ועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-09-09 09:30

קטי קטרין שטרית: שלום לכולם, היום יום רביעי, כ' באלול התש"ף.

קטי קטרין שטרית: אני מודה ליושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה והשוויון המגדרי, חבר הכנסת עודד פורר, על כך שהחליט להקים ועדת חשובה כל כך ונתן לי את הזכות לעמוד בראשה.

קטי קטרין שטרית: אני מודה מקרב לב למנהלת הוועדה, אריאלה אהרון, על העבודה היסודית והחשובה שהיא עושה.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לפתוח בנתונים מדוח מבקר המדינה שפורסם במאי 2020 לגבי שנת 2018.

קטי קטרין שטרית: כמובן שהנתונים הם קשים מאוד.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על 110,000 בני נוער וצעירים בגילאי 13 עד 25 שחיו במצוקה, ניתוק וסיכון גבוה.

קטי קטרין שטרית: 17,200 בני נוער במח"טים של משרד החינוך ובמסגרות יום בקהילה של משרד החינוך - מפתנים ומיתרים.

קטי קטרין שטרית: 18 ניידות רחוב לאיתור בני נוער משוטטים.

קטי קטרין שטרית: תשע מעונות ממשלתיים, כשמתוכם רק שניים שמיועדים לנערות.

קטי קטרין שטרית: 827 מקומות יש במסגרות רשות חסות הנוער, הוסטלים, פנימיות וחלופות מעצר.

קטי קטרין שטרית: 14 מסגרות של רשות חסות הנוער נסגרו בשנים 2017-2019 מתוך 48 מסגרות שהיו קיימות.

קטי קטרין שטרית: 195 בני נוער המתינו להשמה במעונות הממשלתיים, כאשר זמן ההמתנה הממוצע הוא כחצי שנה.

קטי קטרין שטרית: חברים, המספרים זועקים.

קטי קטרין שטרית: 91,000 נערים ונערות לא מטופלים, לא נמצאים במסגרת כזאת או אחרת.

קטי קטרין שטרית: רק 18 ניידות רחוב יש שמאתרות אותם ברחבי הארץ.

קטי קטרין שטרית: זמני ההמתנה להשמה במעונות הממשלתיים עורכים מספר חודשים.

קטי קטרין שטרית: הנערים והנערות הממתינים לשיבוצם במעון ממשלתי הם על קצה הרצף הסיכוני.

קטי קטרין שטרית: כדי להמחיש מי הן הנערות שממתינות להשמה, אני רוצה להעלות את זכרה של הנערה מרים פרץ ז"ל.

קטי קטרין שטרית: מרים הגיעה מבית חרדי ויצאה בשאלה.

קטי קטרין שטרית: היא נשרה ממסגרות הלימודים והסתובבה ברחובות.

קטי קטרין שטרית: הוריה דאגו לה ופנו לבית המשפט.

קטי קטרין שטרית: השופט נתן צו מפורש שלפיו מרים תשהה שנה במעון "מסילה", אך מרים הייתה ברשימת ההמתנה וחזרה לביתה.

קטי קטרין שטרית: מצבה הלך והתדרדר והיא החלה להשתמש בסמים קשים.

קטי קטרין שטרית: שבוע וחצי לפני מותה היא נמצאה על ידי המשטרה שכובה בעין יעל לבדה, שתויה ונטושה.

קטי קטרין שטרית: הוצא לה צו נוסף למוסד הגמילה רטורנו, אך זה היה כבר מאוחר מידי.

קטי קטרין שטרית: ב-24 באוקטובר 2019 נפטרה מרים פרץ, בת 17 בלבד, ממנת יתר של סמים שרכש עבורה מאג'ד אליען, בן 55 ממזרח ירושלים.

קטי קטרין שטרית: יהי זכרה ברוך.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להדגיש, 195 בני נוער ממתינים להשמה במעונות ממשלתיים, רק שהמעונות הממשלתיים סגורים.

קטי קטרין שטרית: הם התקווה האחרונה שנשארה לאותן נערות, נערים ומשפחה.

קטי קטרין שטרית: יש רק שני מעונות לנערות.

קטי קטרין שטרית: אחד זה מעון "מסילה" במושב אורה, שדוח מבקר המדינה מבקר בצורה חריפה את תת התנאים וההזנחה השורה במוסד, והשני הוא "אלבוסתן" בג'וליס שמיועד לנערות מהמגזר הערבי.

קטי קטרין שטרית: זה לא מספיק.

קטי קטרין שטרית: כדי למנוע את מרים פרץ הבאה אנחנו חייבים לטפל.

קטי קטרין שטרית: איך מטפלים?

קטי קטרין שטרית: היום הגעתי כדי לשמוע את נציגי העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, את העמותות והתכניות השונות, ולקבל תמונת מצב עדכנית.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להתחיל עם איתור נערות בסיכון.

שרון קינן: החסות לא מאתרת נערים, החסות מקבלת נערים שמופנים על ידי עו"סים בקהילה או מופנים דרך שירות המבחן.

שרון קינן: ציינת שיש שני מעונות ממשלתיים לנערות.

שרון קינן: ציינת את "מסילה" ואת "אלבוסתן", שאלה שני מעונות ארוכי טווח לנערות, אבל יש לנו גם את מעון "צופייה" שמשמש לאבחון והתארגנות בשעת משבר או לאחר משבר.

שרון קינן: שלושת המעונות האלה הם המעונות היחידים שנותנים כמעונות ממשלתיים ארוכי טווח שיש בהם אפשרות של קבוצות מגן.

שרון קינן: בקבוצות מגן הרבה יותר קל לשמור על הנערות, כי קשה להן לברוח, קשה להגיע אליהן.

שרון קינן: שם קורית העבודה הטיפולית היותר מורכבת מאשר בשאר המעונות.

שרון קינן: יש מעונות נוספים במיקור חוץ, יש הוסטלים, יש פנימיות.

שרון קינן: ציינת שדוח המבקר הוגש במאי.

שרון קינן: במאי המתינו 195 נערים ונערות.

שרון קינן: היום אנחנו עומדים על 147.

שרון קינן: אנחנו משתדלים להוריד את המספרים.

שרון קינן: הקליטה למעון "צופייה", שערכה בעבר חודשים מרגע ההפניה, אורכת כשבוע-שבוע וחצי.

שרון קינן: כמעט בכל שבוע יש לנו קליטות חירום ברגע של פנייה.

שרון קינן: כך גם ב"אלבוסתן".

שרון קינן: זמני ההמתנה עדיין ארוכים, אבל אנחנו מקצרים אותם כמיטב יכולתנו.

שרון קינן: מעון "מסילה" שציינת בנוגע למרים פרץ עבר שיפוץ של שתי קבוצות המגן שלו.

שרון קינן: הייתה קבוצת מגן אחת בשיפוץ, אחת מאוישת.

שרון קינן: כיום שתי הקבוצות מאוישות, שתיהן מלאות, ויש עוד שתי קבוצות קידום במעון.

שרון קינן: אלה המקומות היחידים שיש ברשות חסות הנוער לנערות מהמגזר היהודי.

שרון קינן: יש בתכנית החומש שנכתבה ונחתמה מול משרד האוצר מעון נוסף שייבנה במהלך השנים הקרובות.

שרון קינן: כרגע הוא נמצא בתהליכי אישור תכניות.

שרון קינן: המעון הזה אמור להכיל עוד שלוש קבוצות, עוד 36 נערות.

קטי קטרין שטרית: האם יש שינוי ממאי עד עכשיו?

קטי קטרין שטרית: נכנסה לנו מגיפה שבוודאי שינתה קצת את פני הדברים.

קטי קטרין שטרית: האם בנתונים שקיבלנו יש שינוי, ואם כן, מה היקף התופעה?

שרון קינן: המספרים לא ירדו בהרבה, הם ירדו כמעט ברבע.

שרון קינן: היו 195.

שרון קינן: היום אני עומד על 147 נערים ונערות שממתינים לכלל המעונות.

שרון קינן: המספרים יורדים ככל שאנחנו מצליחים.

שרון קינן: אנחנו מייצרים פתרונות שנותנים מענה לחלק מהנערים במסגרות שהן לא ממשלתיות.

שרון קינן: המעון שכרגע משמש כמעון עם רשימת ההמתנה הארוכה ביותר הוא מעון אבחוני היחיד לנערים בארץ וברשות חסות הנוער, יש לו רשימת המתנה של כ-70 נערים.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להגיד לי כמה זמן ההמתנה של אותם נערים?

קטי קטרין שטרית: מרים פרץ זה לא הנושא שהמשרד היה צריך לקחת לתשומת ליבו?

קטי קטרין שטרית: לא היה איזה שהוא שיח בתוך המשרד מה עושים כדי לקצר את זמן ההמתנה?

קטי קטרין שטרית: זה קריטי במקרה הזה, ראינו הוכחה לכך.

שרון קינן: זמן ההמתנה קוצר.

שרון קינן: ככל שיש לנו פחות ממתינים, כך מי שנמצא ברשימה נקלט מהר יותר.

שרון קינן: כדי לקצר את ההמתנה אנחנו מנסים לייצר מקומות אפשריים.

שרון קינן: יש לי מעונות ארוכי טווח, יש לי מעונות אבחוניים.

שרון קינן: "צופייה" ו"נווה חורש" הם מעונות אבחוניים שבהם אנחנו לומדים להכיר את הנערים שמופנים לחסות, אנחנו לומדים מה היכולות שלהם, מה הכוחות שלהם, מה הצרכים שלהם.

שרון קינן: בסוף התהליך, שזה תהליך שאורך סדר גודל של שלושה עד חמישה חודשים, אנחנו מדייקים את ההפניות שלהם למעונות ארוכי הטווח.

שרון קינן: זה יכול להיות במעונות ממשלתיים-חסותיים, זה יכול להיות במעונות לא ממשלתיים, זה יכול להיות בהוסטלים או בפנימיות חסותיים או לא חסותיים.

שרון קינן: בתקופת הקורונה עשינו הפקת לקחים ולמידה עם קבוצה של 15 נערים שהמתינו למעון "נווה חורש".

שרון קינן: כרגע אנחנו מנסים לראות איך אנחנו מייצרים פיילוט נוסף.

שרון קינן: כל הקבוצה של 15 הנערים שממתינה ל"נווה חורש", לחלק הקידומי, לא לחלק הנעול, מצמצמת את רשימת ההמתנה ואת זמני ההמתנה.

קטי קטרין שטרית: תמקד אותנו בתשובותיך לגבי נערות.

קטי קטרין שטרית: ענית לנו לגבי הליקויים במעון "מסילה" ואמרת שנערכו שיפוצים בתקופה האחרונה.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח לבקר שם, לראות אם נעשו שיפוצים מתקופת הדוח עד היום.

קטי קטרין שטרית: דיברת גם על זמני ההמתנה הארוכים שאותם קיצרת.

קטי קטרין שטרית: לגבי הטיפול הפסיכולוגי של אותן נערות שנמצאות במעונות הממשלתיים מעבר לפגישות שמתקיימות עם העובדים הסוציאליים, האם אתה יכול לפרט, או שאין טיפול פסיכולוגי?

קטי קטרין שטרית: הייתי מבקשת לשאול לגבי נוהל, מעקב וטיפול בפגיעות מיניות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נמצאים בתקופה שיש איזה שהוא גל מאוד קשה של פגיעות מיניות בנערות.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שחלק מהנערות האלו גם יגיעו למעונות האלה כתוצאה מהפגיעה הזאת.

קטי קטרין שטרית: האם יש נוהל ומעקב בטיפול בפגיעות מיניות שחלק מהנערות האלו עברו?

קטי קטרין שטרית: תספר לנו איך התארגנתם בתקופת הגל הראשון של הקורונה והגל השני.

קטי קטרין שטרית: האם יש מסקנות?

קטי קטרין שטרית: האם אתם זקוקים לסיוע מהמדינה?

שרון קינן: יש טיפול של עובדים סוציאליים בתוך המעונות, אין טיפול פסיכולוגי קבוע.

שרון קינן: מה שאנחנו מייצרים היום כחלק מהמתווה שציינתי קודם - תעריף חדש שחלקו יתחשב וייתן מענה לטיפולים פסיכולוגיים פרטניים לפי דרישה.

שרון קינן: לא יהיה באופן גורף, אלא כל מעון שיציג צורך של נער או נערה יקבל סל של תקציב.

שרון קינן: זה כרגע בשלבי תכנון.

שרון קינן: אנחנו עוד לא שם, אנחנו בדרך לשם.

שרון קינן: כל מינהל תקון בנה מדיניות של טיפול בטראומה מורכבת והכשרה בכל המינהל, לא רק בחסות.

שרון קינן: כולנו נכנסים לזה.

שרון קינן: זה אומר שבשנה הקרובה יתקיים פיילוט במחוז ירושלים לגבי אוכלוסייה בקהילה ובמסגרות החוץ ביתיות בנושא הפגיעות המיניות.

שרון קינן: כל המעונות לנערים ולנערות מכילים אחוזים גבוהים של נערים ונערות שעברו פגיעות מיניות.

שרון קינן: אנחנו מתעדים ומטפלים בכל הנערים והנערות האלה ברמה המעונית.

שרון קינן: מתרחש מעקב אחרי הטיפול הזה.

שרון קינן: יש לכל הצוותים הנחיה שמלווה אותם.

שרון קינן: רעננו בחודש יולי האחרון את חובת הדיווח.

שרון קינן: העו"ס של החסות עושה המון עבודה מול הצוותים הטיפוליים במעונות הממשלתיים.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול לתת לנו מספרים של נערים ונערות שעברו פגיעות מיניות?

קטי קטרין שטרית: יש לך נתון כזה?

קטי קטרין שטרית: אתם מודעים למספר?

שרון קינן: אני אוכל להציג לוועדה בהמשך.

קטי קטרין שטרית: חשוב מאוד שתעביר לנו.

אלין אלול: כיוון שהנושא של הדיון היום זה מענים לנערות וצעירות, חשוב לי להתייחס לזה באופן רחב יותר ולהביא את ההתייחסות שלי לדברים שסקר פה בקצרה שרון קינן, מנהל רשות חסות הנוער.

אלין אלול: משרד הרווחה מפעיל רצף של מענים טיפוליים לנערות וצעירות בסיכון.

אלין אלול: הרצף הזה הוא רצף שמתחיל באיתור, בתכניות לאיתור, במניעה, כאשר בהמשך אותן נערות מגיעות למסגרות כדוגמת מעון "מסילה" בגלל מצב סיכוני מאוד-מאוד קיצוני שמצריך תנאים של נעילה.

אלין אלול: על הרצף הזה יש מגוון מאוד גדול של תכניות שמשרד הרווחה מפעיל.

אלין אלול: הדוח של מבקר המדינה ממאי 2020 אכן מתמקד במענים שקשורים לנוער בסיכון, ביניהם הנושא של הפעלת תכניות לאיתור והתחום של נערים ונערות שממתינים בקצה רצף סיכון.

אלין אלול: חסות הנוער מפעילה קרוב ל-70 מסגרות, בתוכן יש מסגרות פתוחות שמגיעים אליהן בני נוער.

אלין אלול: המיקוד של הבעיה שלנו הוא במקומות הזמינים לבני נוער במעונות הנעולים.

אלין אלול: לאורך הזמן, ואני מפנה אותך לדוח שממנו ציטטת, אנחנו יכולים לראות שינוי דרמטי בכמות הממתינים.

אלין אלול: גם בדוח עצמו מציין המבקר שיש שיפור של שני שליש בכמות הממתינים.

אלין אלול: נכון להיום ממתינים קרוב ל-150 בני נוער להשמה במעון נעול.

אלין אלול: כאן אנחנו מדברים על הרצף האחרון בסיכון.

אלין אלול: במסגרות הפתוחות של חסות הנוער יש בכל רגע נתון מקום.

אלין אלול: בתקופה בה מבקר המדינה בדק את משך זמן ההמתנה, שזה בעיקר נתונים של 2018 ו-2019, אנחנו יכולים להצביע על קיצור משמעותי במשך ההמתנה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על כמות גדולה מאוד של נערים ונערות שממתינים.

אלין אלול: אני מסכימה לגמרי, אין מחלוקת.

קטי קטרין שטרית: מרים פרץ הבאה זה רק עניין של זמן.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על נערות ברחובות.

קטי קטרין שטרית: הן לא נמצאות במסגרת חלופית אחרת שמגינה עליהן, הן נמצאות ברחובות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים שמרים ברחה מהבית מספר פעמים, עברה למסגרת פתוחה כזאת או אחרת, עברה לרטורנו, ואז ברחה גם משם.

קטי קטרין שטרית: אם היה עוד מוסד כדוגמת "מסילה" יכול להיות שהיום היא הייתה בין החיים.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח מאוד לדעת מתי אתם מתכננים להוציא את המכרזים שהרבה זמן לא הוצאתם, ומה היא תכנית הטיפול שאתם אמורים לתת.

קטי קטרין שטרית: אני רואה המון חוסר.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד מקווה שלא החלטתם שאתם מאבדים את הילדים האלה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מאבדים את הנערות האלו.

קטי קטרין שטרית: יש מן השלמה שאותי מחרידה.

אלין אלול: אני לגמרי שותפה לדברים שאת אומרת.

אלין אלול: אנחנו לחלוטין לא מרימים ידיים.

אלין אלול: אנחנו נאבקים בכל הזירות על מנת להרחיב את המענים למסגרות הנעולות, שזה מקור הבעיה.

אלין אלול: זה חלק מהרצף השלם של המענים שצריכים להינתן לבני נוער בסיכון.

אלין אלול: המציאות של נערה שצריכה להמתין למעון נעול כי אף מסגרת אחרת לא מתאימה לה היא מציאות שאנחנו לא מוכנים להשלים איתה.

קטי קטרין שטרית: את מדברת על המעונות הסגורים.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת על המעטפת לפני.

קטי קטרין שטרית: השלב האחרון, להערכתי, זה להגיע למעונות הסגורים.

קטי קטרין שטרית: יש מעטפת לאיתור שלהן, לנסות לטפל בהן במסגרת המשפחתית או הבית ספרית.

קטי קטרין שטרית: איפה שם אתם מתגברים את זה?

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא רואים שום תגבור.

קטי קטרין שטרית: זה לא רק העניין של האיתור ולשים אותן במוסדות סגורים, יש גם פתרונות שהם הרבה יותר מקדמים כדי לא להגיע לקצה.

קטי קטרין שטרית: את מדברת איתי על הקצה.

קטי קטרין שטרית: מה אפשר לעשות כדי לאתר אותן בעוד מועד?

קטי קטרין שטרית: מה אפשר לעשות כדי לטפל בהן במסגרות פתוחות יותר?

קטי קטרין שטרית: שם אתם לא פותחים את המכרזים, שם הכל נעול, אין התרחבות.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שדוח המבקר הבא בנושא הזה יהיה חמור יותר, כי יש לנו כבר חצי שנה מגיפה והילדים בבתי הספר התיכוניים לא מגיעים לשישה ימי לימודים.

קטי קטרין שטרית: שם אנחנו מאבדים את אותן נערות ואת אותם נערים.

קטי קטרין שטרית: אין לכם את הנתון הזה, אין לכם את היכולת.

קטי קטרין שטרית: בואו תגידו לנו מה אתם מתכוונים לעשות.

קטי קטרין שטרית: האם קיימתם דיונים בנושא?

קטי קטרין שטרית: האם יש איזו שהיא היערכות?

קטי קטרין שטרית: בוועדה הזאת נמשיך ונעבוד ימים ולילות.

קטי קטרין שטרית: מדובר בנפשות של ילדים שמסביבם יש משפחה שסובלת מהמצב הנתון.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נבדוק במהלך כל הקדנציה הזאת, אבל מה אתם עושים לפני כדי למנוע מאותן נערות להגיע לקצה?

אלין אלול: לא הצלחתי להבין לאיזה מכרזים את מכוונת.

קטי קטרין שטרית: יש לכם עמותות.

אלין אלול: אין מכרזים שעומדים באוויר, אין מכרזים תקועים.

קטי קטרין שטרית: האם כל העמותות קיבלו את המכסות?

אלין אלול: המסגרות הפתוחות זמינות בכל רגע נתון.

אלין אלול: כל המכרזים למסגרות הפתוחות פועלים, לא ממתין ולא מעוכב שום מכרז למסגרת פתוחה.

אלין אלול: יש מאות מקומות פנויים שממתינים בכל רגע נתון לקליטה של נער או נערה בסיכון.

אלין אלול: למשרד הרווחה יש קושי להרחיב את התכניות שהוא נותן לניידות איתור.

אלין אלול: אנחנו יכולים להשתמש בתכנית הזאת, שהיא תכנית טובה וממחישה את הדברים שאת דיברת עליהם, לפני שילד מגיע לקצה הרצף.

קטי קטרין שטרית: בואי נחזור לדוח.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים 110,000 בני נוער וצעירים בגילאי 13 עד 25 שנמצאים בסיכון גבוה, בניתוק, במסוכנות כזו ואחרת.

קטי קטרין שטרית: 17,200 בני נוער נמצאים במח"טים של משרד החינוך ובמסגרות יום בקהילה של משרד הרווחה – מפתנים, מיתרים וכו'.

קטי קטרין שטרית: את אומרת שיש 147 בני נוער שממתינים.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על זמן המתנה של חצי שנה כדי להגיע למוסד.

אלין אלול: זמני ההמתנה התקצרו.

אלין אלול: לגבי חלק מהם זמני ההמתנה הם של ימים ספורים.

אלין אלול: אם תרצי לקבל פילוח לגבי משך ההמתנה, נוכל להעביר נתונים עדכניים מאז הדוח ועד היום.

אלין אלול: משך זמן ההמתנה התקצר בצורה משמעותית.

קטי קטרין שטרית: האם תוכלי לתת לנו נתונים לגבי 110,000 בני נוער שנמצאים בסיכון ואנחנו יודעים שזקוקים לטיפול כזה ואחר?

קטי קטרין שטרית: הטיפול שלהם לא חייב להיות במוסד סגור, זה יכול להיות בתכניות אחרות.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שכשאנחנו מאתרים אותם אפשר לעטוף אותם בדברים אחרים, לאו דווקא לשים אותם במעונות סגורים.

קטי קטרין שטרית: 14 מסגרות מתוך 48 מסגרות נסגרו בין השנים 2017 ל-2019.

תהלה פרידמן: עד איזה גיל אתם מודדים?

תהלה פרידמן: כשאתם מדברים על ילדים בסיכון או במצוקה, האם אתם מסיימים בגיל 18, האם אתם מסיימים בגיל 21?

תהלה פרידמן: אני מבינה שספציפית בהקשר של נערות הסיפור הזה של גילאי 18 עד 21 היא נקודה בעייתית, זה גיל שהן נטולות מסגרת.

אלין אלול: זה לא נכון.

קטי קטרין שטרית: לפי הנתונים אני מוצאת ש-91,000 נערים ונערות לא נמצאים בשום מסגרת, הם מוגדרים נערים ונערות בסיכון גבוה.

אלין אלול: המספר שהתייחסת אליו מורכב מכמה חלקים.

אלין אלול: אני יכולה להתייחס לכל בני הנוער שנמצאים בקצה רצף הסיכון.

אלין אלול: מינהל תקון אחראי על קצה רצף הסיכון.

הילה שי וזאן: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, על כינון הוועדה החשובה הזאת.

הילה שי וזאן: אני חושבת שזה דבר מתחייב.

הילה שי וזאן: יישר כוח שלקחת והרמת את זה.

הילה שי וזאן: אנחנו פה לרשותך בכל מה שצריך.

הילה שי וזאן: אנחנו יודעים שגורמי הרווחה עובדים ימים כלילות, לפעמים אפילו בשכר שהוא מביש.

הילה שי וזאן: אנחנו פה בשבילם, רק שיגידו לנו מה צריך לעשות.

הילה שי וזאן: לקראת הדיון התעמקתי במחקר של עמותת עלם וראיתי עלייה של 47% בבני נוער שנותרו ללא קורת גג בשנים 2019-2020.

הילה שי וזאן: אני חושבת שהעלייה הזאת היא עלייה מאוד-מאוד מדאיגה.

הילה שי וזאן: לפני שבוע וחצי ביקרתי בעמותת אותות בתל אביב, שם פגשתי נערה מקסימה.

הילה שי וזאן: כששאלתי אותה מה היא רוצה להיות כשהיא תהיה גדולה, היא אמרה לי: "לצערי אני לא חושבת כל כך רחוק, הדבר היחיד שאני חושבת עליו זה איך מחר אני דואגת שתהיה לי קורת גג".

הילה שי וזאן: כשאני מסתכלת על אותה ילדה בת 16 וחצי, אני אומרת, כרגע, בעיניה, אין לה עתיד.

הילה שי וזאן: אני חושבת שהתפקיד שלנו זה להסיט את העננים ולדאוג שיהיה לה עתיד.

הילה שי וזאן: חוזק החברה נמדד על פי החוליה הכי חלשה שלה.

הילה שי וזאן: דווקא נערים ונערות במצוקה הם החוליה החלשה שתפקידנו כחברי כנסת ותפקידנו כחברה לדאוג לייצג אותם.

הילה שי וזאן: הנתונים שהעלית פה, כבוד היושבת ראש, מאוד מדאיגים, וגם הנתונים שלפניי.

הילה שי וזאן: אני חושבת שחשוב שנשוב וניפגש פה, חשוב שניכנס לעובי הקורה ונבדוק באמת מי הגורמים שיכולים לסייע לשנות את הנתונים האלה ולשפר אותם, בייחוד לאור המשבר הקשה הזה.

תהלה פרידמן: גם אני באתי בעיקר לברך, כי זו פרספקטיבה בנושא מאוד-מאוד חשוב.

תהלה פרידמן: בתוך המכלול אני עסוקה בגילאי 18 עד 28.

תהלה פרידמן: מדינת ישראל יודעת טוב יותר לעטוף כל עוד מדובר בגיל של חינוך.

תהלה פרידמן: הרבה פעמים אותם נערים ונערות הולכים לנו לאיבוד ואנחנו פוגשים אותם עוד פעם כמשפחות רווחה לקראת גילאי 30.

תהלה פרידמן: מה קורה עם גילאי 18 עד 28?

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שאם הם היו מקבלים את הטיפול הנדרש או את המעטפת לא הינו מקבלים אותם - -

תהלה פרידמן: זאת הפרספקטיבה שאני מסתכלת דרכה על הדבר הזה.

תהלה פרידמן: אני חושבת שנכון את עושה כשאנחנו מתחילים עם הממשלה.

תהלה פרידמן: אני חושבת שבשלב הבא צריך לחשוב על הרשויות המקומיות.

תהלה פרידמן: אני מכירה כל מיני פתרונות שמנסים לתת להם בקהילה, אפילו ברמה יישובית.

קטי קטרין שטרית: אפילו בהתארגנות.

קטי קטרין שטרית: היום אני מוזמנת לבית בבית שמש.

קטי קטרין שטרית: הוא פשוט אסף תרומות.

קטי קטרין שטרית: אחרי שהם ראו את אותן נערות ברחוב הם אספו תרומה כזו או אחרת.

קטי קטרין שטרית: כנראה שלא אוהבים להתעסק בדברים האלה, או לא יודעים איך להתעסק.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על נערות שבעתיד יהיו עם דור נוסף.

תהלה פרידמן: זו שרשרת הדבקה שצריך לקטוע.

אחיה קמארה: הנושא שעולה פה בדיון הוא מאוד-מאוד רחב ומאוד-מאוד מורכב.

אחיה קמארה: כמו שאלין ציינה, מדובר פה על רצף עצום של מצבי סיכון לילדים.

אחיה קמארה: אני מתייחס בנתונים שלי לנתונים בקהילה.

אחיה קמארה: את הכנסת בעיקר את הנתונים של ילדים בקצה הרצף.

אחיה קמארה: צריך להבין שחלק לא קטן נמצא מחוץ לקהילה.

אחיה קמארה: אני מתייחס לנתונים שלנו יש לגבי ילדים בסיכון ונערות בסיכון בקהילה.

אחיה קמארה: התכנית הלאומית היא תכנית משותפת לחמישה משרדי ממשלה: חינוך, רווחה, בריאות, קליטה, ביטחון פנים.

אחיה קמארה: כל המשרדים יחד מנסים לאתר את הילדים.

אחיה קמארה: משרדי הממשלה מנסים לאתר את הילדים שנמצאים בסיכון ב-185 רשויות חלשות מבחינה סוציו-אקונומית בישראל, ללא יוצא מן הכלל.

אחיה קמארה: זה אומר שכל הישובים הערביים בתוך התכנית הזאת, כל הישובים החרדיים, כל הישובים שיש בהם ריכוז גבוה של עולים חדשים וכל הישובים שלמרות שהם באשכול סוציו אקונומי ומעלה יש אצלם שכונות שהן במצב סוציו-אקונומי דומה לישובים באשכול אחד עד חמש, כמו למשל שכונות מסוימות בתל אביב, בחיפה, בראשון לציון, ברמת גן וכו'.

אחיה קמארה: מה אנחנו עושים?

אחיה קמארה: אנחנו מלמדים את אנשי המקצוע את ההגדרה הבין משרדית של מי הם ילדים ונוער בסיכון, שזה על בסיס פרמטרים שלקחנו מאמנת האו"ם לזכויות הילד.

אחיה קמארה: בתהליך המיפוי שעשינו בעשור האחרון מצאנו שיש 84,000 בני נוער בסיכון.

אחיה קמארה: ההגדרה הבין משרדית היא לא קצה הרצף, היא הגדרה הרבה יותר רחבה - נושא של השתייכות למשפחה, נושא של בעיות לימודיות קשות, נושא של בעיות חברתיות קשות, נושא של בעיות רגשיות קשות, הזנחה, אלימות, התנהגויות מסכנות וכדומה.

אחיה קמארה: כיוון שהוועדה עוסקת בעיקר בבנות נוער, אז 40% במיפוי הן נערות.

אחיה קמארה: אנחנו תכנית תוספתית למה שתיארו פה משרד הרווחה.

אחיה קמארה: המשרדים השונים מפעילים הרבה תכניות באופן ישיר, אבל הכסף התוספתי של 360, של התכנית הלאומית, נותנת תמונה.

אחיה קמארה: בשנתיים האחרונות היו 20,000 בני נוער בסיכון במימון ה-360, כש-46% מזה היו בנות.

אחיה קמארה: לגבי השנה הזאת, לגבי הקורונה, המצב הוחמר.

תהלה פרידמן: אני רוצה הסבר על החלוקה המגדרית, כי אני מבינה שיש יותר בנים מבנות שמוגדרים כנוער בסיכון.

קטי קטרין שטרית: האם יש יותר בנים מבנות?

אחיה קמארה: זאת שאלה קשה.

אחיה קמארה: אנחנו יודעים שכמעט תמיד יש נטייה לזהות יותר בנים בסיכון, כי אצל בנים התופעות יותר בולטות – התנהגות קשה, אלימות.

אחיה קמארה: בשנתיים האחרונות, כמו ששמעתם, 46% מבני הנוער שבהם טיפלו במימון ה-360 היו בנות.

קטי קטרין שטרית: המאמץ לאתר בנות לא מקבל משקל בהחלטות שלכם?

קטי קטרין שטרית: נערות זה מצב הרבה יותר חמור.

אחיה קמארה: ברור שאנחנו מנסים, ברור שכל משרדי הממשלה עוסקים בסיפור הזה.

אחיה קמארה: אם אתם שואלים אותי מה הנתונים בעשור האחרון, אז המיפוי באיתור היה 40% בנות.

אחיה קמארה: בתכניות במימון ה-360 בשנתיים האחרונות 46% מבני הנוער היו בנות.

אחיה קמארה: אם אתם שואלים אותי אם יש תת איתור ותת טיפול, יכול להיות שכן, אבל אני נזהר בתשובה, אני לא באמת יודע.

קטי קטרין שטרית: הנתונים חמורים מאוד.

קטי קטרין שטרית: אני מתכוונת בנושא הזה של איתור, טיפול וכו' להתעמק.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נצטרך לקבל נתונים כדי לדעת איך אנחנו פועלים.

קטי קטרין שטרית: זאת לא תהיה ועדה שתשב ותדון, זאת תהיה ועדה מאוד פרקטית.

קטי קטרין שטרית: אני אסייר במוסדות, אני אבדוק לא פחות ממבקר המדינה, אני ארצה להביא את הנושא הזה בפני חברי הכנסת האחרים, השרים, והכל כדי שנטפל.

קטי קטרין שטרית: הציבור בחר בנו לא בשביל לגזור סרטים כאלה ואחרים או להיות בקוקטיילים, הוא בחר בנו כדי לטפל בבעיות האלו.

קטי קטרין שטרית: זו בעיה אקוטית.

תהלה פרידמן: שימח אותי העניין של העלייה באיתור נערות.

תהלה פרידמן: יישר כוח על העבודה הזאת, היא מאוד-מאוד חשובה.

אחיה קמארה: נשמח לכמה שיותר ישיבות וכמה שיותר להעלות את הנושא, הנושא בוער בדמנו.

אחיה קמארה: אם יש דבר שאנחנו גאים בו זה הנתונים שלנו.

אחיה קמארה: אנחנו למעלה מעשור מפרסמים נתונים כל שנה על אחוז הילדים.

אחיה קמארה: מרכז המחקר של הכנסת משתמש בנתונים שלנו בלי הפסקה.

קטי קטרין שטרית: אני אשמש להיות לכם לעזר מול משרדי הממשלה בתקציבים נוספים, כי אני חושבת שהתכנית הזאת חייבת להיות תכנית רחבה יותר מעבר ל-185 ישובים שאמרת.

קטי קטרין שטרית: האופטימאלי זה שכל הישובים במדינה יקבלו את התכנית הזאת, כדי שנוכל לאתר בזמן את הנערות, כדי שנוכל לטפל בהן.

קטי קטרין שטרית: מטרת הוועדה זה שלא תהיה נערה אחת שלא תקבל טיפול.

קטי קטרין שטרית: זה האידיאל מבחינתי, זה החזון.

קטי קטרין שטרית: יחד נשיג את זה.

קטי קטרין שטרית: אני לא יכולה כחברת כנסת להחליף אתכם או שאתם תחליפו אותי, אבל אנחנו יכולים לשלב כוחות וביחד להפיק כמה שיותר תועלת מהוועדה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יכולים להזיז יחד את הדברים, להפוך אותם לטובים יותר.

שמעון סיאני: אני מברך אותך, קטי, על הוועדה המאוד-מאוד חשובה הזאת.

שמעון סיאני: הסיפור שפתחת בו, של מרים פרץ, מתחיל מהקהילה.

שמעון סיאני: אני רוצה להעלות פה את הסוגיה של מגזר שלישי.

שמעון סיאני: 99% מהנערות האלו נמצאות בקהילה.

שמעון סיאני: כשהן הולכות לאיבוד, כשהן שותות אלכוהול, כשהן חשופות לאלימות ולאונס, הן נמצאות בתוך הקהילה.

שמעון סיאני: גם הפוגעים בהן נמצאים בתוך הקהילה.

שמעון סיאני: הדרך הטובה והנכונה ביותר שהוכיחה את עצמה בארץ ובעולם היא שילוב ארגוני המגזר השלישי, החברה האזרחית.

שמעון סיאני: אנחנו נמצאים במצב שאין תקציב מדינה.

שמעון סיאני: חשוב שתכניות קיימות ימוצו במקסימום שלהן.

שמעון סיאני: תכניות קיימות לא ממוצות במקסימום שלהן, כי לא העבירו תקציבים שמאפשרים רצף שנתי.

שמעון סיאני: מאריכים אותן בחודשיים, בשלושה, בארבעה חודשים, מה שמקשה על הרצף, מקשה עלינו, על ממוני המגזר השלישי, בפיתוח תשתיות, כוח אדם רציני והכשרתו.

שמעון סיאני: אחד, צריך לעבוד מהר, ושניים, צריך להשקיע הרבה בקהילה, שזו השקעה כפולה ויותר זולה.

שמעון סיאני: טיפול בנערה בקהילה עולה פחות מ-10% מאשר טיפול בנערה בחסות הנוער או בפנימיות.

שמעון סיאני: האפקטיביות שלה הוכחה במחקרים.

שמעון סיאני: ככל שתוכלו להעביר יותר תקציבים לאורך זמן, כך זה יהיה מאוד משמעותי.

שמעון סיאני: אני חושב שצריך להתייחס לתתי אוכלוסיות בתוך אוכלוסיית הנערות.

שמעון סיאני: יש לנו אוכלוסיות גדולות של נערות בחברה הערבית, בחברה הבדואית, בחברה החרדית, כששם יש פער מאוד גדול בין הבית של ההורים לבין איפה שהנערות נמצאות.

שמעון סיאני: אלו סוגיות מורכבות מאוד.

שמעון סיאני: אנחנו לא יכולים להתייחס לכל הנערות כאילו הן אותו דבר.

שמעון סיאני: אפילו בתוך הציונות הדתית יש הבדלים מאוד גדולים.

שמעון סיאני: התמחור, התעדוף או ההשקעה בפיתוח של מענים מותאמי תרבות זה אחד האתגרים הכי גדולים, כי כשיוצאים לרחובות פוגשים בעיקר את האוכלוסיות האלו.

שמעון סיאני: חשוב מאוד שלא נוותר על השטח.

שמעון סיאני: הרבה נערות אפשר לאתר כבר בכיתה ו', ז' ,ח' יחד עם יועצות בתי הספר, יחד עם בתי הספר עצמם ומשרד החינוך.

שמעון סיאני: אם הם יפנו אלינו בזמן את הנערות האלו, אפשר יהיה למנוע הרבה מאוד בעיות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נקיים עוד הרבה מאוד דיונים, כולל דיונים אך ורק למגזר הלא יהודי, דיונים לגבי המגזר החרדי, דיונים לגבי הדתיים הלאומיים, כי השוני בין נערה לנערה הוא גדול מאוד, הצרכים שונים.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שבשלב האיתור ובשלב הטיפול, לפחות הראשוני, לא הקצה, יש לכם משקל מאוד מאוד גדול כעמותות שבאות לסייע לפתור את הבעיה.

קטי קטרין שטרית: זה ימנע הרבה מאוד תקציבים בעתיד, זה ימנע טיפול כזה או אחר.

קטי קטרין שטרית: הטיפול בנערה שהגיעה למצב של מוסד סגור זה טיפול יקר יותר, קשה יותר, לפעמים גם לא מוצלח.

קטי קטרין שטרית: המשקל שלכם הוא משקל מאוד-מאוד חשוב.

אלון ברמי: ברכות, קטי, על ההקמה של ועדת המשנה הכל כך חשובה הזאת.

אלון ברמי: אותות מפעילה מסגרות נוער וצעירים תחת חסות הנוער.

אלון ברמי: אנחנו מטפלים בבנים ובבנות במסגרות מעורבות ובמסגרות שמחולקות על פי מגדר.

אלון ברמי: כל קורות הגג שלנו מעורבות, למעט קורת הגג לחרדים בנים.

אלון ברמי: קורות הגג נותנות מענה מהיר, זמין 24/7 לנערים ונערות, לצעירים וצעירות שנפלטים מהבית מסיבות רבות ומגוונות.

אלון ברמי: אנחנו נתקלים בימים אלה בקשיים מאוד לא פשוטים סביב המתקנים שאנחנו מפעילים שהופכים להיות מבודדים.

אלון ברמי: אנחנו נאלצים לשנע את הנערות מהצפון עד לירושלים.

אלון ברמי: אנחנו בסבבים לא נגמרים של בידודים.

אלון ברמי: אנחנו בחשיבה מתמדת עם הפיקוח ועם הצוות של חסות הנוער למציאת פתרונות הולמים ונכונים, אבל עדיין לא הגענו להסדרה נכונה ומותאמת.

אלון ברמי: לפני שבועיים מחוז חיפה ומחוז תל אביב היו בבידוד ולכן ההפניות לקורות הגג הצטמצמו לאזורים מאוד ספציפיים בארץ.

קטי קטרין שטרית: מה היא תקופה השהות של נערים ונערות אצלכם?

אלון ברמי: אנחנו נמצאים על הרצף.

אלון ברמי: יש לנו את הרצף של קורות הגג שנותנות מענה זמני של עד שלושה חודשים, כשאצל צעירות וצעירים זה עד ארבעה חודשים.

אלון ברמי: מעבר לזה, אנחנו מפעילים מסגרות ארוכות טווח בהן בני נוער יכולים לשהות בין שנה עד שנה וחצי על פי צו של בית משפט.

קטי קטרין שטרית: האם זה אופטימאלי שלושה חודשים?

קטי קטרין שטרית: מי קבע שזה רק שלושה חודשים?

קטי קטרין שטרית: שמענו פה את חברת הכנסת הילה וזאן מספרת על אותה נערה שאמרה ששלושה חודשים זה מה שיש לה כרגע, היא לא יודעת מה יהיה בעתיד.

אלון ברמי: אנחנו חושבים ששלושה חודשים מספיקים.

אלון ברמי: בני נוער שנפלטים מהבית אל הרחוב ומגיעים לקורות הגג או למסגרות הקצרות האלו, המטרה היא להחזיר אותם כמה שיותר מהר לביתם, כמה שפחות זמן שישהו בתוך קורות הגג.

אלון ברמי: קורת הגג זו תחנת רכבת, לא צריך לשהות שם המון זמן.

אלון ברמי: אלה מענים שצריכים להיות זמינים, מהירים ומיידים.

אלון ברמי: השלושה חודשים מספיקים לעשות עבודה אינטנסיבית עם שירות הרווחה, לעשות עבודה אינטנסיבית עם המשפחה, בטח ובטח עם הנער והנערה כדי להחזיר אותם למסגרת ארוכת טווח חדשה או להחזיר אותם לביתם.

אלון ברמי: נכון שיש נערים ספציפיים שבשלושה חודשים אנחנו לא מצליחים לתת להם את המענה ובשיתוף עם הפיקוח של משרד הרווחה אנחנו נותנים אפשרות להארכה, אבל לגבי הרוב המוחלט אנחנו מספיקים.

אלון ברמי: קורת גג זו לא מסגרת שאמורה לתת את השלווה ואת הנחת להגיד: אנחנו חודשים כאן.

אלון ברמי: קורת גג חייבת להיות עם סירקולציה של בני נוער שנכנסים ויוצאים כל הזמן, לא לסתום את המקומות.

אלון ברמי: בני הנוער שמגיעים אלינו הם במפגש מאוד ראשוני ורגיש, הם הרבה פעמים רוצים להישאר עוד ועוד.

אלון ברמי: הייתי במפגש הזה בבית דרור עם חברת הכנסת שי וזאן.

אלון ברמי: לאותה נערה מקסימה שחוששת לאן היא תלך כבר יש שני פתרונות באופק.

קטי קטרין שטרית: האם אתם דואגים לפתרונות?

קטי קטרין שטרית: כעבור שלושה חודשים הנערה אמורה לחזור חזרה לקהילה.

קטי קטרין שטרית: אם אין לה לאן לחזור, האם היא נשארת שם?

קטי קטרין שטרית: מה הפתרונות שמוצעים לאותה נערה?

קטי קטרין שטרית: האם יש נערות שחוזרות בחזרה?

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שאם זמן השהייה שלהן היה ארוך יותר הן היו יותר מוכנות לצאת לקהילה, זה היה מגדיל את הביטחון העצמי שלהן, זה היה מטפל טוב יותר בבעיות שלהן.

קטי קטרין שטרית: האם יש חשיבה כזאת?

אלון ברמי: רוב הנערות שנקלטות בקורות גג לא חוזרות לביתן, לא מצליחות להשתלב בחזרה בקהילה בצורה מסודרת.

אלון ברמי: בזה שהן הגיעו לקורת גג נוצר קרע מאוד גדול עם המשפחה או עם הסביבה.

אלון ברמי: שלושה חודשים מספקים, נותנים מענה.

אלון ברמי: מאחר וכל הנערות ימשיכו למסגרות חוץ ביתיות ארוכות טווח, אותן מסגרות הופכות להיות המסגרות שבהן הן מתפתחות ועוברות תהליך הרבה יותר ארוך.

אלון ברמי: קורות הגג מכשירות אותן להשתלב במסגרת שיש בה חוקים, נהלים, כללים, מה שהן לא מכירות מבחוץ.

אלון ברמי: יש דלתות מסתובבות, אבל זה לא קורה הרבה.

אלון ברמי: יכול להיות מצב שקורות הגג יתערבו מאוד אינטנסיבית אבל אחרי חצי שנה יהיה פיצוץ נוסף וזה לא יסתדר.

אלון ברמי: יכולים גם להיות נערים ונערות שעדיין לא בשלים להגיע למסגרת ארוכת טווח או להיכנס לתוך תהליך טיפולי.

אלון ברמי: קורות הגג, אני מזכיר לכולם, זה מקום וולונטרי, אין צו של בית משפט שמחייב את הנערים או הנערות להגיע לשם.

רונית לב-ארי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת עודד פורר שבעצם קיבל את הצעתי להקים את ועדת המשנה הזאת.

רונית לב-ארי: חברת הכנסת שטרית, האמת לא הכרתי אותך, רק קראתי עלייך.

רונית לב-ארי: שמחתי לראות שהנושא נמצא בידיים של אישה רבת-רבת זכויות.

רונית לב-ארי: את מדברת כרגע מהקישקס, את לא רק מדברת מהראש, ויש ראש.

רונית לב-ארי: אני כל כך שמחה.

רונית לב-ארי: אני מאמינה שכל החברים שלנו פה שמחים שתהיי זרקור מאוד גדול ותעזרי לכל מי שעושה פה במלאכה יום-יום.

רונית לב-ארי: אני רוצה להתחבר למר שמעון סיאני שדיבר על כיתות ד', ה', ו'.

רונית לב-ארי: עמותת בית רות מקיימת מסגרת לנערות משנת 2006.

רונית לב-ארי: מ-2013 יש לנו כפר לנערות בסיכון בעפולה, כמובן בשיתוף מלא עם אלין אלול חברתנו ועם שרון קינן.

רונית לב-ארי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.

רונית לב-ארי: אנחנו מופעלים על ידי המשרד עם כ-30% תרומות מארצות הברית.

רונית לב-ארי: המסגרת הייתה יוזמה של אישה בשם סוזן אשנר שבגיל 16 הייתה ברחוב והתגיירה.

רונית לב-ארי: בית רות נקרא על שם רות המואבייה.

רונית לב-ארי: עד היום אנחנו נתמכים.

רונית לב-ארי: בימים אלה, אני שמחה לומר, התחלנו בבנייה של שתי יחידות נוספות לעוד נערות שאנחנו מקוות לאייש.

רונית לב-ארי: לא פעם אנחנו מרגישות שהנערות מגיעות מאוד-מאוד מאוחר.

רונית לב-ארי: אני רוצה להזכיר את אביגיל לביא ז"ל שהתאבדה בגיל 22.

רונית לב-ארי: היא הגיעה אלינו בגיל 16.

רונית לב-ארי: מגיל 6 היא הייתה נתונה להתעללות קשה.

רונית לב-ארי: אבא שלה יושב בכלא.

רונית לב-ארי: רשות חסות הנוער וכל המערכת מקבלת את הכשלים של כל המערכות שלא ראו את הילדים האלה.

רונית לב-ארי: הנערות פחות נראות מהנערים, כי כמו שנאמר, הן פחות בולטות, ההתנהגות שלהן היא יותר של הרס עצמי.

רונית לב-ארי: בנים ובנות נפגעים מינית בגיל 12 עד 14 באותה מידה.

רונית לב-ארי: רוב הבנים עושים acting out ופוגעים בסביבה, רוב הבנות הורסות את עצמן.

רונית לב-ארי: הנתון של 46% הוא עצום.

רונית לב-ארי: בטוח שיש עוד נערות מתחת לפני השטח, מתחת לרדאר.

רונית לב-ארי: אני בטוחה שהוועדה תגרום לכולנו לדבר גם על נערים וגם על נערות, משום שהם באים מאותה מצוקה, רק שהביטוי של המצוקה ברוב המקרים שונה.

רונית לב-ארי: שתי הקבוצות האלו חייבות לקבל את המענה הנכון.

רונית לב-ארי: אם הן שונות - המענים שונים.

רונית לב-ארי: אני מקווה שנפסיק לדבר על נוער בסיכון ונדבר על נערים ונערות עם דיפרנציאציה של צרכים, כאשר בתוך כל קבוצה יש את הדקויות של תרבויות, דתות וכו'.

רונית לב-ארי: כמי שמכירה את המערכת מבפנים אני יכולה לספר שנעשים דברים מדהימים, באמת מרגשים.

רונית לב-ארי: את, חברת הכנסת שטרית, מוזמנת לבית רות בעפולה.

רונית לב-ארי: לפני ארבע שנים עזבתי את הניהול, הייתי חברה בצוות ההקמה.

רונית לב-ארי: כיום המקום מנוהל על ידי מור בן שמחון.

רונית לב-ארי: המקום הוא מוכוון טראומה, הוא מתמחה בנערות.

רונית לב-ארי: כהנחיה של הוועד המנהל בארצות הברית אנחנו מוכנות לעשות הסברה ללא תשלום, וזה על-מנת להעלות מודעות בבתי ספר יסודיים, בכל מקום.

רונית לב-ארי: בגלל הקורונה אנחנו לא מזמנים אלינו.

רונית לב-ארי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם מכון חרוב כדי להעלות מודעות, כדי לקרוא את המפה בגיל צעיר, כדי לאתר את הילדים האלה ולגרום לכל המערכת להתעורר עוד יותר ממה שהיא ערה.

רונית לב-ארי: אני לא אומרת שלא נעשים דברים, אבל צריך לשכלל את הכלים, להרחיב ולהעמיק.

רונית לב-ארי: הצעתי שנפנה למשרד הרווחה.

רונית לב-ארי: בחרתי את רשות חסות הנוער, בגלל ההפרדה בין בנים לבנות.

רונית לב-ארי: אני מאמינה שכך צריך.

רונית לב-ארי: אני מקווה שיותר ויותר נחדד את ההבדלים בין הבנים והבנות, כי אלו קבוצות דומות אבל שונות.

קטי קטרין שטרית: מי שמכיר אותי מהמעגלים האישיים ומהמעגלים המקצועיים יודע שאני לא מאמינה בפרויקט, בתכנית או בנושא שאי אפשר לפתור.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה בבני אדם.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה שכדי לעשות מהפכות צריך אנשים שבאמת מאמינים במה שהם עושים.

קטי קטרין שטרית: אני בכלל מגיעה מתחום החינוך.

קטי קטרין שטרית: נושא החינוך קרוב לליבי, אבל נושא הרווחה לא פחות.

קטי קטרין שטרית: בחרתי להעמיק דווקא בנושא של הנערות בסיכון מפני שמאחורי אותן נערות יש משפחות, יש נשמות.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה שבהשקעה טובה מאוד אפשר להחזיר אותן לקהילה, אפילו להביא אותן למצב שהן יתרמו הרבה יותר ממה שהן קיבלו.

קטי קטרין שטרית: הן באות מתוך ניסיון, הן בדיוק יודעות מה צריך לעשות כדי לא להגיע לקצה.

קטי קטרין שטרית: אני אקדיש הרבה מאוד פגישות, ישיבות, סיורים, דיונים בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: אי חושבת שיש אדם אחד בחרדה מזה שאני נמצאת פה - שר האוצר, כי אני לא אפסיק לרגע לבקש ממנו תקציבים, סיוע ותשומת לב.

קטי קטרין שטרית: את אותן נערות לא תמצאי בכיכרות, בהפגנות או בכל מיני מקומות שבהם מעלים דברים לסדר היום.

קטי קטרין שטרית: הייתי מאוד שמחה אם התקשורת הייתה מתגייסת ופונה לכל הגורמים האפשריים כדי שכמה שיותר ירחיבו את הטיפול באותן נערות.

קטי קטרין שטרית: מה אנחנו רואים בסופו של דבר?

קטי קטרין שטרית: אנחנו רואים נערות שבשלב הגרוע ביותר מגיעות לבית הסוהר, מגיעות לעסוק בזנות ברחובות.

קטי קטרין שטרית: אפשר למנוע את זה בשלב הרבה יותר מוקדם.

קטי קטרין שטרית: דיון במערכת החינוך הוא דיון בפני עצמו.

קטי קטרין שטרית: כפי שאמרתי לאלון, יהיה דיון על המגזר החרדי, דיון על המגזר הלא יהודי.

קטי קטרין שטרית: יש לנו הרבה מאוד עבודה.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד שמחה שאת איתנו בנושא הזה, רונית, ושנוכל לשלב ידיים ולהמשיך את הדברים שאנחנו רוצים לעשות למען חברה בריאה יותר וטובה יותר.

שלי שטרכר-שלו: גם אני מאוד מתרגשת לקראת הקמת ועדת המשנה הזאת לטיפול בנערות וצעירות בסיכון.

שלי שטרכר-שלו: התפקיד שלי הוא לשים זרקור על אוכלוסייה פחות מוכרת, פחות מתוקצבת מהנערות, אוכלוסייה שהייתה עד לפני כמה שנים שקופה לחלוטין - אוכלוסיית הצעירות במצבי סיכון.

שלי שטרכר-שלו: רוב הצעירות במצבי סיכון היו נערות בסיכון.

שלי שטרכר-שלו: לאוכלוסייה הזאת במשך שנים לא היו מענים.

שלי שטרכר-שלו: המדינה לא הכירה באוכלוסייה הזאת, כיוון שלמדינה הייתה אחריות עד גיל 18.

שלי שטרכר-שלו: צעירות ללא תמיכה משפחתית, צעירות שנמצאות באיזו שהיא רדיפה או שחיות בעוני אמורות להסתדר לבד.

שלי שטרכר-שלו: ברור שבגיל 18 אין שום אפשרות להסתדר לבד במדינת ישראל ובכלל, לכן פורום ארגוני צעירות הוקם.

שלי שטרכר-שלו: הוא הוקם בשנת 2011 כשנשות מקצוע בשטח ראו שאין כמעט שום פתרונות ומענים להציע לצעירות האלו.

שלי שטרכר-שלו: כשהן היו מתייעצות אחת עם השנייה הן הבינו שביחד הן מצליחות לעזור יותר ויותר.

שלי שטרכר-שלו: הפורום הוקם כדי לקדם את האינטרסים של צעירות במצבי סיכון במדינת ישראל.

שלי שטרכר-שלו: הוא הוקם לפני תקופת "יתד", שזאת התכנית הלאומית למען צעירים וצעירות בישראל.

שלי שטרכר-שלו: בשנים הראשונות שמנו בעיקר דגש על הנושא של העדר פתרונות דיור.

שלי שטרכר-שלו: דווקא בנושא הזה חלה התקדמות.

שלי שטרכר-שלו: למעט כל הקשיים שציינתי, ויש קשיים, זה בכלל לא פשוט, דווקא בנושא של צעירות במצבי סיכון חלה התקדמות רבה מאוד.

שלי שטרכר-שלו: יש עוד הרבה מאוד נושאים שאנחנו עדיין לא מצליחים ליצור את המענים המותאמים לצעירות במצבי סיכון.

שלי שטרכר-שלו: כשאני אומרת "קשה ליצור מענים מתאימים", זה אומר שאף אחד לא חקר ולא בדק מה החסמים של צעירות במצבי סיכון בתחום תעסוקה למשל.

שלי שטרכר-שלו: כמו שאמרה רונית לפניי, צריך לעבוד בצורה מגדרית.

שלי שטרכר-שלו: כל המענים וכל התכניות צריכים להיות מותאמים לצעירות.

שלי שטרכר-שלו: מבחינה בירוקרטית הם לא מותאמים לצעירות.

שלי שטרכר-שלו: כשצעירה באה לבקש עזרה מהמדינה ומגיע עובד סוציאלי גבר לדבר איתה, זה אומר שיש איזו שהיא בעיה.

איילת דיין: הבעיה תמיד הייתה חמורה.

איילת דיין: בתקופת הקורונה היא עוד יותר חמורה, אנחנו הרבה יותר מודאגות.

איילת דיין: המשטרה דיווחה במרץ על עלייה של 61% בתלונות על עבירות מין במשפחה.

איילת דיין: כשהנוער בבית, אז סוכני האיתור של פגיעות פחות נגישים.

איילת דיין: דווקא העובדה שכולם נמצאים מול מסך מאפשרת נגישות מקסימאלית אליהם.

איילת דיין: דווקא זו ההזדמנות להושיט יד, לתת למורים את הכלים, בין אם בשיח, בין אם בטלפונים.

איילת דיין: בסגר הקודם פנינו יחד עם חברת הכנסת קרן ברק ואכן השר לביטחון פנים הקודם הנחה את המשטרה לעשות ביקורות תדירות יותר בבתים שמוכרים למשטרה כבתים שעלולה להיות בהם התנהגות פוגענית.

איילת דיין: פנינו גם למועצות האזוריות שיפעילו את גורמי הרווחה בביקורים יזומים ובלתי צפויים.

איילת דיין: יש את הצעת החוק שהגישה קרן ברק, של הכשרות חובה לאנשי המקצוע בזיהוי פגיעה מינית, התעללות, ומתן מענה מותאם.

איילת דיין: חייבים לקדם את החוק הזה, כי אם לא עכשיו, אימתי, השטח זועק.

קטי קטרין שטרית: ועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון דורשת ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להעביר לוועדה פירוט הנתונים המעודכנים מאז דוח מבקר המדינה מחודש מאי 2020 - נתונים אודות בני נוער בפילוח מגדרי הנמצאים בסיכון בגילאי 13 עד 25, נתונים מספריים בפיילוט מגדרי לגבי משך ההמתנה להשמה למעונות ממשלתיים, ופירוט תכנית 360 ומקבלי השירות לפי היישובים.

קטי קטרין שטרית: שתיים, הוועדה דורשת לקבל נתונים מספריים עדכניים על כמות הנערות הממתינות להשמה ועל כמות הבנות אשר נמצאות בתכניות המעטפת.

קטי קטרין שטרית: שלוש, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לפתיחת מעונות ממשלתיים נוספים לנערות.

קטי קטרין שטרית: ארבע, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לתגבור פעילות האיתור בשלב מוקדם - במסגרות החינוך וברחובות.

קטי קטרין שטרית: חמש, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לפיתוח תכניות מעטפת ייעודיות לנערות בשירות מבחן בקהילה.

קטי קטרין שטרית: שש, הוועדה מבקשת ממשרד העבודה לפעול להקצאת משאבים לטובת טיפול בנערות שעברו פגיעות מיניות, אלימות בשפחה, ולפעול לטיפול פסיכולוגי רציף וקבוע.

קטי קטרין שטרית: הוועדה תפעל לגבי תקציב מול משרד האוצר.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח מאוד לכל הערה, לכל בקשה שתועבר לאריאלה, מנהלת הוועדה, ולצוות שלי.

קטי קטרין שטרית: היום דיברנו על המקרו, בהמשך נדבר על המיקרו.

קטי קטרין שטרית: ככל שאנחנו שומעים אתכם מהשטח ואת אנשי המשרד, כך אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד עבודה לפנינו.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.