוק.

אפרת חקאק: אילו סוג היתרים כן קיבלו הארכה?

 << אורח >> דוד ימין: כל רשיונות עסק.

 << אורח >> דוד ימין: לכל רשיונות העסק, לצורך העניין, יש נותני אישור לצדם, אז הרבה פעמים לנותני האישור יש אישורים ספציפיים.

 << אורח >> דוד ימין: חלק מרשיון העסק לפעמים זה לא חלק מרשיון העסק.

 << אורח >> דוד ימין: אפשר לדבר על חומרים מסוכנים, על אישורי משטרה, על אישורים של משרד הבריאות בהיבטים האלה מתוך המחשבה שכשנותנים לעסק רשיון לחמש שנים לצורך העניין, הנקודה של חידוש הרשיון בעוד חמש שנים היא לא זו שבה צריך לשמור על תנאי הרשיון.

 << אורח >> דוד ימין: תנאי הרשיון הוא אמור לשמור לאורך כל חמש השנים, וההליך הבירוקרטי של החידוש ייתן לו הארכה להתארגן, כי בטח לא היה מאורגן.

 << אורח >> דוד ימין: למשל, אישורים של משרד החקלאות שרלוונטיים להרבה דברים.

 << אורח >> דוד ימין: אישורי תקינה – חלקם אישורי תקינה וייבוא.

 << אורח >> דוד ימין: חלק מהם אמורים להיות מוחרגים.

 << אורח >> דוד ימין: אני לא יודע אם הצו יספיק להגיע היום.

 << אורח >> דוד ימין: ידברו על זה כשיבקשו את ההחרגה הספציפית הזאת.

אפרת חקאק: העסקים שהאריכו להם אוטומטית את הרשיון קיבלו מסמך עם התאריך החדש?

מיכאל מלכיאלי: השוטר שעוצר מישהו עם רשיון שכתוב: פג תוקפו – יסביר לשוטר שבכנסת האריכו?

 << אורח >> דוד ימין: הרשיונות האלה הם לרוב מול הרגולטורים.

 << אורח >> דוד ימין: הרגולטורים יודעים.

 << אורח >> דוד ימין: גם לרשיון רכב יש רגולטור – משטרה, משרד הרישוי.

מיכאל מלכיאלי: שוטר בשטח שקורא תאריך, איך יידע?

 << אורח >> דוד ימין: אני מניח שהמשטרה הדריכה את השוטרים שלה אם חידוש הרשיון אינו נדרש.

מיכאל מלכיאלי: מניסיוננו, גם כשהמשטרה מדריכה, השוטרים לא תמיד מבינים את זה.

יובל רויטמן: היתה התייחסות ברמת רגולטור.

יובל רויטמן: לכל רגולטור הובהר מה המהלך.

יובל רויטמן: הם גם היו צריכים לומר אם הם רוצים להחריג מתוך המהלך.

יובל רויטמן: כל רגולטור פעל מול השוק שמפקח עליו.

יובל רויטמן: לא קיבלנו תלונות בנושא.

אפרת חקאק: תוכלו להסביר לפרוטוקול מה המשמעות האופרטיבית של הבקשה עכשיו להארכה?

אפרת חקאק: לאילו מועדים?

מיכאל מלכיאלי: מה התאריכים המדויקים?

יובל רויטמן: אנו עושים פה הארכה של התקופה הקובעת שקבועה בסעיף 1 לחוק.

יובל רויטמן: כיום החוק מדבר על התקופה הקובעת מיום י"ד אדר התש"ף, 10 במרס 2020 עד ח' בתמוז התש"ף 30 ביוני.

יובל רויטמן: אנו מאריכים את התקופה הקובעת בשלושה חודשים נוספים.

יובל רויטמן: לגבי שלושת החודשים הללו, כל רשיון שפוקע לראשונה יוארך בשלושה חודשים.

יובל רויטמן: לאחריהם, לגבי שני החודשים העוקבים בהתאם לתוספת שהיתוספה בדיוני הוועדה בחקיקת החוק, תהיה תקופת הארכה של עשרה שבועות לגבי כל רשיון שפוקע לראשונה בחודשיים הללו.

יובל רויטמן: זו המשמעות.

יובל רויטמן: אני רוצה לחדד – התעוררה שאלה משפטית לאחר חקיקת החוק, האם יש הארכה על הארכה.

יובל רויטמן: יש דעות לכאן ולכאן.

יובל רויטמן: העמדה המשפטית שלנו והפרשנות שלנו נשענת גם על הרציונל שחברי הסביר, היא שזה רק אישורים שפקעו לראשונה, כלומר שאין הארכה על הארכה.

יובל רויטמן: הרציונל הוא שהאיזון שעשינו היה הארכה של שלושה חודשים שזה במירכאות הסיכון לאינטרס הציבורי שאנו מוכנים לשאת בו, למול ההארכה האוטומטית.

יובל רויטמן: זה יחול גם בתקופת ההארכה הנוספת.

יובל רויטמן: כל רשיון שיפקע לראשונה בתקופה הזו יוארך לפרק זמן של שלושה חודשים.

מיכאל מלכיאלי: זה בעיה כי יש רשויות שלא מתכנסות כדי לחדש את האישור.

מיכאל מלכיאלי: למשל, היתרי הבנייה.

יובל רויטמן: הם מוחרגים מהחוק, היתרי הבנייה.

יובל רויטמן: אישור רגולטורי לפי חוק התכנון והבנייה לפי סעיף 1 לתוספת השנייה מוחרג בצורה מלאה מכל ההארכות.

 << אורח >> דוד ימין: כי זה טופל בחקיקה נפרדת.

מיכאל מלכיאלי: נעבור לרשיון הנהיגה.

מיכאל מלכיאלי: יש אנשים שנגמרו להם הנקודות, והרשיון לא בתוקף, והוא צריך לחדש את הרשיון על-ידי קורס, כל מיני פטנטים של המשטרה.

מיכאל מלכיאלי: הוא בא ל-12 שעות.

מיכאל מלכיאלי: כאילו אז יהיה נהג טוב יותר.

מיכאל מלכיאלי: האם זה רתיעה?

מיכאל מלכיאלי: עונש?

מיכאל מלכיאלי: צריך לחשוב על זה.

מיכאל מלכיאלי: בעיה קשה.

מיכאל מלכיאלי: שום חכמה לא יוצאת משם.

מיכאל מלכיאלי: תפרנס שני מרצים, לא יותר מזה.

מיכאל מלכיאלי: כך החליטו השרים לדורותיהם.

מיכאל מלכיאלי: הרי אין עכשיו, בגלל הקורונה, לימודים.

מיכאל מלכיאלי: מה יעשו אותם אנשים?

 << אורח >> דוד ימין: לא טיפלנו בהכרח בזה.

 << אורח >> דוד ימין: זה בהחלט חשוב.

 << אורח >> דוד ימין: אני מציע להפנות את זה למשרד התחבורה.

מיכאל מלכיאלי: אתם החלטתם שלא עושים הארכה על הארכה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: לעשות הארכה על הארכה במקרה הדרמטי הזה, כי משרד הרישוי אין לו קורסים ללמד נהגים סוררים שנתפס פעם בלי חגורה.

יובל רויטמן: החוק הזה והפתרון שנתן במסגרתו הוא פתרון רוחבי, חל באופן רחב כדי לתת פתרון כלל משקי.

יובל רויטמן: כל רגולטור האחריות שמורה לו והוא צריך לטפל בסוגיות שנתונות לטיפולו באופן ישיר.

יובל רויטמן: למשל, בתחום רשיונות רכב, למיטב זיכרוני, לפני שחוקקנו את החוק הזה, ואף לפני שהתקנו תקנות שעת חירום, משרד התחבורה קבע הסדר ייחודי בתקנות שהאריך את רשיונות הנהיגה מכוח הסמכויות שנתונות.

יובל רויטמן: הם עשו את זה בשלב הראשון לפני שנכנס לתוקף תקנות שעת חירום והחוק עצמו, כי יש להם סמכויות ועשו זאת מכוחן.

יובל רויטמן: אני לא מכיר את הבעיה הספציפית שכבוד היושב-ראש ציין אבל אם יש בעיה קונקרטית כזו, הרגולטור הספציפי צריך לתת לה מענה.

יובל רויטמן: אם נראה שיש משהו רוחבי, שצריך לתת לו מענה בצורה רוחבית - שאנו לא מכירים כרגע ולא הוצף לנו – כמובן נשקול איך לטפל בזה, ובמידת הצורך נחזור לכבודכם עם הצעה מתאימה לחקיקה כדי להסדיר את זה.

מיכאל מלכיאלי: כבודו ייקח על ראשו בדיונים שלכם, על מקומות שאי-אפשר לחדש פעם נוספת - אולי שם להחריג שכן יהיה כפל מבצעים, 1 על 1.

 << אורח >> דוד ימין: החקיקה, כפי שהיתה, היא אושרה.

 << אורח >> דוד ימין: אין דרך לחזור אחורה.

 << אורח >> דוד ימין: כפי שאמר חברי, רגולטור ספציפי יכול להאריך הארכה על הארכה כמה שהוא רוצה בתהליך.

 << אורח >> דוד ימין: אנחנו ניסינו לעשות שלא יצטרכו להגיע לפה כולם, וכל אחד לתקן את שלו.

 << אורח >> דוד ימין: אמרנו: נעשה משהו שיענה לכולם.

מיכאל מלכיאלי: ד"ר איתי גור אריה, ההסתדרות הרפואית בישראל, בבקשה.

איתי גור-אריה: תודה.

איתי גור-אריה: אני מייצג את ההסתדרות הרפואי ומייצג באופן ספציפי את איגוד רופאי הכאב.

איתי גור-אריה: כיושב-ראש איגוד רופאי הכאב, אנו נתקלנו בבעיה בחידוש רשיונות הקנאביס.

איתי גור-אריה: החידוש הזה נעשה כמו כל החידושים למשך שלושה חודשים לפי ההחלטה הזו.

איתי גור-אריה: לא מדובר רק ברשיון אלא גם במרשמים שניתנים יחד עם הרשיון.

איתי גור-אריה: מטופל מקבל רשיון לשלושה חודשים, חצי שנה, שנה, ויחד אתם הוא מקבל רשיונות חודשיים שעומדים באותו רשיון, כלומר בהארכה המינהלית שהארכתם, החולה קיבל אוטומטית שלושה מרשמים נוספים.

איתי גור-אריה: יש פה כמה בעיות: אחת, היתה כבר הארכה מינהלית נוספת של כמעט שנה אז לפעמים יש חולים שלא נראו שנתיים על-ידי הרופא שלהם ועדיין ממשיכים לקבל, ואם תהיה הארכה על הארכה, הם יקבלו עוד שלושה חודשים.

איתי גור-אריה: זה לא רק הרשיון שהם מקבלים; הם מקבלים גם מרשם שניתן להם שאתו הם יכולים ללכת לבית המרקחת לקבל תרופה.

איתי גור-אריה: כלומר הוועדה החליטה שבסדר לתת מרשמים של תרופות – במקרה זה של קנאביס רפואי שמשמש כתרופה – להמשיך לתת אותם על סמך החלטה מינהלית.

איתי גור-אריה: האם זה מסוכן לחולה?

איתי גור-אריה: האם זה יותר מדי?

איתי גור-אריה: האם זה פחות מדי?

איתי גור-אריה: האם צריך לשנות את זה?

איתי גור-אריה: האם צריך לשנות את הסוג?

איתי גור-אריה: כל ההחלטות האלה נפלו עכשיו על סמך אותה הארכה מינהלית.

איתי גור-אריה: מעבר לכך, כנציגם של הגופים אני רוצה למחות על זה כי הרשיונות יוצאים על שמו של הרופא שבפעם האחרונה נתן.

איתי גור-אריה: הרופא לא ראה אותו שנה וחצי.

איתי גור-אריה: הרשיון החדש שהוא מקבל נרשם על שמו של אותו רופא.

איתי גור-אריה: במסמך כתוב: באחריותו של ד"ר כך וכך שנתן את הרשיון.

איתי גור-אריה: לא רק זאת – על המרשמים – מאחר שהיום הם ממוחשבים דרך היחידה של קנאביס רפואי במשרד הבריאות, יש החתימה הדיגיטלית של המרשם, אז גם המרשמים יוצאים כאשר על המרשם יש חותמת ושם הרופא שבכלל לא מודע אליהם, שאין לו שום שליטה – דבר בעייתי גם מבחינת אחריות הרופא אבל גם בהחלטה הציבורית האם לתת לחולה הזה לקבל את המרשמים.

איתי גור-אריה: בנושא הזה אין אפשרות להאריך כי זו הארכה כללית; צריך לעשות משהו ספציפי.

איתי גור-אריה: פנינו ליובל לנשפט, הרגולטור במשרד הבריאות שמטפל ביקר.

איתי גור-אריה: הוא אמר שזו החלטה של המדינה ולכן ימשיך לתת את הרשיונות האלה.

איתי גור-אריה: לכן פנינו אליכם כדי לנסות לקבל מזור בנושא.

איתי גור-אריה: תודה.

אפרת חקאק: אומר שוב את מה שהנציגים ממשרד המשפטים ומראש הממשלה אמרו - לוועדה כעת אין סמכות לעשות דיפרנציאציה באישורים.

אפרת חקאק: הבקשה היא לאשר או לא לאשר את ההארכה.

יובל רויטמן: ד"ר גור אריה הצביע בדיוק על מה שאמרתי לפני כמה דקות – שאנחנו לא רוצים לעשות הארכה על הארכה בדיוק מהטעם הזה – אם נתנו הארכה של שלושה חודשים בהארכה הרוחבית הקודמת, ואנחנו לא רוצים שתהיה הארכה של עוד שלושה חודשים למי שכבר קיבל את שלושת החודש בדיוק משום שיצטרך לחזור לרופא ולקבל את המרשם לפי התנאים העדכניים.

יובל רויטמן: אני לא מכיר את הנסיבות הפרטניות ויש גם הסדרים בתוך החקיקה שהיו מאפשרים להחריג אישורים כאלה ואחרים – לא יודע מה הנסיבות פה – אבל אנו הולכים באותו קו מחשבה של ד"ר גור אריה.

יובל רויטמן: אנחנו לא מאפשרים הארכה נוספת על הארכה שכבר ניתנה לאדם פרטני שהרשיון שלו פקע בתקופה הרלוונטית.

אפרת חקאק: האם בהמשך תוכלו לברר עם הרגולטור במשרד הבריאות, למה החליטו לא להחריג את אותם מרשמים?

יובל רויטמן: נעביר להם את ההערה הקונקרטית, אבל החשש שהצביע, יש מענה במה שאמרנו.

אפרת חקאק: אני מניחה שיסכים אתך לא להאריך מעבר לשלושה חודשים, אבל מניחה שיבקש שגם ההארכה הראשונה של שלושה חודשים, לא תינתן.

יובל רויטמן: נעביר להם את ההערה.

יובל רויטמן: זה שיקול דעת מקצועי שלהם.

יובל רויטמן: הם הגורמים המקצועיים שעוסקים בכך.

יובל רויטמן: הם מאזנים בין השיקולים השונים.

איתי גור-אריה: אני מחדד – זה כמו שתלך לרופא, שייתן לך אנטיביוטיקה לשבועיים, והרגולטור יחליט: למה?

איתי גור-אריה: ניתן לעוד שלושה חודשים.

איתי גור-אריה: לרגולטור אין היכולת להחליט פר חולה ספציפי, האם רפואית מגיע לו וצריך לעשות את זה.

איתי גור-אריה: זה לא רשיון רכב – נהג עד היום בסדר, אז ניתן לו עוד שלושה חודשים.

איתי גור-אריה: זה לתת לו מרשם לתרופה לשלושה חודשים נוספים, או לשלושה חודשים כלשהם על סמך החלטה רגולטורית ולא על סמך החלטה רפואית.

 << אורח >> דוד ימין: זו ביקורת עניינית לגמרי.

 << אורח >> דוד ימין: אם זיכרוני אינו מטעה אותי – ואיני יכול להתחייב על זה – זה היה מוחרג כשהגיע לפה לדיון בפעם הראשונה והוועדה בחרה להסיר את זה מההחרגה.

 << אורח >> דוד ימין: איני בטח בזה.

 << אורח >> דוד ימין: אסתכן בעוד משהו שאומר – אולי אז היתה מחשבה – ואיני זוכר לגמרי, כי לא התכוננתי על זה לדיון הזה – מחשבה שאפשר להפריד בין הרשיון למרשם – שזה שיש למישהו רשיון להחזיק קנאביס, לא שולל מהרופא לומר: את המרשם שלך אני לא מחדש, אבל כל זה מהזיכרון של משהו שהיה לפני שלושה חודשים.

 << אורח >> דוד ימין: נעביר את הפנייה למשרד הבריאות, ונבדוק אותה לעומק.

איתי גור-אריה: תודה.

אפרת חקאק: אני מניחה שבעוד כמה חודשים תרצו לבוא לתקן את החקיקה, ויש סיכוי שתרצו לתקן את החקיקה הראשית ולעשות עוד הארכה, אם שגרת הקורונה תימשך.

אפרת חקאק: אם כן, נשמח אם תוכלו לעשות טיפה יותר סדר ברשימות של ההיתרים והרשיונות שיש לכם אצל כל רגולטור.

יובל רויטמן: אפשר לטעון כל טענה, ונשמח לקבל.

יובל רויטמן: יש רשימה מאוד מסודרת של החרגות.

אפרת חקאק: אבל לא של רישומים ואישורים שכן נותנים.

אפרת חקאק: כל רגולטור היה יכול למסור – כמו שמסרו לכם את החריגים שלהם, היו יכולים למסור את רשימת האישורים שהם נותנים בשגרה.

 << אורח >> דוד ימין: ההבדל בין שני התהליכים שמוצעים – חודש עבודה לשנה עבודה.

 << אורח >> דוד ימין: אם יירש ממני למה, אני יכול לפרט למה תהליך שבו לקבל את רשימת כל האישורים ולפרט אותם ולעשות בטבלאות וזה - לפעמים המצוין הוא האויב של הטוב.

 << אורח >> דוד ימין: היה אפשר להגיע לחקיקה כל כך מסודרת אם לא היינו עושים שום דבר אחר במשך חמישה חודשים נניח, אבל מכיוון שנאלצנו לטפל בעוד ועוד דברים, המצב המאוזן, שלדעתנו היה מאוזן, לעשות החרגה כללית, וכל מי שסבור – והרגולטורים זה לחם חוקם.

 << אורח >> דוד ימין: הם אחראיים על התחום - יכולים לומר: אצלי זה לא עובד.

אפרת חקאק: אני לא חולקת על זה שזו שיטה טובה לחקיקה.

אפרת חקאק: נראה לי באמת נכון לעשות בחקיקה, שכותבים רק את החריגים, אבל מבחינת העבודה של הוועדה, וגם שלכם - ככל שיש לנו יותר מידע אנו יכולים יותר להעביר ביקורת ולהבין מה המשמעות של מה שהוועדה מחליטה.

אפרת חקאק: אם כל רגולטור היה יכול לשלוח לכם רשימה, כמה שיותר רגולטורים שעושים את זה - טוב.

 << אורח >> דוד ימין: מקובל.

מיכאל מלכיאלי: אבירם אלון, בבקשה, התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים.

אבירם אלון: תודה רבה לוועדה.

אבירם אלון: אנו, ענף אולמות האירועים, סגורים כבר במשך קרוב לחצי שנה.

אבירם אלון: יש לנו הבלחות קצרות לעבודה של מספר שבועות.

מיכאל מלכיאלי: אם אתם רוצים להיות פתוחים, משרד הבריאות הוציא מייל מסודר, שכתב שם שמעדיף את הפיראטיים מאשר את המסודרים.

מיכאל מלכיאלי: אתה מכיר את המסמך הזה.

מיכאל מלכיאלי: לכן לכו תהיו פיראטיים.

אבירם אלון: אני מכיר את המסמך הזה.

אבירם אלון: קיבלנו אותו באופן ישיר.

אבירם אלון: כיוון שזו לא הוועדה הנכונה להתייחס אליו, אתייחס למשהו אחר.

אבירם אלון: השאלה שלי לנציגים – מה קורה עם ענפים כמו שלנו, שאנו סגורים במשך תקופה כל כך ארוכה ואיפה ההסתייגויות או ההתייחסויות בנושא הזה כלפי ענפים כמו שלנו, ענפים בודדים, שסגורים כל כך הרבה זמן ולא צפויים להיות פתוחים לעוד הרבה זמן?

אבירם אלון: האם יש התייחסויות לכך?

יובל רויטמן: כפי שאמרנו, ההתייחסות שלנו היא רוחבית.

יובל רויטמן: נתנו פתרון רוחבי לכלל המשק.

יובל רויטמן: כל מצב ספציפי, יש רגולטור רלוונטי ויש לפנות אליו.

יובל רויטמן: יש לו אחריות ותפקיד וסמכות לתת מענה לתחום שהוא מופקד עליו.

מיכאל מלכיאלי: אבירם צודק.

מיכאל מלכיאלי: התחום שלהם לצערנו מוזנח.

מיכאל מלכיאלי: לא מטפלים בהם כמו שצריך.

מיכאל מלכיאלי: משרד הבריאות באופן רשמי אומר – לכו לפיראטיים, עזבו את בעלי תו הסגול.

מיכאל מלכיאלי: הטענה היא לא אליך.

יובל רויטמן: לא מכיר את הנסיבות הפרטניות.

מיכאל מלכיאלי: כמשתתף בחתונות אני מכיר.

מיכאל מלכיאלי: מירה סלומון, מרכז השלטון המקומי.

מירה סלומון: שלום ותודה רבה, אדוני, על זכות הדיבור.

מירה סלומון: אנו לא מתנגדים להארכה של תוקף האישורים הרגולטוריים עד סוף 2020.

מירה סלומון: לגבי 2021, אנו סבורים שאין מקום להאריך באופן אוטומטי.

מירה סלומון: אנו חושבים, שצריך לדבר אתנו על מנגנון לשיפוי בגין אגרות שאמורות להשתלם בין קביעת רשיונות חדשים.

מירה סלומון: זה צריך להיעשות בהידברות אתנו, ולא נעשתה הידברות אתנו בנושא.

מירה סלומון: בעיקר אנו חושבים, שדברים כאלה צריכים לעשות תוך חשיבה עם השלטון המקומי, וזה לא בוצע.

מיכאל מלכיאלי: האם השלטון המקומי באופן גורף הנחה את כל הרשויות, למשל, להאריך לכולם באופן אוטומטי את היתרי הבנייה או התקשיתם בהנחיה הזו?

מירה סלומון: בנושא היתרי הבנייה מי שנותן הנחיות הוא מינהל התכנון שכיום יושב תחת משרד הפנים.

מירה סלומון: בעבר היה תחת משרד האוצר.

מירה סלומון: כפי שנאמר בדיון, אנו נמצאים בנושא התכנון והבנייה תחת חקיקה אחרת.

מירה סלומון: לאחרונה אפילו נחקק חוק בעידודה של ועדת הפנים והגנת הסביבה, לקיום ישיבות ועדות תכנון ובנייה בהיוועדות מרחוק; אפילו לא בהתכנסות ישירה ככל שהדבר נדרש בשל נסיבות הקורונה.

מירה סלומון: כלומר יש מעטפת שלמה אחרת שמוסדרת בחקיקה אחרת ביחס לתכנון ובנייה.

מירה סלומון: אנו כמרכז השלטון המקומי לא הנחינו ולא המלצנו לכאן או לשם.

מיכאל מלכיאלי: צריך.

מיכאל מלכיאלי: יש הנחיות של מינהל התכנון שלא מכובדות בחלק מהרשויות, וכדאי ליישם אותן.

מיכאל מלכיאלי: צודקת – זה לא הדיון.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף משהו בהקשר הדיון הזה?

מיכאל מלכיאלי: נעלה את זה להצבעה.

מיכאל מלכיאלי: מי בעד?

מיכאל מלכיאלי: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

מיכאל מלכיאלי: פה אחד.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, הישיבה נעולה.