ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 60, 2020-09-07 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 7 בספטמבר 2020, י"ח באלול התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: שדה תעופה משלים לנמל התעופה בן גוריון.

יעקב מרגי: מזה שלושה עשורים שהממשלה הכירה בצורך להקים שדה תעופה נוסף במדינת ישראל.

יעקב מרגי: בתחילה עלתה אפשרות להקים את זה בעמק, קמו התנגדויות, התקיימו עוד דיונים ועוד ועדות.

יעקב מרגי: נבחנה אפשרות של נבטים.

יעקב מרגי: כיום יש שתי חלופות שמונחות על השולחן, נבטים והעמק.

יעקב מרגי: ההבדל בין שניהם, שבעמק אף אחד לא רוצה את השדה שם, לעומת זאת בנגב כולם חפצים שזה יגיע, ומשום מה העסק מתמהמה בגלל החלטה של משרד הביטחון.

יעקב מרגי: כך נאמר לנו לאורך כל השנים.

יעקב מרגי: ידיעת הארץ יש לי.

יעקב מרגי: אני מכיר פריסה גם של חיל האוויר במדינת ישראל, ואני מכיר אזורים יותר צפופים באוויר מאשר אזור נבטים והנגב.

יעקב מרגי: נקודת זכות עומדת בתחילת הדיון למשרד הביטחון, כי לפני חודש הם נענו לקריאה שלנו והחליטו לשים סוף לסגה ולגמגומים בהעברת קריית המודיעין לנגב.

יעקב מרגי: אז הנה עומדת לפניהם הזכות, ואני מונה אותה ואומר זאת.

יעקב מרגי: החלטה אמיצה של שר הביטחון בני גנץ, שהחליט לשים סוף לזה וקיבל החלטה וזה יוצא לדרך.

יעקב מרגי: הצלנו מאות מיליוני שקלים שהמדינה השקיעה, שהיו אמורים לרדת לטמיון אם ההחלטה הזאת לא הייתה תתקיים.

יעקב מרגי: וכאן גם בחלופות שמוצעות, גם בדוחות שהוזמנו על ידי גורמים גם של משרד התחבורה, גם גורמים אחרים, החלופה של הנגב היא טובה יותר, זולה יותר, ישימה יותר.

יעקב מרגי: הבוקר קיבלתי פנייה – כולנו מכירים את חתן פרס ישראל הרב דוד גרוסמן ממגדל העמק.

יעקב מרגי: הוא אמר לי: אני וחבריי ושכניי חרדים שתתקבל החלטה להביא את שדה התעופה לעמק.

יעקב מרגי: ההשלכות שם הן פוגעניות מכל הבחינות.

יעקב מרגי: אין ראש רשות אחד באזור שרוצה, ואם יש שיתקנו אותי.

יעקב מרגי: ובכלל, איך מקבלים החלטות מעל ראשיהם של ראשי הרשויות?

יעקב מרגי: כנ"ל לגבי שדה התעופה הקלה, שרצו להעביר מהרצליה לחדרה.

יעקב מרגי: גם שם בהרצליה התושבים רוצים אותו, כולם רוצים אותו, אבל מישהו החליט שזה לא נוכח, שזה לא טוב.

יעקב מרגי: כנראה שיקולים כלכליים או נדל"ניסטיים.

יעקב מרגי: לאן רוצים להעביר אותו?

יעקב מרגי: לאן שלא רוצים אותו, אזור חדרה.

יעקב מרגי: רבותי, שמתי את הדברים לא בסדר כרונולוגי, שמתי אותם בחלל האוויר כדי לקיים דיון.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע תחילה סקירה של משרד התחבורה.

יעקב מרגי: יש לנו מצגת ראשונה של משרד התחבורה.

יעקב מרגי: עופר איתנו, מנכ"ל משרד התחבורה?

יעקב מרגי: אם כך, נתחיל עם המצגת של רת"א והוא יצטרף בהמשך.

יעקב מרגי: יואל פלדשו, בבקשה.

יואל פלדשו: בוקר טוב.

יואל פלדשו: אני מתחיל בהחלטת הממשלה 2050 מ-2014, שהייתה עוקבת לכמה החלטות קודמות שדיברו על הצורך בשדה משלים.

יואל פלדשו: החלטה בקליפת אגוז אומרת להקים שדה תעופה אזרחי לטיסות בין-לאומיות כשדה משלים לנתב"ג, שיוקם ויופעל באמצעות המגזר הפרטי.

יואל פלדשו: היא מדברת כי המיקום המועדף להקמת שדה התעופה המשלים הוא מרחב בסיס רמת דוד.

יואל פלדשו: הורתה לשר התחבורה לעשות בדיקת היתכנות, וכמובן להתחשב בצורכי מערכת הביטחון שנובעים מהקמת השדה המשלים, כפי שקבעו לידה.

יואל פלדשו: ועדה של מינהל התכנון, שכללה את כל המשרדים – משרד האוצר, משרד התחבורה, המשרד לאיכות הסביבה, משרד הבריאות, הצבא, מערכת הביטחון – עבדה שנה וחצי ועשתה עבודה מאוד יסודית, סקרה 21 יעדים אפשריים על פי פרוגרמה כפי שהוגדרה, וב-7 בנובמבר הגישה את זה למועצה הארצית ובו היא קובעת – זו הקביעה הראשונית, בדיקת המקרו הראשונה – כי לאור הבדיקות והמשקולות כפי שהוצגו, כי לכאורה נבטים ורמת דוד יעברו לבדיקת מיקרו.

יואל פלדשו: רמת דוד נמצאה עדיפה מרוב הבחינות, נבטים אפשרית ככל הנראה, ומינהל התכנון התבקש להכין שתי תוכניות במקביל וללא תלות, בליווי של ועדת עורכים.

יואל פלדשו: במקביל נעשתה בדיקת היתכנות עם תאגיד אמריקני שבדקה את כל ההיבטים התעופתיים, ראתה שישנה התאמה והתכנות להפעלה משותפת, צבאית ואזרחית.

יואל פלדשו: הכוונה הייתה להפעיל הפעלה משותפת של הצבא ושל חיל האוויר.

יואל פלדשו: גם בדקנו בארצות הברית, ביקרנו וראינו שזה עובד בלי בעיה, בהתאם לפרוגרמה.

יואל פלדשו: צריך להבין שבדיקת היתכנות כזאת גומרת לעשות גם תכנון מרחב, גם תהליכים, כדי בסוף להציג את פרופילי הרעש ולהראות את כל האפשרויות שהרעש יצר בסביבה בפועל על ידי תהליך סימולציה.

יואל פלדשו: היא לא מחליפה את צוות התכנון שעובד בנת"י, אבל זה בהחלט רפרנס טוב בשבילם כדי לראות אם הם בכיוון.

יואל פלדשו: עד כאן החלק שלי.

יואל פלדשו: מפה אני מעביר לנת"י, שהם עוסקים ברמת התכנון יותר לעומק.

יעקב מרגי: חברת נת"י איתנו?

אמיר סיטבון: בוקר טוב.

אמיר סיטבון: אנחנו נציג את החלק שלנו בכל נושא התכנון.

יעקב מרגי: תציגו את עצמכם.

אמיר סיטבון: אמיר סיטבון, נתיבי ישראל, ויעקב יופה, נתיבי ישראל.

אמיר סיטבון: אנחנו אחראים על פרויקט משלים נתב"ג.

יעקב יופה: אני עושה שיתוף מסך, תגידו לי אם אתם רואים את המצגת.

עידית חנוכה: יש לנו המצגת.

יעקב מרגי: רק אגלה לך סוד.

יעקב מרגי: מצגת כזאת, עם הרבה פרטים וכתב קטן לאולם דיונים היא לא אפקטיבית.

יעקב מרגי: אבל לא נורא, קדימה.

יעקב יופה: כמו שאמיר אמר, אנחנו בסופו של דבר זרוע ביצועית של משרד התחבורה.

יעקב יופה: מוטל עלינו לקדם שתי תוכניות בלתי תלויות, אחת ברמת דוד והשנייה בנבטים.

יעקב יופה: שדה שהוא דואלי יחד עם חיל האוויר, תחרותי ובשיתוף המגזר הפרטי.

יעקב יופה: העקרונות והתכנון שהוטלו עלינו הן לבנות את השדה לפי תקן בין-לאומי.

יעקב יופה: שדה שהוא של 20 מיליון נוסעים, שזה שווה ערך ל-133,000 תנועות מטוסים.

יעקב יופה: כל שדה נקרא 4C, שזה אומר מטוסים צרי גוף.

יעקב יופה: מה שלא אומר שלא ניתן יהיה להנחית לשם גם מטוסים רחבי גוף.

יעקב יופה: אנחנו נמצאים כרגע בשלב של בחינת החלופות.

יעקב יופה: נקרא בחינת חלופה נבחרת שאותה נציג בהמשך למועצה הארצית.

יעקב יופה: כמובן שהפרמטרים לבחינה, כשאנחנו מכינים את העבודה שלנו אנחנו בודקים את המרחב האווירי, הקרקעי, השפעות סביבתיות, כמובן מענה לפרוגרמה ובודקים גם את סטיית ההפקעות והשטח שנדרש.

יעקב יופה: מה שאתם רואים במסך מצד ימין, אפשר לראות את המצב הקיים היום במדינת ישראל, שבו 95% מהתנועה מגיעה מכיוון צפון-מערב דרך המרחב הכרטיסאי, דרך שער כניסה אזרחי.

יעקב יופה: אתם יכולים לראות שמה שמופיע בתיחום אדום זה מה שעומד לטובת התעופה האזרחית.

יעקב יופה: 95% מהתנועות מגיעות דרך קפריסין ו-5% יורדים לכיוון רמון ולים סוף.

יעקב יופה: כל מה שמופיע בצבע תכלת מן הסתם שייך לחיל האוויר, ויש מרחב גמיש בצפון הארץ.

יעקב יופה: כשהצבא לא משתמש שם אפשר לתת לתעופה האזרחית להשתמש בה ולצאת צפונה לאלה שנוסעים לרוסיה.

יעקב יופה: אתם יכולים לראות שבסופו של דבר שער הכניסה לכיוון נתב"ג, שאני מסמן אותו כרגע, הוא מורכב מארבעה סקטורים.

יעקב יופה: סקטור אחד שהוא ליוצאים וסקטור אחד לנכנסים, ובסוף ה-TMA, מה שאני מצביע עליו עכשיו, הוא מארגן את כל הנחיתה בשדה עצמו.

יעקב יופה: צריך לזכור שיש לא מעט תנועות ברמה של אלפי תנועות בשנה, תנועות שממשיכות גם לכיוון ירדן שחוצות את ישראל בגובה וממשיכות מזרחה.

יעקב יופה: זה המצב הקיים.

יעקב יופה: כשאני מסתכל עכשיו שמאלה, אנחנו מסתכלים על המצב העתידי ואנחנו מסתכלים על 2050 לדוגמה, אפשר לראות שאנחנו מקדמים שני שדות.

יעקב יופה: כרגע אני אתמקד בשדה בצפון.

יעקב יופה: בשדה בצפון של רמת דוד, אנחנו מקדמים שער כניסה אחר, נפרד משער הכניסה הקיים.

יעקב יופה: הוא בעצם שער כניסה נוסף, עוד דלת כניסה למדינת ישראל.

יעקב יופה: במאמר מוסגר אגיד שהוא מורכב משני סקטורים, מקיים פעילות בתיאום עם חיל האוויר ומאפשר עמידה בקיבולת של 20 מיליון תנועות נוסעים.

יעקב יופה: כך שכמו שאתם רואים כאן, עצמאי ועובד.

יעקב יופה: כשאני מסתכל על האפשרות להגיע לשדה התעופה בנבטים, שאני עכשיו מסמן אותו בעכבר שלי, אפשר לראות שכדי להגיע אליו הוא בעצם צריך לעבור דרך כל המטוסים שאמורים בשנת 2030, 2040 ו-2050 להגיע לנתב"ג.

יעקב יופה: כבר עכשיו הוא מתקרב לסביבות 200,000 תנועות מטוסים, ובשנים הבאות הוא עשוי להגיע ל-250,000 תנועות נוסעים.

יעקב יופה: על זה תוסיפו עכשיו את אותן 133,000 תנועות נוסעים שאמורות להגיע לשדה התעופה בנבטים, ולמעשה אנחנו יוצרים פה צוואר בקבוק של נתיב להגיע לשדה התעופה בנבטים.

יעקב יופה: אסביר במה המדובר.

יעקב יופה: יש בסופו של דבר שערי כניסה, כמו שתיארתי לכם קודם.

יעקב יופה: במצב הקיים הדבר הזה מחולק לשניים, צפוני ודרומי.

יעקב מרגי: תרשה לי לשאול שאלת ינוקא.

יעקב מרגי: למה אתה נאלץ לקחת מנבטים שמאלה על חשבון שטח של חיל האוויר, שטח של נתב"ג, ואתה לא ממשיך עם הנקניק הירוק עד הקטע הסגול, ותן לו את אותו מסלול כמו רמת דוד.

יעקב מרגי: יש הבניית מחשבה לפעמים.

יעקב יופה: מיד אתייחס לזה.

יעקב יופה: הקדמת אותי בחצי דקה.

יעקב יופה: כדי להגיע בנתיב הזה, יש חוקים כמה תנועה כל סקטור זה יכול להכיל.

יעקב יופה: לא אכנס אתכם למודלים מתמטיים מסורבלים ב-FAA ובכל מיני מקומות בעולם שמשתמשים בזה, אבל היום הבעיה היא הסקטור הזה, שבו גם טסים מערב-מזרח וגם צריכים לרדת דרומה.

יעקב יופה: לכן ניסינו לפתור את הבעיה בזה שאנחנו מחלקים את הסקטור הזה לשניים, הסקטורים של כניסה ויציאה גם צפון וגם דרום וגם גבוה ונמוך, הופכים אותו לארבעה, ואת הסקטור הזה שהיה סקטור בודד הופכים אותו לגבוה ונמוך.

יעקב יופה: אי אפשר לפצל אותו לצפון ודרום בגלל שיש פה תנועה שהיא גם חוצה וגם מעין צומת.

יעקב יופה: לשאלתך, פה אפשר לראות את שדה התעופה בנבטים, שדה התעופה בחצרים, את רצועת עזה אפשר לראות, וכאן במרחב הזה יש שלושה בסיסים של חיל האוויר.

יעקב יופה: יש תל נוף, יש חצור ופלמחים, וכמובן את חצרים כמו שהראיתי קודם.

יעקב יופה: לעשות פה תנועה כזאת, אנחנו בתור תעופה אזרחית היינו שמחים מאוד לעשות, אבל תחת המגבלות של עזה, שאי אפשר לטוס לידה עם כל כיפת ברזל – אני מציע, אם יש פה אנשים ממערכת הביטחון, שהם יתייחסו לזה.

יעקב יופה: זה לא מתפקידי.

יעקב יופה: אבל לעבור ולחצות היום במרחב הזה, מעבר לקשיים שמיד אתאר שקיימים לנו מול חצרים, זה כמעט בלתי אפשרי.

יעקב יופה: אני מציע שאת השאלה הזאת נשאל את ראשי מערכת הביטחון ששותפים גם כן.

יעקב יופה: בשורה תחתונה, מה שאנחנו מבינים הוא שגם אחרי שאנחנו עושים את חלוקת הסקטור המקסימלית האפשרית, אנחנו לא יכולים להגיע לקיבולת של 20 מיליון תנועות נוסעים.

יעקב יופה: אנחנו מוותרים בערך על שליש מכמות הטיסות שאמורות להגיע, וזה כמובן לא עומד בפרוגרם.

יעקב יופה: בעיה נוספת היא המרחב האווירי בין נבטים לבין חצרים.

יעקב יופה: מה שאתם רואים פה, בבסיס נבטים, שאלה גבולות הבסיס שלו, מה שנקרא המרחב האווירי שלו, הבסיס עצמו מורכב משני בסיסים.

יעקב יופה: יש לו בסיס שמשמש את מטוסי הקרב שנקרא נבטים, והבסיס שמתפעל מטוסי תובלה כבדה של חיל האוויר שנקרא הנגב.

יעקב יופה: כל בסיס כזה עובד עם מגדל משל עצמו.

יעקב יופה: כמובן שהם מתואמים ביניהם.

יעקב יופה: מטוס אזרחי כזה שממריא, אפשר לראות פה את הנתיב שלו, הוא צריך לאפשר המראות חופשיות למטוסי F35I שנמצאות בחלק הצפוני.

יעקב יופה: זאת אומרת, הוא מבצע המראה או צפונה או דרומה, ופה יש חוקים של התעופה האזרחית שמחייבים אותנו לשמור מרחב הגנה על נתיב אזרחי של שמונה ק"מ, מה שאומר שמי שטס בחצרים וזה השטח של חצרים, לא יכול להמריא ולנחות בשום צורה שהיא כשמטוס אזרחי ממריא.

יעקב יופה: בשעות פיק אנחנו יודעים שיש המראות כמעט כל שתיים-שלוש דקות.

יעקב יופה: מה שאומר שחצרים בשעות מסוימות לא יוכל לא להמריא ולא לנחות.

יעקב יופה: יש גם בסביבות 10% מהשנה כללי טיסת מכשירים, שפה אי אפשר לטוס בראייה כמו שחיל האוויר טס, בניגוד לתעופה האזרחית ששם צריכים כללי טיסת מכשירים, ולמעשה מה שאתם רואים פה בסגול, ייאלץ חיל האוויר כדי לנחות בבסיס לבצע תהליך בנחיתת מכשירים שהוא בעצמו חורג כל התעופה האזרחית.

יעקב יופה: ניסיתי להסביר את זה בקצרה, אבל הדבר הזה מייצר קונפליקט מול המערכת הצבאית ולא מאפשר חיים בצוותא, לא בהיבט הקרקעי ולא בהיבט האווירי.

יעקב מרגי: אם אתם כל כך משוכנעים, ואני בא לדיון בידיים נקיות למרות היותי איש הנגב, ולכאורה אני לוקח את הדברים שלך, שלא בדקתי אותם, ואשמע מיד את הצבא – למה בכלל התחלתם לבחון שתי חלופות?

אמיר סיטבון: ביקשו מאתנו.

יעקב מרגי: אם זה כל כך מסוכן ואין לנו ואי אפשר וזה חוסם את חצרים, ועומס עתידי – אנחנו שלושה עשורים עם אותו עומס ולא מקדמים שדה נוסף – כל השיקולים האלה, כל הנימוקים האלה, למה הלכתם לבחון חלופה שנייה בכלל?

תמר זנדברג: למה את החלופה הזאת?

תמר זנדברג: זהו, יש רק חלופה אחת במדינה?

תמר זנדברג: אולי יש חלופה אחרת?

תמר זנדברג: אם זאת כל כך לא טובה ולא אפשרית, תביאו אחרת.

יעקב מרגי: יש הרבה איים על הים.

יעקב מרגי: אם זה כל כך ברור ומובן שאי אפשר ואין היתכנות לנבטים, למה הלכתם לבחון את חלופת נבטים?

יעקב מרגי: להשקיע כסף?

יעקב יופה: היינו צריכים לבדוק את מה שדוח שפרן עשה.

יעקב יופה: דוח שפרן הצביע, וגם המועצה הארצית הנחתה אותנו.

יעקב יופה: אנחנו זרוע ביצועית.

יעקב יופה: נותנים לנו משימה, אנחנו בודקים אותה בצורה הכי מקצועית שאנחנו יכולים.

יעקב יופה: הדוח שאנחנו מציגים בוועדת העורכים של המועצה הארצית מדבר בעד עצמו.

יעקב יופה: אנחנו כמובן מציגים את זה בצורה יותר מפורטת, עם אנשי מקצוע וכן הלאה, אבל זאת המסקנה.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע גם את אנשי משרד הביטחון.

יעקב יופה: יש בעיה בנבטים.

יעקב יופה: אגב, מה שאנחנו טוענים כתעופה אזרחית, אפשר לבנות בנבטים שדה אזרחי ובתנאי שחצרים יזוז ממקומו ושדה נגב יזוז ממקומו, ואז תהיה לנו עדיין בעיית קיבולת.

יעקב יופה: נכון, השדה יצטרך להיות לא 20 מיליון תנועות נוסעים אלא 13 מיליון.

יעקב יופה: זה לא קשור לחיל האוויר.

תמר זנדברג: יש לכם עוד חלופה חוץ מרמת דוד?

תמר זנדברג: באופן כללי, כשהולכים על פרויקט כזה גדול, אי אפשר ללכת בלי חלופות.

תמר זנדברג: אין דבר כזה.

תמר זנדברג: אז רמת דוד, הבנו.

תמר זנדברג: חוץ מרמת דוד, יש לכם עוד חלופה שרואים אותה בעיני רוחכם?

יעקב יופה: היו 21 חלופות שנדונו במסגרת המועצה.

תמר זנדברג: לא בשלבים כאלה.

תמר זנדברג: חלופות שיש להן היתכנות אמיתית.

יעקב מרגי: אני אחדד.

יעקב מרגי: יש התנגדות עזה בעמק להקים את זה ברמת דוד.

יעקב מרגי: אני לא מכיר אחד שרוצה אותו שם.

טלי פלוסקוב: נכון.

יעקב מרגי: וכנראה לא יעזור לכם כלום, זה לא יקום שם גם עוד שלושה עשורים.

יעקב מרגי: העמדה שלכם כל כך נחרצת על נבטים, והשאלה של חברת הכנסת תמר זנדברג מתבקשת.

יעקב מרגי: למה בשלבים המתקדמים האלה לא נבחנת עוד חלופה?

יעקב מרגי: לכן מה שנותר לנו, שתצטרכו היום לעמול קשה לשכנע אותנו שאין פה נעילה על רמת דוד או מלכתחילה מה שתוכנן שם באזור.

יעקב מרגי: גם חברי הכנסת, גם הארגונים האזרחיים, גם ראשי הרשויות, אלה שחפצים שזה יהיה אצלם ואתם מתנגדים להם, ואלה שאתם חפצים שזה יהיה אצלם והם לא רוצים, לא מבינים את המניעים.

אמיר סיטבון: אנחנו עשינו, במסגרת שיתוף הציבור, בדיקה מול ראשי הרשויות.

אמיר סיטבון: זה לא מופיע לכם במצגת, אבל גם בצפון וגם בדרום ראשי הרשויות שנשאלו, רצו את הפרויקט.

אמיר סיטבון: כפי שהוצג לנו בוועדת העורכים של המועצה הארצית, 80% מראשי הרשויות בצפון גם רוצים את שדה התעופה בצפון.

יעקב מרגי: אתה יודע מי רוצה?

יעקב מרגי: זה שזה לא בתחום שלו.

יעקב מרגי: זה שלא מזיק לו.

תמר זנדברג: לא רק זה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: במקרה יש פה כאלה עוד משנת 2014 בכנסת.

תמר זנדברג: אנחנו זוכרים גם את הטיעונים הקודמים.

יעקב מרגי: מחקת את אלה שמ-2003?

תמר זנדברג: צודק.

תמר זנדברג: אז אולי אפילו לפני.

תמר זנדברג: התחושה שלי בשבע השנים האחרונות היא שלא נבחנו חלופות אמיתיות.

תמר זנדברג: לא היה קידום אמיתי.

תמר זנדברג: הרי פרויקט בסדר גודל כזה, שהוא לעשרות שנים ואולי יותר, ובסדר גודל של כזה תקציב, באמת פרויקט עצום, שדה תעופה זה פרויקט לאומי אולי ראשון במעלה, הציפייה שלנו היא שלא יביאו 21 ויעשו שיתוף ציבור, שזה מהשפה ולחוץ.

תמר זנדברג: זה להביא ראשי רשויות ולשאול אותם: אתה רוצה פה?

תמר זנדברג: אתה רוצה פה?

תמר זנדברג: לא, אני לא רוצה לידי, אני כן רוצה שם.

תמר זנדברג: אלא קידום אמיתי ובדיקה אמיתית.

תמר זנדברג: עד היום כל הבדיקות רק הסבירו לנו למה לא ואין שום אופציה חוץ מזאת.

תמר זנדברג: זה לא רציני.

רם בן ברק: בוקר טוב.

רם בן ברק: תודה רבה על קיום הדיון הזה.

רם בן ברק: אני מבין שבהמשך אמור לדבר כאן דן בזום, ואני חושב שהוא יוכל לטענתו להזים את הטענות של חיל האוויר בדבר היכולת של חצרים ובית ספר הטיסה לחיות ליד נבטים.

רם בן ברק: יש מי שחולק על הדעה של חיל האוויר ושווה לשמוע אותם.

רם בן ברק: דבר שני, אני רוצה להסב את תשומת לבך, היושב-ראש, שניתנה לחברה הולנדית הנחיה לבוא עם הצעות לראות איך אפשר להקים שדה תעופה בים על אי מלאכותי מול תל אביב.

רם בן ברק: היא הייתה אמורה להביא את הממצאים שלה, להציג אותם במשרד התחבורה.

רם בן ברק: כשאתה חושב על זה מבחינה של ראייה לטווח ארוך, מעבר לזה שאני בעד שיהיה שדה בדרום כי זה גם טוב לדרום וטוב למדינת ישראל שהדרום יפותח, אבל יש גם אלטרנטיבה לעשות אותו בים ועל ידי כך לפתור את המצוקה של הרבה מאוד מתושבי תל אביב היום.

רם בן ברק: יש היום יישובים סביב שדה התעופה שלא יכולים לחיות בגלל שדה התעופה בלוד, בטח ובטח אנחנו לא רוצים שאותו מצב יעבור לעמק יזרעאל.

רם בן ברק: הרי מה האבסורד?

רם בן ברק: שאתה לוקח מקום שהוא כבר מאוכלס ואתה שם עליו שדה תעופה בלי יכולת לשנות את היישובים מסביב.

רם בן ברק: מה היתרון של הנגב?

רם בן ברק: אתה יכול לבנות שדה ואחרי זה להקים את היישובים כשאתה יודע איפה השדה, ואז מראש לא יפריעו להם.

רם בן ברק: יש אלטרנטיבה שלישית שהיא של הים, שיכול להיות שבראייה של מדינה, כשאתה מסתכל מאה שנה קדימה, שחסרים לנו כאן מקומות, ואתה בונה אי מלאכותי שאתה יכול להקים עליו שדה תעופה ואני יכול לשים עליו מתקנים להתפלת מי ים, מתקנים נוספים שישחררו את רצועת החוף, יכול להיות שזה הדבר הנכון.

רם בן ברק: אנחנו לא יכולים להסתכל מעבר לפינה, צריך להסתכל מאה שנה קדימה, וזה הזמן לעשות את זה ולא להתפשר.

רם בן ברק: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: טלי, בבקשה.

טלי פלוסקוב: תודה, אדוני.

טלי פלוסקוב: אני מתנצלת, אני חייבת לרוץ לוועדת הכנסת אז ביקשתי עכשיו להגיד כמה מילים, למרות שהייתי רוצה להגיד בסוף הדיון, אחרי שאשמע את כל הטענות.

טלי פלוסקוב: אני רוצה קודם כל להודות לך אישית על הדיון, כי אני יודעת שהדיון הזה מתקיים ביוזמתך האישית.

יעקב מרגי: לא רציתי לציין, חשבתי שזה לא יפה שאני אציין.

טלי פלוסקוב: אז אנחנו נעשה את זה, כי זה מגיע לך.

טלי פלוסקוב: בנושא הזה אני כבר הרבה שנים.

טלי פלוסקוב: אני לא יודעת אם מ-2003, אבל מ-2010 כראש עיריית ערד הייתי באותן הישיבות שהתקיימו בהשתתפותם של ראשי הרשויות, וכל פעם אנחנו שומעים את שני הצדדים.

טלי פלוסקוב: צד אחד זה משרד הביטחון וחיל האוויר שאומרים לנו שאי אפשר לעשות בנבטים, ומצד שני אנשים שפרשו מהצבא אומרים לנו שאין שום מניעה לעשות שדה תעופה בנבטים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לקבל פה הסבר איך זה יכול להיות שכשאתה בפנים אסור, וכשאתה בחוץ מותר.

יצחק פינדרוס: את חברת כנסת בליכוד?

יצחק פינדרוס: יפה.

יצחק פינדרוס: כשאת בפנים את אומרת את כל מה שאת אומרת כשאת בחוץ?

טלי פלוסקוב: אני מאלה שאומרת הכול.

יצחק פינדרוס: עד גבול מסוים.

טלי פלוסקוב: דבר שני, אני חוזרת לשרת התחבורה מירי רגב, שהיא בעצם אמרה שבכוונתה להקים שדה תעופה, אם לא בנבטים אז בנגב.

יעקב מרגי: נשמע את המנכ"ל.

יעקב מרגי: רק שזה לא יפריע לשאטלים שרוצים לעשות מאשקלון לחדרה דרך הים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מרגי, אתה ואני אנשי הדרום.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאם נצליח להביא את הנושא הזה לפשרה, הפשרה היא בקונצנזוס.

טלי פלוסקוב: אנשי הצפון ואנשי העמק מתנגדים בתוקף לזה, ואנשי הדרום מוכנים לקבל את הדבר הזה אצלם, כי הם מבינים תהיה ההשפעה של שדה התעופה על כל האזור וכמה אנחנו זקוקים לזה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מבקשים באמת לשקול עוד אופציות.

טלי פלוסקוב: זה לא או-או.

טלי פלוסקוב: תנו לנו עוד אפשרויות, תנו לנו עוד אפשרויות בנגב ואחר כך אנחנו נשמע ונראה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, אדוני, ושוב אני מתנצלת, אני חייבת ללכת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: לפני שאעבור למשרד הביטחון, נשמע את מנכ"ל משרד התחבורה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: כי אם אני לוקח את רת"א ואת נת"י – הפכנו להיות אנשי צבא, רק ראשי תיבות – כזרועות ביצוע של משרד התחבורה, העמדה ברורה לי.

יעקב מרגי: אלא אם כן אני שומע משהו חדש.

עופר מלכה: אני מבקש להבהיר.

עופר מלכה: רשות התעופה האזרחית נדרשה למצוא את מיקום השדה החלופי לאור ההגעה של נמל התעופה בן גוריון בעתיד הלא רחוק לקצה הספיקה שלו, והעבודה הוטלה על נתיבי ישראל שערכו את העבודה והציגו.

עופר מלכה: היו 21 חלופות.

עופר מלכה: כל הדבר הזה הוצג בפני שרת התחבורה.

עופר מלכה: שרת התחבורה שקלה שיקולים נוספים, לא רק שיקולים טקטיים או טכניים של כמה מטוסים מתרוממים וכמה נוחתים ונתיבי אוויר.

עופר מלכה: כמובן שאת כל הדברים הללו, אבל שרת התחבורה הפעילה שיקולים נוספים כקובעת מדיניות, ושרת התחבורה הבינה שהיום עם מעבר צה"ל לנגב, פיתוח ערי הדרום, אם זה דימונה וירוחם ונתיבות ואופקים, והתיישבות של קציני צבא איכותיים, אם זה מקריית המודיעין ואם זה מעיר הבה"דים בדרום, צריך לפזר את התשתיות האסטרטגיות של ישראל לא רק בצפון ולא רק במרכז, אלא גם בדרום.

עופר מלכה: אנחנו לא יכולים את כל התשתיות שלנו לבנות במרכז ואחר כך להתלונן שיש גודש, כי כולם צריכים להגיע מכל המדינה לאותו מקום, לאותו מרכז.

עופר מלכה: לכן שרת התחבורה הבינה גם והנחתה שלאור העיור של ערי הדרום ולאור זה שמעבר האוכלוסייה יהיה יותר לדרום מאשר למקומות אחרים, השדה המשלים ראוי שיהיה בדרום, גם כדי לשרת את האוכלוסייה ההולכת וגדלה של ערי הדרום, וגם כדי לפזר את התשתיות הלאומיות שלנו ולא לרכז את הכול בסל אחד.

תמר זנדברג: איפה בדרום?

עופר מלכה: שרת התחבורה שמעה את הנושא של נבטים ואמרה: אם אפשר בנבטים, מה טוב.

עופר מלכה: אם באמת יש בעיה בנבטים, תמצאו מקום אחר, ושהוא לא שדה התעופה רמון באילת.

עופר מלכה: נגב זה בסדר, בסביבות מטרופולין באר שבע, אם זה בנבטים או מקום אחר.

עופר מלכה: היא הנחתה את גופי הביצוע.

תמר זנדברג: אבל יש הבדל מהותי בין נבטים שכבר קיים וכבר יש שם הזרע, הנבט, לבין עכשיו ללכת לחפש מקום חדש.

תמר זנדברג: זה יכול להיות 20 שנה במקרה הטוב, לעומת נבטים שזו חלופה שכבר בקוראלס.

עופר מלכה: אני רוצה לתקן שזו לא רשות תעופה אזרחית שהוטל עליה למצוא את החלופות, אלא מינהל התכנון הוא זה שעושה את זה.

תמר זנדברג: תוכנית כזאת מוגשת על ידי משרד התחבורה?

תמר זנדברג: הוא היוזם?

עופר מלכה: כזאת תוכנית עוברת את ועדות התכנון.

תמר זנדברג: זה ברור.

תמר זנדברג: אבל מי מגיש התוכנית?

עופר מלכה: מי שמגיש את התוכנית זה שילוב גם של משרד התחבורה וגם הוועדות בסוף כשיימצא המקום, הוועדות המקומיות.

תמר זנדברג: אבל מי הולך עכשיו לחפש את החלופות?

יעקב מרגי: קודם כל צריכה להיות תמ"א מותאמת.

יעקב מרגי: אם במצאי של היום אין להם שטחים שמיועדים לשדות תעופה, מינהל תכנון חייב להתאים אותם.

תמר זנדברג: אבל מינהל התכנון הוא זה שצריך לצאת לשטח, לחפש את החלופות ולמצוא אותן?

תמר זנדברג: טוב.

יעקב מרגי: את יודעת מאיפה הניסיון שלי?

יעקב מרגי: הייתי שר דתות, אחראי על בתי העלמין.

יעקב מרגי: כשהייתה מצוקה בקבורה, מי לכאורה ניגש למלאכה?

יעקב מרגי: מינהל התכנון.

תמר זנדברג: אז אתה כשר דתות תלוי במינהל התכנון מה הוא יעשה ומה לא, ובאיזה קצב הוא יעשה?

יעקב מרגי: כל המדינה.

יצחק פינדרוס: אבל אין בעל תוכנית?

יצחק פינדרוס: גם אני לא מצליח להבין.

יצחק פינדרוס: מי מגיש התוכנית?

יעקב מרגי: קודם כל חייב שיהיה אזור מיועד.

יעקב מרגי: אחרי שיש אזור מיועד, המשרד הסטטוטורי הוא שיוזם.

תמר זנדברג: אבל כשאומר פה מנכ"ל משרד התחבורה שהשרה הנחתה למצוא חלופות, מי הולך לשטח ובודק?

יעקב מרגי: חיים בורובסקי, יש לך תשובה?

חיים בורובסקי: אני מאגף התקציבים.

חיים בורובסקי: לשאלה לגבי התהליך שנעשה, מינהל תכנון עשה לגבי החלופות, מה שנאמר לכאורה שיש פה רק חלופה אחת – זה לא המצב.

חיים בורובסקי: הייתה ועדה שישבה על המדוכה, ועדה בראשות אילנה שפרן ממינהל התכנון, בהתאם לתמ"א 15א.

חיים בורובסקי: יש תמ"א שמסתכלת על כל פריסת שדות התעופה.

יעקב מרגי: היא לא רחוקה, זה 19.

חיים בורובסקי: היא ישבה ובחנה כמה עשרות חלופות להרבה מאוד יעדים שאפשר לייעד כשדות תעופה.

חיים בורובסקי: שדות תעופה, כמו שאמרת, זו תשתית לאומית, תשתית גדולה שיש המון מגבלות.

חיים בורובסקי: מגבלות גיאוגרפיות, מגבלות באוויר, כמובן שרוצים לעשות את זה במקום הכי יעיל מבחינת פריסת האוכלוסייה.

חיים בורובסקי: אחרי שבדקו את כל החלופות מצאו ששתי חלופות ראויות לעבור לשלב הבא, זאת אומרת לעבור בחינה תכנונית יותר מעמיקה, והן רמת דוד ונבטים.

חיים בורובסקי: בהתאם לזה התחילה חברת נתיבי ישראל, שהיא זרוע של משרד התחבורה, ליזום תכנון של שתי חלופות שבאות למועצה הארצית, יסיימו את התכנון שלהם ויבואו למועצה הארצית.

חיים בורובסקי: התכנון נעשה במקביל גם ברמת דוד וגם בנבטים.

יעקב מרגי: אני לא נבהל מהצבע התכלת הנעים במפות של חיל האוויר.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, יתאמצו.

יעקב מרגי: הם רוצים את מרחב הנוחות שלהם, הם הרשו לעצמם לסמן שטחים.

תמר זנדברג: הוא אומר פה שנתיבי ישראל קיבלו הנחיה לקדם שתי חלופות.

תמר זנדברג: אבל אז הם באים לפה ואתה רואה שהם לא באמת מקדמים שתי חלופות, הם מקדמים חלופה אחת.

עופר מלכה: לא, לא.

תמר זנדברג: לפני שנכנסת הם הציגו את זה במצגת שלהם.

תמר זנדברג: הם מסבירים למה לחלופה אחת אין היתכנות ורק השנייה אפשרית.

תמר זנדברג: זה נאמר לפני 10 דקות, אני לא אומרת משהו מהעבר.

שלמה קרעי: בוועדה לביקורת המדינה צה"ל אמר שכבר אין לו ביקורת.

יעקב מרגי: הם הסבירו לנו הכול למה לא נבטים.

עופר מלכה: יחד עם זאת, דבר שלא קשור, בפגישה עם דלית זילבר בשבוע שעבר נתבקשנו לשמור על שתי עתודות הקרקע האלה, שנאמר גם אם יהיה עכשיו שדה במקום אחד, בעתיד הרחוק נצטרך את המקום השני.

עופר מלכה: זה דבר אחד.

עופר מלכה: דבר שני, להערה של רמי.

רם בן ברק: היינו ביחד במוסד אז הוא קורא לי רמי.

עופר מלכה: סליחה, רם.

עופר מלכה: הדבר השני זה שדה בים.

עופר מלכה: אנחנו בוחנים את החלופה הזאת.

עופר מלכה: היינו אך אתמול בנמל המפרץ וראינו איך מייבשים קרקע כדי להפוך אותה לנכס אסטרטגי.

עופר מלכה: אנחנו בוחנים.

עופר מלכה: באוקטובר אמורה להיות מוגשת עבודה.

יצחק פינדרוס: אפשר ללמוד מדובאי.

עופר מלכה: יש עכשיו גם שלום עם דובאי, אז אולי אפשר גם לראות וגם לקדם.

תמר זנדברג: שורה תחתונה, העמדה של שרת התחבורה היא נבטים או רמת דוד?

עופר מלכה: העמדה היא נבטים, ואם לא, להציג לה חלופה בדרום, בנגב.

יעקב מרגי: היא החליטה בנגב.

רם בן ברק: הערה אחת.

רם בן ברק: יש החלטה 2050, שאגב התקבלה באישון לילה.

רם בן ברק: את ההחלטה הזאת צריך לבטל כרגע, עד שתתקבל החלטה חדשה לגבי איפה עושים את השדה, כי אחרת כל המערכות מתנהלות לפי החלטה 2050, שאומרת שהשדה יהיה ברמת דוד.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: אמירה חשובה.

יעקב מרגי: אומרים לי שהיא התקבלה ב-7 באוקטובר 2014.

יעקב מרגי: משרד הביטחון, בבקשה.

אלון יפרח: בוקר טוב.

אלון יפרח: אני ראש יחידת מתווה במשרד הביטחון.

אלון יפרח: נמצאים איתי גם צביקה קרמן, ראש חטיבת תכנון, וגם נציגים של צה"ל, גם מאגף התכנון וגם מחיל האוויר.

אלון יפרח: אני אומר בקצרה כמה דברים.

אלון יפרח: אני מתייחס לרגע אחד לעבודה שהוצגה על ידי נתיבי ישראל.

אלון יפרח: נתיבי ישראל, ולא חיל האוויר.

אלון יפרח: הממצאים, כפי שהציגו אותם לפני כן הנציגים של נתיבי ישראל, זו עבודה שהיא לא נעשתה על ידי חיל האוויר.

אלון יפרח: מדוע אני מתחיל משם?

אלון יפרח: מכיוון שמבירור של העבודות עצמן, ולא רק על ידי חיל האוויר, עולה הקושי המאוד מאוד משמעותי ביחס לחלופת נבטים.

יעקב מרגי: תרשה לי שאלה.

יעקב מרגי: מבחינת

יעקב מרגי: כם גם רמת דוד לא נוחה לכם.

יעקב מרגי: אם הייתה חלופה אחרת שהיא לא נבטים, על הים לדוגמה.

אלון יפרח: אשיב לשאלה הזאת, ברשותך, בעוד רגע קצר.

אלון יפרח: אני רוצה לעדכן שבהקשר הזה שר הביטחון הנחה את כל נציגי מערכת הביטחון הרלוונטיים, כמובן צה"ל וחיל האוויר וגם האנשים הרלוונטיים במשרד הביטחון, לבחון חלופות נוספות בדרום.

אלון יפרח: על אף הקושי בנבטים, כולנו מצווים וגם עוסקים בכך, לראות האם יש חלופות נוספות בדרום גם בנבטים, כמו שנאמר לפני כן, אבל לא רק בהכרח בעניין של נבטים, ואנחנו נמצאים בתוך העשייה הזאת.

אלון יפרח: גם הוקצב לכך זמן.

יעקב מרגי: אם בסוף תוחלט החלופה האחרת, שהיא לא רמת דוד בעמק, אתם תתאמצו ותוכלו לצאת מאזורי הנוחות שלכם?

אלון יפרח: אני ברשותך, היושב-ראש, אשיב גם למה שאתה אומר עכשיו וגם למה שאמרתי קודם.

אלון יפרח: אני לא חושב שההגדרה הנכונה פה היא אזורי נוחות.

אלון יפרח: אין ספק שיש דברים שהם נוחים יותר ויש דברים שהם נוחים פחות.

אלון יפרח: אבל אני חושב שהקושי שהוצג בהקשר של נבטים הוא הרבה מעבר לעניין של נוחות כזאת או אחרת.

אלון יפרח: ולמרות זאת, ולמרות ההבחנה שבין האפשרות, שהיא לא פשוטה אבל היא קיימת ברמת דוד, לבין נבטים, שר הביטחון הנחה, וזה מה שאנחנו עוסקים בו, לראות האם יש חלופות נוספות, בין אם במרחב של נבטים ובין - - -

תמר זנדברג: אתם יכולים להסביר את ההתנגדות בנבטים?

יעקב מרגי: הסבירו על רגל אחת.

יעקב מרגי: אני לא רוצה למצות את השאלה הזאת עכשיו.

רם בן ברק: גם רמ"ד חיל האוויר לשעבר וגם מפקדי חיל האוויר לשעבר, כשהם משתחררים הם אומרים שאפשר לחיות עם זה.

יעקב מרגי: רם, נראה לך שאני אדלג על העמדות האלה?

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לשמוע את אייל בצר, ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל.

יעקב מרגי: אחד המקומות היפים במדינה.

אייל בצר: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה יעקב מרגי, כמובן חברים.

אייל בצר: כולכם מוזמנים לבקר בעמק.

אייל בצר: יש פה מצעד איוולת, שאני שמח מאוד שההיגיון מתחיל לצוץ וכולם מבינים את האבסורד הנורא.

אייל בצר: שינו מטרה, רמת דוד, החלטה 2040 מאוקטובר 2014, ומאז הכול סובב סביב זה ואי אפשר לפספס את זה.

אייל בצר: אמר את זה קודם יואל פלדשו, השקענו ארבעה מיליון דולר בחברת מיטרא.

יואל פלדשו: לא אמרתי את זה.

יואל פלדשו: לא השקענו.

יעקב מרגי: יואל פלדשו, אף אחד לא מתערב כמישהו אחר מדבר.

אייל בצר: אמר יואל פלדשו שהשקיעו בחברה אמריקנית מיטרא לבדוק דואליות, אזרחי וצבאי.

אייל בצר: למה אתה לא בודק את זה בנבטים?

אייל בצר: גם שם יש שדה צבאי, אז תבדוק גם בנבטים, אם באמת הולכים בלי לסמן מטרה מראש.

אייל בצר: זה מראה שהכול מופנה לרמת דוד.

אייל בצר: זה אבסורד זועק לשמים.

אייל בצר: בואו נדבר על כלכלה.

אייל בצר: בואו נדבר על הפיתוח המואץ שיכול לבוא לנגב.

אייל בצר: לגבי העמק זה הרס כלכלי, בדיוק הפוך מהפיתוח שיהיה בדרום.

אייל בצר: הולכים פה לסגור מאגרי מים, הולכים לסגור פה את כל גידולי הגרעינים בגלל הציפורים.

אייל בצר: היום ברגע זה, חיל האוויר, שזה מטוס מהיר, עיכב את ניקוז אגם כפר ברוך בגלל ציפורים.

אייל בצר: אתם יודעים מה יקרה כשיהיה פה כל חמש דקות מטוס נוסעים?

אייל בצר: יעצרו פה את כל החקלאות.

אייל בצר: המשמעות היא 200 מיליון ליטר חלב, 20% מהמדינה אנחנו מייצרים פה, וחייבים גרעינים וחייבים חיטה וחייבים תירס.

אייל בצר: אז כל העמק הזה יתייבש לחלוטין.

אייל בצר: נזק כלכלי אדיר.

אייל בצר: שלא לדבר על נזק לעם ישראל, בייחוד עכשיו בימי קורונה, שכל מדינה רוצה לחזק את החקלאות שלה.

אייל בצר: זה אבסורד אחד גדול.

אייל בצר: 18 מיליארד שקל השדה בנבטים השדה בנבטים יותר זול מרמת דוד.

אייל בצר: זה לא הולך ברגל.

יעקב מרגי: נת"י אומרים הפוך.

יעקב מרגי: סבירות כלכלית נמוכה לנבטים.

שלמה קרעי: מי זה הגאון שכתב את המצגת הזאת?

שלמה קרעי: נתיבי ישראל?

אייל בצר: זה לא אני, בדקו את זה חברות רציניות.

אייל בצר: 18 מיליארד שקל, שלא לדבר על תביעות פיצויים וירידת ערך וכל מה שכרוך בזה.

יעקב מרגי: אמרו לנו הדוברים הקודמים שחוץ מאייל בצר יש הרבה ראשי רשויות בצפון שכן רוצים את השדה.

אייל בצר: יש תמימות דעים בין הדרום לצפון.

אייל בצר: גם המרכז, עוטף נתב"ג, הבינו שחשוב ללכת לנבטים, כי נבטים תוך שנתיים יש שדה פעיל.

אייל בצר: לעומת זה בעמק יזרעאל לא יהיה אף פעם.

אייל בצר: לכן גם הם איתנו.

אייל בצר: מדובר פה על שלושה מיליון איש.

אייל בצר: ולמה?

אייל בצר: כי גם הם לא יכולים לישון בלילה באזור נתב"ג.

אייל בצר: לגבי הצפון יש חלופה נוספת, וידידך חבר ש"ס, שר הדתות הקודם יצחק וקנין, קיבל את זה לצערי ובלמו אותו לגבי שדה תעופה משלים, לא מקביל.

אייל בצר: הם מדברים על מקביל ואפילו יותר גדול מנתב"ג.

אייל בצר: בחיפה הם עשו לתוך הים, ואנחנו השקענו כסף, ראשי רשויות מהצפון, בהתחלה 50,000 אירו ועכשיו עדכון, וחברה ספרדית הוכיחה שאפשר לעשות משולב, שדה תעופה מקביל לנמל שהולך להיגמר עכשיו.

אייל בצר: דיברתי עם אנשי הנמל והם לא מתנגדים לזה.

אייל בצר: גם ראש עיריית חיפה מביא מימון לזה.

אייל בצר: אז שדה תעופה בחיפה משלים, אזורי אבל לאירופה, עם אפשרות להאריך אותו בעתיד אם ירצו לתוך הים, ושדה תעופה גדול, מה שנקרא נתב"ג בדרום.

אייל בצר: זה הפתרון, וכולם מבינים את זה.

אייל בצר: שלא לדבר על האבסורד שמדברים על מטוסי צרי גוף.

אייל בצר: אין בשורה יותר גרועה לאנשי המרכז, כי כל הרעש שעושים בלילות זה מטוסים רחבי גוף.

אייל בצר: זאת אומרת, גם הולכים להשקיע פה מיליארדים וגם הרעש של נתב"ג.

אייל בצר: אז האבסורד פה זועק לשמים.

אייל בצר: אנחנו הפכנו לחצר האחורית של אירופה.

אייל בצר: מוטי ששון אומר לי: אני לא ישן 4.5 שעות כל לילה בגלל הרעש.

אייל בצר: גם משקיעים מיליארדים וגם לא יכולים לישון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: טל אל-על, בבקשה.

טל אל-על: בוקר טוב ידידי היושב-ראש מרגי ולכל חברי ועדת הכלכלה.

טל אל-על: אני ממלא מקום וסגן ראש העיר באר שבע.

טל אל-על: אני מרכז את כל הנושא של המאבק לנבטים בדרום.

טל אל-על: אנחנו מייצגים 26 ראשי רשויות בצפון ובדרום עם מטה משותף.

טל אל-על: נמצא איתי סגן ראש העיר עופר קראדי.

יעקב מרגי: ברוך הבא, עופר.

עופר קראדי: ברוכים הנמצאים.

עופר קראדי: בהצלחה רבה.

עופר קראדי: תעזרו להרים את חזון בן גוריון.

יעקב מרגי: תודה.

טל אל-על: הנושא הזה דובר הרבה, ואפשר לדבר עוד הרבה מאוד, אבל אני רוצה לפנות לחברי ועדת הכלכלה בכמה נקודות שאתם צריכים לדעתי לקחת לתשומת לבכם.

טל אל-על: האחת, למה בכלל מדינת ישראל צריכה עוד שדה?

טל אל-על: הסיבה היא לא בגלל שנתב"ג לא יכול לגדול פיסית.

טל אל-על: נתב"ג יכול לגדול הרבה יותר, הוא אפילו יכול להכפיל את עצמו.

טל אל-על: אבל יש שם מגבלות רעש וזיהום מאוד מאוד חמורות על למעלה מ-1.5 מיליון תושבים, ולכן המדינה מחויבת גם למצוא פתרון אחר.

טל אל-על: הרעש נובע בעיקר ממטוסים רחבי גוף, המטוסים הגדולים שעושים בעיקר את הרעש וטסים בלילה.

טל אל-על: אני אומר לכם שלא רמת דוד בתכנון הקיים ולא נבטים בתכנון הקיים יפתרו את הבעיה הזאת, ולכן מלכתחילה כשבאו לתכנן שדה משלים לנתב"ג, מראש רצו לעשות שדה שיפתור את בעיית השורש הזאת, והיא לא נפתרת.

טל אל-על: אני בא לומר שבמקום שמדינת ישראל עכשיו תזרוק עשרות מיליונים בשלב של התכנון, ואחר כך מיליארדים רבים על שני שדות תעופה קטנים, מוגבלים מאוד, נכים, עם נזק אדיר בצפון, עם רווחה מסוימת בדרום במידה שזה יקרה וחיל האוויר ירשה גם לנו האזרחים להשתמש במרחב האווירי שלנו, והוא לא רק שלו, גם אז זה לא יפתור את הבעיה של נתב"ג.

טל אל-על: במקום כל זה, ללכת ולהקים שדה אחד, רמה אחת, שדה גדול שיכול להכיל 40, 50, ואני אומר לכם שיום יבוא, אולי לא בימינו, ואולי הוא יחליף את נתב"ג בנבטים.

טל אל-על: זה לגבי הנושא של שני שדות לעומת שדה אחד גדול.

טל אל-על: כל הרעיון של שני שדות קטנים נבע מזה שהמועצה הארצית לתכנון ובנייה הכריחה את משרד התחבורה ואת כל הגורמים המתכננים לתכנן גם את נבטים.

טל אל-על: אם זה היה תלוי בהם, זה לא היה קורה.

טל אל-על: וגם היום זה לא קורה.

טל אל-על: אני יושב בוועדת ההיגוי, ואני אומר לכם שזה לא קורה.

טל אל-על: הם לא מקדמים את נבטים, הם מקדמים רק את רמת דוד, למרות החלטה של המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

יעקב מרגי: נשמע אותם עוד מעט.

יעקב מרגי: נא לסכם.

טל אל-על: עלויות ההקמה והטיפול.

טל אל-על: אנחנו הנחנו לפתחו של משרד האוצר, ויש לנו פה נציג, חן הרצוג, שמאוד נשמח אם הוא ידבר, מ-BDO, חברה רצינית ביותר שמראה חישובים כלכליים ומראה כמה זה חשוב להקים שדה אחד ולא שניים.

טל אל-על: יש עבודות נוספות רציניות ביותר, שבמקום שמשרד האוצר יעשה את זה, אנחנו עשינו במקומו, שמראה על פערים, תפעול והפעלה אדירים.

טל אל-על: כ-18 מיליארד שקל יעלה למדינת ישראל להקים ברמת דוד לעומת בנבטים.

טל אל-על: משרד האוצר לא בתמונה.

טל אל-על: אני יודע שיושב שם נציג, אני אומר לכם שהם לא עשו עבודת מטה, אין להם מושג כמה זה יעלה, כמה כסף להשקעה, כמה כסף יהיה צריך לחקלאים.

טל אל-על: המסקנה, אדוני היושב-ראש, היא שהמדינה טסה בכיוון ההפוך לחלוטין.

טל אל-על: אם תרשה לי אוכל לתקן עוד כמה דברים.

טל אל-על: לא אדבר על דוח שפרן, אבל נאמר פה על ידי יואל שמשרד הבריאות היה שותף.

טל אל-על: הוא לא היה שותף.

טל אל-על: יושב כאן נציג משרד הבריאות.

יעקב מרגי: אילנה שפרן איתנו, היא תדבר.

טל אל-על: אז אני אומר לכם שמשרד הבריאות לא היה, וכל סוגיית הבריאות היא לא לפתחכם, כי אתם כלכלה, אבל כל הסיפור הבריאותי פה הוא הופקר לחלוטין בכל הסיטואציה הזאת.

טל אל-על: לגבי ההערות שסיטבון אמר, הוא אמר: אנחנו בוחנים חלופות.

טל אל-על: מועצה ארצית, אני מזכיר לכולם, לא ביקשה חלופות, היא ביקשה שני תכנונים לאישור.

טל אל-על: אנחנו כבר אחרי החלופות.

טל אל-על: אין צוואר בקבוק מעל נתב"ג.

טל אל-על: אמרו צוואר בקבוק מעל נתב"ג, זה קשקוש אחד גדול.

טל אל-על: ההמראה והנחיתה מעל נתב"ג שמגיעה לנבטים הם בכלל ברום אחר, הם בגובה אחר, זה לא קשור.

טל אל-על: הציגו לכם כאילו זה חד ממדי, אבל מה לעשות, מטוסים טסים לכל הגובה, וזה קשקוש אחד גדול וחבל שמשקרים לכם.

טל אל-על: אין לי מילה אחרת לומר.

טל אל-על: דבר נוסף, שהוא מאוד אקטואלי, קווי התעופה דרומה ומזרחה.

טל אל-על: אנחנו היום בפתח של עידן שלום עם המפרץ הפרסי.

טל אל-על: לקחו את זה בחשבון שאולי מנבטים הדרך דרומה ומזרחה פותחת לנו אפשרויות אחרות לחלוטין?

יעקב מרגי: תודה, טל.

טל אל-על: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: ניסן בן חמו, ראש עיריית ערד.

יעקב מרגי: נסת

יעקב מרגי: פק כאן בראשי רשויות ונעבור חזרה לחברי הכנסת ולדוברים אחרים.

ניסן בן חמו: בוקר טוב לכולם.

ניסן בן חמו: חבר הכנסת יעקב מרגי וכל חברי הכנסת הנכבדים, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

ניסן בן חמו: אני לא אכביר מילים, כי לפניי דיברו גם אייל וגם טל, שמרכזים את הנושא.

ניסן בן חמו: אני חייב לומר לכם כראש עיריית ערד ויושב-ראש מועצת הנגב, אני מלווה את התהליך הזה כבר מספר שנים.

ניסן בן חמו: אותי מדאיג משהו אחד, ישבתי בלא מעט ישיבות, וגם מה שמשתמע מאנשי מקצוע כאן זה כאילו תקעו את החץ במקום ועכשיו מציירים את המטרה.

ניסן בן חמו: זאת התחושה שלנו.

ניסן בן חמו: כמי שמלווה את התכנון ורואה את הדברים מקרוב, זאת התחושה.

ניסן בן חמו: אני חושב שהגיע הזמן, זאת הזדמנות היסטורית שבעזרת כלי ציבורי נממש את חזון בן גוריון.

ניסן בן חמו: יש פה אפשרות אדירה שאסור לפספס אותה, ואנחנו חייבים לבחון את הדברים בצורה הכי מדויקת שאפשר.

ניסן בן חמו: לא יכול להיות שנשמע אמירות בוועדת הביקורת שיש הנחיות לתכנן את רמת דוד, ועל נבטים מראש אנחנו מוותרים.

ניסן בן חמו: זו רק עוד חלופה על הדרך.

ניסן בן חמו: אתם קובעי המדיניות, ובסוף צריך להתיישר על פי החזון ולא הפוך.

ניסן בן חמו: אלה הדברים, ואני מקווה מאוד שנראה באמת תיקון של הנושא הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי.

יעקב מרגי: אימאן, את רוצה לומר משהו?

אימאן ח'טיב יאסין: באתי ללמוד, אבל מצער לשמוע איך הדברים קורים.

יעקב מרגי: בגלל זה אנחנו פה.

יעקב מרגי: אם הכול היה טוב לא היינו יושבים פה.

יעקב מרגי: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: בכנס שקיימנו לשדולה למען הנגב הגיע ראש הממשלה, הגיעה שרת התחבורה וכל ראשי הרשויות, ניסן בן חמו, רוביק דנילוביץ, גם מהצפון, גם מהדרום.

שלמה קרעי: כולם, מה שנקרא, הולך אל דרום וסובב אל צפון, וכולם בהסכמה אחת, בדעה אחידה שמה שאנחנו צריכים כדי לפתח את מדינת ישראל, לפתח את הנגב, את ההזדמנויות הכבירות שיש בפנינו, זה להקים שדה תעופה דווקא בנגב.

רם בן ברק: אז למה ראש הממשלה לא נתן החלטה באותו דיון שהוא העלה?

רם בן ברק: הוא אמר: לא יהיה שדה בצפון, יהיה בדרום.

שלמה קרעי: ראש הממשלה זהיר, בורר את מילותיו וממתין.

שלמה קרעי: מכיוון שכנראה שיש התנגדות של מערכת הביטחון, צריכים להסיר את ההתנגדות הזאת לפני שמקבלים את ההחלטה.

שלמה קרעי: שרת התחבורה אמרה שהיא כבר החליטה ששדה התעופה השני הבין-לאומי יהיה בנגב.

שלמה קרעי: אם בעניין נבטים בסופו של דבר תהיה התנגדות בגלל מערכת הביטחון או בגלל גורמים כאלו ואחרים, אנחנו נמשיך להתעקש שהשדה יהיה בנגב.

יעקב מרגי: אל תספידו מהר את נבטים.

שלמה קרעי: לא מספידים.

שלמה קרעי: אבל נבטים זאת הברירה הטובה ביותר מבחינת רעש, מבחינת אפשרות מהירה.

שלמה קרעי: אני לא יודע מי כתב את המצגת של נתיבי ישראל וכותב סבירות כלכלית נמוכה, שזה לא כלכלי להקים שדה תעופה.

יעקב מרגי: הייתה לו סבירות גבוהה שאנחנו נאכל את הלוקש, לכן הוא כתב סבירות נמוכה.

עופר מלכה: למען ההגינות ציינו שהשרה אמרה את ההתפתחות הכלכלית של הנגב ואת העיור של הנגב.

שלמה קרעי: ואתם כתבתם שזה לא כלכלי בנגב?

שלמה קרעי: 30,000 משרות שיהיו בנגב, להפוך את הנגב למרכז.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מברך על הדיון החשוב הזה.

שלמה קרעי: זה טוב שאנחנו נשתף פעולה בעניין.

שלמה קרעי: אנחנו לא נוותר, ומבחינתנו שדה התעופה השני צריך לקום בנגב.

שלמה קרעי: המטרה של הממשלה הזאת בכל הצעדים שהיא עושה בעשור האחרון זה לא לחבר את הפריפריה למרכז, אלא להפוך את הפריפריה למרכז.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים שסטודנטים שלנו שבאים ולומדים בבן גוריון ובמקומות נוספים בנגב – הבית שלהם יהיה בנגב, לא יעברו למרכז לחפש עבודה.

שלמה קרעי: לכן אנחנו נמשיך להיאבק על זה עד שהשדה יקום בנגב, אם בנבטים ואם במקום אחר בנגב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אילנה שפרן.

יעקב מרגי: כולם מאשימים אותך, בואי נשמע מה יש לך לומר להגנתך.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך בעבר ובהווה, כדי שהפרוטוקול גם ידע מה עשית ומה את עושה.

אילנה שפרן: שלום לכולם.

אילנה שפרן: אני חושבת שאנחנו נפגשנו גם בנושא של קבורה, אבל אני מנהלת אגף תחבורה במינהל התכנון ואני גם עומדת בראש ועדת העורכים של שתי התוכניות האלה.

אילנה שפרן: אני גם עמדתי בראש הוועדה שבחנה את החלופות למיקום שדה התעופה המשלים לנתב"ג.

אילנה שפרן: עלו פה המון דברים, ולכן אני רוצה להתייחס לשני דברים.

אילנה שפרן: דבר ראשון, נאמרה פה החלטת הממשלה שקבעה את השדה ברמת דוד, אבל אני רוצה לציין שהחלטת הממשלה השאירה למוסדות התכנון לבחון את החלופות, ואותה קביעה באה לידי ביטוי בדוח שעשינו לבדיקת חלופות.

אילנה שפרן: אני קצת מצטערת שאנשים אולי לא מכירים את הדוח הזה, שאני אומנם חתומה עליו ואני לא יכולה להעיד על עיסתי, אבל אני יודעת שהוא נבחן גם בבית המשפט ונמצא כדוח מאוד מקצועי ודוח שבחן את כל החלופות האפשריות, ובאמת בחנו 21 חלופות על ידי צוות מתכננים מאוד מקצועי, עם כל מיני משרדי ממשלה שישבו בוועדות ההיגוי, וחבל שחושבים שהדברים הוקפצו מהבטן ולא נעשתה פה בדיקה מאוד מעמיקה.

אילנה שפרן: הדוח הזה אומנם המליץ על חלופה מרכזית.

אילנה שפרן: הוא אמר שיש שני אתרים שיכולים לבוא בחשבון בכלל.

אילנה שפרן: כל האתרים האחרים, או שאין להם מרחב אווירי, או שאין להם מרחב קרקעי.

אילנה שפרן: הם נפלו בדברים המאוד מהותיים ונשארו שני אתרים אפשריים, שזה רמת דוד ונבטים.

אילנה שפרן: למרות שהמלצנו על אחד מהם, המועצה הארצית אמרה: אנחנו צופים כ-80 מיליון נוסעים בשנת 2050, כך שאחד לא יספיק לנו.

אילנה שפרן: אנשים פה מדברים על זה שלא צריך את השני, אבל המועצה השתכנעה שכן צריך שני שדות.

אילנה שפרן: ולכן אנחנו מקדמים היום.

אילנה שפרן: מי שנמצא פה, כמו טל אל-על, ויושב בוועדות העורכים, יודע ששתי התוכניות, למרות שהן לא קשורות זו בזו, נמצאות באותו שלב של קידום התוכנית.

יעקב מרגי: חסכת לנו שאלה.

יעקב מרגי: את אומרת שהן נמצאות באותו שלב.

אילנה שפרן: שתיהן באותו שלב, מחכות לתסקיר השפעה על הסביבה, וכשהוא יגיע אנחנו נביא למועצה הארצית את המרכיבים של כל אחת מהתוכניות.

אילנה שפרן: אנחנו מדברים פה על שתי תוכניות נפרדות.

אילנה שפרן: ולמה שתי תוכניות נפרדות, חוץ מהצורך בכל כך הרבה נושאים?

אילנה שפרן: גם בגלל אי הוודאות הגדולה.

אילנה שפרן: יש אי ודאות מאוד גדולה לגבי כל שדה.

אילנה שפרן: כל שדה הוא לא אצלי בחצר, ולכן יש אי ודאות מאוד גדולה לגבי כל דבר.

אילנה שפרן: ואני רוצה לציין שקודם, בעניין של נמלי הים, עשו את אותו הדבר.

אילנה שפרן: עשו שתי תוכניות, כשלא ידעו אם זה יהיה הנמל בחיפה או הנמל באשדוד.

אילנה שפרן: בסופו של דבר היו צריכים את שתיהן.

אילנה שפרן: לכן עצם העבודה על שתי תוכניות היא עבודה שלדעתנו כמוסדות תכנון מאוד מאוד חשובה.

אילנה שפרן: תרצה הממשלה, תחליט מי מהשדות האלה יקודם ראשון.

אילנה שפרן: אנחנו לא מתערבים בזה.

אילנה שפרן: ממשלה יכולה להחליט מי היא רוצה, אנחנו רוצים שיהיו שתי תוכניות.

יעקב מרגי: היה חשוב לנו לשמוע זאת.

אילנה שפרן: את שתיהן או אחת מהן, או אחת מהן ראשונה.

אילנה שפרן: מה שירצו.

רם בן ברק: בחנתם גם את חלופת חיפה?

אילנה שפרן: בדקנו גם את חלופת חיפה.

אילנה שפרן: היא נמצאה כבלתי אפשרית גם מהבחינה הקרקעית וגם מהבחינה האווירית.

אילנה שפרן: אני יודעת שראש המועצה בעמק יזרעאל מקדם היום בדיקה מחודשת, וככל שזה יוגש אלינו אנחנו כמובן תמיד פתוחים לעוד בדיקות, אבל אנחנו יודעים שממה שאנחנו בחנו זה בלתי אפשרי.

אילנה שפרן: באותה נשימה אני רוצה גם לציין את השדה בים.

אילנה שפרן: כמחשבה זה רעיון מצוין, אלא שהוא לא ישים בשלב הזה.

אילנה שפרן: הוא נמצא בחקירה מאוד ראשונה של מה אפשר ומה אי אפשר.

אילנה שפרן: חסרות לנו כמויות חול אדירות בארץ בשביל לעשות אותו.

אילנה שפרן: הוא לא בטווח הנראה לעין, הוא בטווח הרחוק-רחוק, ואנחנו מאוד מאוד נשמח לבדוק גם אותו.

יעקב מרגי: אולי ב-2050, כששדה נבטים יהיה עמוס, נחשוב על זה.

יעקב מרגי: לכן קראו להחלטה 2050.

אילנה שפרן: אתה צודק, אדוני.

אילנה שפרן: במקביל משרד התחבורה בודק גם את העניין הזה.

אילנה שפרן: אנחנו יודעים שלא רק ההקמה שלו היא קשה מאוד ולא בטווח הקרוב, כמו שאנחנו צריכים את השדה הנוסף, אלא גם ההשלכות הסביבתיות שלו לא פשוטות בכלל.

אילנה שפרן: לסיכום, שדה בים זו לא אופציה.

יעקב מרגי: אשאל שאלה ובזה נסכם את השיחה, ותודה רבה לך שהגעת לשפוך לנו קצת אור.

אילנה שפרן: הבאת אותי מהבית, אני מבקשת לדבר.

יעקב מרגי: תשלימי, בבקשה.

אילנה שפרן: השדה ברמת דוד – נשמעו פה טענות כאילו זרקנו אותו.

אילנה שפרן: צריך להבין שהוא נמצא על שדה צבאי.

אילנה שפרן: זה לא פתאום באמצע השדה.

אילנה שפרן: וזו היה אחד היתרונות שלו.

אילנה שפרן: השאלה היא גם מה המטרה של השדה.

אילנה שפרן: מטרה של שדה היא לשרת את הנוסעים, נכון?

אילנה שפרן: אז אנחנו צריכים לשים אותו בלב אוכלוסייה, שזה גם החיסרון.

רם בן ברק: כאן הטעות הגדולה שלך.

רם בן ברק: בונים שדה וסביבו בונים את האוכלוסייה, ולא מכניסים בכוח שדה לתוך אוכלוסייה.

רם בן ברק: עד כמה שידוע לי, גם חלופת חיפה לא נבחנה אף פעם, דרך אגב.

יעקב מרגי: אני אגן על זכותה של אילנה לומר את מה שהיא רוצה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אילנה שפרן: תודה רבה.

אילנה שפרן: חלופת חיפה נבחנה, ואפילו נמצאת במסגרת הדוח.

אילנה שפרן: יותר מזה, אמרתי שגם רמון נבנה כשדה שלא משרת אוכלוסייה רבה, ואנחנו גם רואים את התוצאות של זה.

אילנה שפרן: תשמעו את עצמכם, אתם מתייחסים לדוח הזה כדוח רציני ודוח שבדק את כל החלופות כשמדברים על נבטים, אבל באותה נשימה אומרים שהדוח לא מקצועי כאשר מדובר על רמת דוד.

יעקב מרגי: הטענה שלך חזקה, ואני שואל שאלה, האם במסגרת כל העבודה שלכם והסקרים שאתם עושים, דעתם של התושבים באזורים האלה נשמעת באמצעות נציגיהם?

יעקב מרגי: יש להם משקל?

אילנה שפרן: כן, בהחלט.

אילנה שפרן: דבר ראשון, כבר בשלב שבחנו את החלופות, ערכנו שולחנות עגולים, שמענו את התושבים והשתמשנו גם בהערות שנאמרו שם בשביל להמשיך ולבחון, והנה אני אפילו מציינת לטובה את טל אל-על שהעלה שאלות כלכליות מאוד מאוד משמעותיות וחשובות, ובחנו באמצעותן את שתי החלופות ברמת המיקרו.

אילנה שפרן: כך שדעת התושבים נשמעה.

אילנה שפרן: אותן רשויות בדרום שמבינות גם את ההשלכות החיוביות של השדה מובנות גם בצפון.

אילנה שפרן: אנחנו עושים גם שיתוף ציבור בצפון במסגרת התוכניות המפורטות של רמת דוד ושל נבטים, ושם אומנם, ואני מבינה את זה לחלוטין, התושבים שהשדה משפיע עליהם ברמת הרעש, כמובן שהם מתנגדים, כי זה דבר שאף אחד לא רוצה אצלו בחצר.

יעקב מרגי: לכם זה פקטור, הרעש?

אילנה שפרן: בוודאי, מה זאת אומרת?

אילנה שפרן: זה גם ייבחן במסגרת תסקיר ההשפעה על הסביבה.

אילנה שפרן: ואפילו החלופות של כמה אפשר להסיט את המסלול נבחנות לפי הרעש.

יעקב מרגי: מי קובע כמה נקודות לכל שיקול הדעת?

יעקב מרגי: במכלול האחוזים לרעש יש משקל יותר חזק מאשר היתכנות תכנונית, פגיעה סביבתית?

אילנה שפרן: יש דבר שנקרא תסקיר השפעה על הסביבה.

שלמה קרעי: הם בוחנים עוד חלופה חוץ מנבטים?

אילנה שפרן: כל ההשלכות של רעש, של זיהום אוויר, של הרבה דברים.

אילנה שפרן: ואם הדבר לא עומד בתקנים, אז כמובן שהדבר בלתי אפשרי.

אילנה שפרן: אני רוצה להגיד בעניין של שיתוף הציבור, נמצא שהרשויות המקומיות שלא ממש סובבות ונמצאות בעמק, כמובן שגם הן מבינות את התועלת שבשדה תעופה ובפיתוח הכלכלי.

יעקב מרגי: אני אוהב את אלה שנהנים על הגב של השכן.

יעקב מרגי: זה בסדר.

אילנה שפרן: כך זה בכל דבר.

יעקב מרגי: אנחנו לא מתקנים עוולה בעוולה.

יעקב מרגי: נתב"ג היום זו עוולה לרדיוס גדול מאוד של תושבים.

יעקב מרגי: אנחנו לא נבנה שדה שייצור את אותה עוולה כדי להקל על מישהו אחר.

יעקב מרגי: מה גם שיש דעה לגבי מטוסים צרים ומטוסים רחבים, שזה לא פותר לנתב"ג כלום.

אילנה שפרן: דבר ראשון, אנחנו לא באים לפתור את נתב"ג, כי נתב"ג יגיע למלוא הקיבולת שלו, ויש פה את יואל פנדשו שאני לא צריכה לדבר בשמו.

אילנה שפרן: זה לא קשור אחד בשני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: סגן אלוף דן ברוזה איתנו?

יעקב מרגי: בבקשה.

דן ברוזה: בוקר טוב.

דן ברוזה: אני מהמטה בצפון שנגד שדה התעופה בצפון ובעד שדה תעופה בדרום.

דן ברוזה: בעיקרון הייתי אמור להתמקד באיזשהו דוח כלכלי, אבל אני רוצה לנצל את הזמן לכמה התייחסויות בשביל להסביר איך מייצרים פה תמונה לא מדויקת, בלשון המעטה.

דן ברוזה: אני אגע במילה גם בדוח הכלכלי.

דן ברוזה: קודם כל, השאלה היא האם האנשים החכמים נולדו רק היום.

דן ברוזה: זו שאלה מאוד חשובה.

דן ברוזה: מדינת ישראל החליטה ב-1974, החלטת ממשלה ראשונה, ששדה התעופה הגדול, לא המשלים, של מדינת ישראל יהיה בנבטים.

דן ברוזה: יצאה תב"ע ב-1975 ותוכנית מתאר מחוזית ועשו המון ועדות כמו הוועדה האחרונה לאורך כל השנים, עם אנשים מכובדים.

דן ברוזה: אחד עשה בודינגר ואחד עשה מישהו אחר, וכולם בחנו 21 חלופות.

דן ברוזה: כולם הגיעו למסקנה שצריך להיות בצפון הנגב.

דן ברוזה: מה שקרה ב-2014, 40 שנה לאחר מכן, שפעם ראשונה משרד הביטחון וחיל האוויר אמר: אם אין ברירה, תעשו בצפון.

דן ברוזה: מאז עושים את הכול כדי לסמן מטרה.

דן ברוזה: גם כמה דברים שאמרו פה לא מדויקים, ואני רוצה לדייק אותם.

דן ברוזה: זה חשוב.

דן ברוזה: דבר ראשון, הדוח המכובד שהוצג לפני רגע, 236 עמודים, אין בו נתון אחד.

דן ברוזה: יש שם צהוב, ירוק, אדום.

דן ברוזה: לא מטר ולא דולר ולא שקל.

דן ברוזה: ובאותו זמן יש דוח על השדה הקטן בחדרה, בהרצליה, של כמה מיליונרים שטסים בשבתות, של 780 עמודים.

דן ברוזה: יש שם מספרים ויש שם קריטריונים, חלקם שמים את עמק יזרעאל במיקום נמוך.

דן ברוזה: רק בשביל להשוות כדאי ללכת לראות.

דן ברוזה: אומרים תסקיר השפעה על הסביבה, שוכחים להגיד שתסקיר השפעה על הסביבה מודד כמה גועל נפש יש באוויר, הוא לא מודד כמה תחלואה.

דן ברוזה: אבל תסקיר בריאות שביקשנו, וביקש שר הבריאות ולא דן ברוזה באופן אישי, נענה בשלילה על ידי מועצת התכנון.

דן ברוזה: אלה כמה דברים שצריך לדעת ולדייק אותם.

דן ברוזה: כשמדברים על צריך לעבור מעל עזה, צריך לזכור שברמת דוד עוברים מעל ג'נין, וכן הלאה.

דן ברוזה: וכשמציינים את דוח ניטרא, כדאי גם לקרוא את הדוח, כי הוא אמר שבאמת אפשר לעשות ברמת דוד, רק צריך לזרוק את כל מה שיש שם לפח, ולפני שתגמרו לבנות אותו, צריך לבנות את שדה התעופה הבא בתור.

דן ברוזה: כפי שאילנה ציינה, צריך שני שדות תעופה.

דן ברוזה: אז אם צריך שני שדות תעופה, אז בואו נבנה אחד גדול בדרום, שאפשר, ולא נבנה שניים.

דן ברוזה: נשלם פעם אחת.

דן ברוזה: או לחילופין אם צריך לבנות שני שדות תעופה, אז באמת אין שום בעיה בנגב.

דן ברוזה: אני לא אציג עכשיו, אבל יש לנו עבודות של המייקל ג'ורדנים של המתכננים האוויריים, לא סתם אנשים, בישראל ובחו"ל.

דן ברוזה: כשמדברים על חצרים, אז למשל התירוץ של חצרים הוא תירוץ מהשנה וחצי האחרונות.

דן ברוזה: הוא לא היה 42 שנה על הפרק כשהייתה תב"ע שיהיה שדה תעופה בחצרים.

דן ברוזה: אבל צריך לזכור דבר אחד בשביל לקבל את סדר הגודל, 75% מהזמן חצרים לא טס בכלל.

דן ברוזה: הוא לא טס בלילות ולא בשבתות ולא בסוף השבוע.

דן ברוזה: טיפה פעילות מבצעית.

דן ברוזה: אנחנו הראינו את זה.

דן ברוזה: הוא טס בין 180 ל-200 ימים בשנה, בין 10 ל -12 שעות.

דן ברוזה: זאת אומרת ש-75% מהזמן אין התנגשות.

דן ברוזה: ואחרי זה, לתוך ה-25% אם תרצו, נראה לכם תכנונים מפורטים איך הכול מצטמצם לכדי 100 שעות בשנה שבאמת יש קונפליקט ואת כל השאר פותרים בכסף קטן.

דן ברוזה: ככה מייצרים תודעה.

דן ברוזה: ויש עוד ועוד דוגמאות.

דן ברוזה: אני רוצה להגיע לנקודה המרכזית שעליה הייתי אמור לדבר, מי משלם וכמה עולה שדה תעופה.

דן ברוזה: כשמציגים ואומרים: בחנו, בחנו, בחנו – כדאי ללכת לפרוטוקולים של אותה ועדה, ואני מצטט מאותו פרוטוקול.

דן ברוזה: הוצאנו את זה בעתירת חופש מידע.

דן ברוזה: פרוטוקול מספר 4 של הצוות המצומצם של ועדת התכנון להסיר תבחין כמה עולה עלות כוללת, להסיר תבחין בעלות על הקרקע.

דן ברוזה: בסופו של דבר המדידה הכלכלית שהוצגה, והיא קצת ביטול זמן באיזשהו נוהל פרט לא ברור, היא הבשורה הגדולה למה זה טוב לעשות בצפון.

דן ברוזה: אנחנו שכרנו את חברת שטיימנץ אבינוח, אחד מהמשרדים הגדולים והמכובדים בארץ, עקבנו סעיף אחר סעיף מה נעשה בוועדות התכנון ונתנו לזה אומדן מחיר.

דן ברוזה: אנחנו מוכנים להתמודד עם זה בכל מקום.

דן ברוזה: הפרש העלויות הוא 18 מיליארד שקל, וליתר דיוק פי חמישה ופי שישה.

דן ברוזה: נחזור טיפה אחורה ונספר ששדה נגב, השדה הדרומי שחיל האוויר משתמש בו למטוסי תובלה, בכלל לא נבנה מכספי משרד הביטחון.

דן ברוזה: הוא נבנה 550 מיליון שקל מינהל מקרקע ישראל עבור פינוי קרקעות מבח"א 27, וכל היתרה, 770 ועוד 180 מיליון שקל, כספי משרד האוצר.

דן ברוזה: בכל התוכניות של מדינת ישראל השדה הזה אמור להיות בעתיד שדה נוסף מוביל של מדינת ישראל.

דן ברוזה: אפשר לעטוף את זה.

דן ברוזה: זה לא עניין אישי.

דן ברוזה: יש לכל דבר עבודות של האנשים הכי הכי מקצועיים בעולם.

דן ברוזה: רק אסכם ואגיד דבר אחד.

דן ברוזה: גם כשאומרים חיל האוויר עובר דרומה – היום בחצרים יש חצי מהמטוסים שהיו ב-1995.

דן ברוזה: כשהולכים ל-2012 לפרוטוקול ועדת הכלכלה, תקראו אותו טוב, אומר נציג משרד הביטחון: זה הכול עניין של מוכרים-קונים.

דן ברוזה: זה הכול.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חיזקת את התחושה שהייתה לנו בתחילת הדרך.

יעקב מרגי: מידן, בבקשה.

מידן בר: אני יושב-ראש איגוד הטייסים.

מידן בר: אנחנו בסוף טסים בשדות האלה.

מידן בר: אני רוצה להגיד שני דברים.

מידן בר: בסוף תמיד אפשר לסקור משרד ולהציג דעה שאתה רוצה שתוצג, וזה בסדר.

מידן בר: אני רק רוצה לתת לכם מספר אחד.

מידן בר: בשנת 2020 יש 8 מיליארד איש בעולם, ו-4 מיליארד מהם היו אמורים לטוס.

מידן בר: אנחנו סגרנו את עטרות, את שדה דב, את ראש פינה, את קריית שמונה, ואנחנו סוגרים עוד.

מידן בר: בעולם רק בונים שדות.

מידן בר: מה שאמרו פה בסוף, זו לא השאלה איזה שדהו זו השאלה מי יהיה קודם, כי אנחנו חייבים את שניהם.

מידן בר: אנחנו נחיה פה כנראה עוד הרבה מאוד שנים בקונפליקט שבין תעופה צבאית לתעופה אזרחית.

מידן בר: מדינת ישראל היא מדינה של 700 ק"מ.

מידן בר: אין פה מרכז ואין פה באמת פריפריה בהיבט האווירי של העניין.

מידן בר: אני רוצה להגיד דבר נוסף לגבי הנורמליזציה שהולכת ומתרחשת פה.

מידן בר: בסוף כל עוד אי אפשר לנסוע במכונית ללונדון, באים במטוסים.

מידן בר: אם אנחנו לא רוצים שהחברים שלנו מדרום יקבעו איפה יהיה השדה ומתי הוא יוקם וכמה זה יעלה, כדאי שנעשה את זה עכשיו.

מידן בר: לוקח 30 שנה לתכנן שדה.

מידן בר: מה יהיה בו בעוד 30 שנה?

מידן בר: אני רוצה להגיד מילה אחת מקצועית לגבי מטוסים רחבי גוף.

מידן בר: בסוף העולם הזה של מטוסים צרי גוף ורחבי גוף הוא כבר לא רלוונטי.

מידן בר: הרעש בנתב"ג, זה לא נכון שטסים רק בלילה, הם טסים בכל היממה.

מידן בר: שדות התעופה הגדולים באירופה סגורים בלילה, הם פשוט לא טסים בלילה, כי יש אזרחים שגרים בקרבה לשדה התעופה.

מידן בר: כך זה קורה בכל העולם, וגם בנבטים, כמו שאמר רם.

מידן בר: בסוף אם לא גרים, יגורו.

מידן בר: וגם בצפון, יגורו.

מידן בר: אין ספק שתהיה התנגדות תמיד לתשתיות גדולות, זה לא אומר שהתהליך שעשו הוא לא נכון.

מידן בר: מה שאנחנו אומרים בסוף, שאנחנו נטוס לכל שדה שתגידו.

מידן בר: אנחנו חייבים את שני השדות האלה לפחות, כי היום התעופה היא 6% מהתל"ג, היא יכולה להיות גם 16% מהתל"ג, וזה יעשה טוב גם לצפון וגם לדרום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אלי ברדה, ראש עיריית מגדל העמק.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

 << אורח >> אליהו ברדה: שלום לכם.

 << אורח >> אליהו ברדה: אדוני יושב-ראש הוועדה וראשי רשויות ואנשי המקצוע שמשתתפים בדיון הזה.

 << אורח >> אליהו ברדה: לשמוע אותך, יעקב, זו מנגינה של "הפכת מספדי למחול".

 << אורח >> אליהו ברדה: דע לך שזה נחמד.

 << אורח >> אליהו ברדה: אני רוצה לומר לכם, חבריי, נער הייתי וגם זקנתי במובן שאני יוצא מדעתי כשאני רואה מצד אחד התנהלות הממשלה בנושא הקורונה בימים טרופים אלו, כמו שאני רואה את התנהלות הממשלה לצורך העניין בנושא שדה התעופה החלופי לנתב"ג.

 << אורח >> אליהו ברדה: נבחרו 21 חלופות, צמצמו שתי חלופות, צריך לבחור חלופה אחת, והמדינה נמצאת בפיגור של 10 שנים לפחות בקבלת החלטה, ולפחות עוד חמש שנים עד שהיא תממש את ההחלטה.

 << אורח >> אליהו ברדה: כלומר, יש פה דיליי של 15 שנה בפתיחת הדברים שלנו.

 << אורח >> אליהו ברדה: אנחנו, ראשי הרשויות בצפון, תומכים תמיכה רבתי בשדה התעופה בצפון.

 << אורח >> אליהו ברדה: אנחנו מאמינים ומבינים את המנופים ואת ההשפעות הכלכליות כדי לחזק את הצפון.

 << אורח >> אליהו ברדה: זה שאנחנו לא מפגינים ולא מתנגדים, זה לא אומר שקולנו לא נשמע או שאין לנו דעה.

 << אורח >> אליהו ברדה: אנחנו מזדהים עם עמדתה של המועצה האזורית עמק יזרעאל, השכנים שלנו, ואמרנו, כדי שנוכל לגבש את דעתנו הסופית, אנחנו רוצים לשמוע או לראות תסקיר השפעה על הסביבה.

 << אורח >> אליהו ברדה: ואתם יודעים מה?

 << אורח >> אליהו ברדה: אני גם מצטרף לבקשה שצריך לצרף לנו תסקיר בריאות בנוסף לתסקיר ההשפעה על הסביבה.

 << אורח >> אליהו ברדה: זה מסמך מאוד משמעותי שלאורו אפשר לקבל החלטות.

 << אורח >> אליהו ברדה: מעבר לכסף ומעבר למקום, זה בסיס קבלת ההחלטה, תסקיר ההשפעה על הסביבה כולל תסקיר בריאות.

 << אורח >> אליהו ברדה: אני גם אומר לכם שהחלופה של חיפה היא לא חלופה דמיונית, לא צריך לזרוק אותה לפח.

 << אורח >> אליהו ברדה: אני גם מבין את המשמעות שאם עכשיו ייכנסו לבחון את החלופה של חיפה, כמה זמן זה ייקח עד שהיא תוכל להיבחן.

 << אורח >> אליהו ברדה: ולדעתי, אמרתי את זה גם לחבריי השכנים כאן, מפקדי חיל האוויר כשהם לובשים מדים הם מתנגדים, וכשהם פושטים את המדים הם תומכים.

 << אורח >> אליהו ברדה: ואנשי איכות הסביבה למיניהם, לכאורה, מזמינים דוח.

 << אורח >> אליהו ברדה: מה שאתה מבקש אתה מקבל דוח כפי שאתה רוצה, כי אתה משלם.

יעקב מרגי: לא יפה.

 << אורח >> אליהו ברדה: בסופו של דבר אנחנו טוענים שמצפון תיפתח הטובה.

 << אורח >> אליהו ברדה: הצפון זקוק לשדה תעופה.

 << אורח >> אליהו ברדה: לאו דווקא ברמת דוד.

יעקב מרגי: כששואלים אותי מה שלומך, אני אומר ברוך השם.

יעקב מרגי: כששואלים אותי מה נשמע, אני אומר תלוי איפה אתה שם את האוזן.

 << אורח >> אליהו ברדה: למה, צעקתי?

יעקב מרגי: לא, הגישה.

 << אורח >> אליהו ברדה: הגישה שלי מצוינת, האמן לי.

 << אורח >> אליהו ברדה: אני גם מתאים לפעמים את הגישה שלי לשומעים אותי.

 << אורח >> אליהו ברדה: הגישה שלי לגמרי עניינית.

 << אורח >> אליהו ברדה: אולי התלהבתי קצת, אבל קשה לפעמים גם לשמוע דברים נכונים בצורה מדויקת יותר.

 << אורח >> אליהו ברדה: אנחנו ראשי הרשויות בגליל תומכים בהקמת שדה תעופה בצפון, מתנים את זה בקבלת תסקיר השפעה על הסביבה, כולל תסקיר בריאות.

 << אורח >> אליהו ברדה: אם הנתונים יראו שזה אפשרי, אנחנו נתמוך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: פרופ' חגי לוין, כולם מדברים על תסקיר בריאות.

יעקב מרגי: בוא נשמע.

יעקב מרגי: אתה יכול לתת לנו בקצרה עמדה לגבי בריאות הציבור?

יעקב מרגי: בבקשה.

חגי לוין: לא משנה באיזו חלופה תבחרו, בכל חלופה תסקיר ההשפעה על הבריאות קודם לקבלת ההחלטה, יסייע למקבלי ההחלטות, ישמור טוב יותר על בריאות הציבור על ידי מניעת נזקים, גם על ידי מקסום תועלות.

חגי לוין: יש גם תועלות לשדה תעופה.

חגי לוין: יאפשר הפחתת התנגדויות בהמשך, יחסוך הרבה מאוד לכולם על ידי זה שההחלטה תתקבל בצורה טובה יותר.

חגי לוין: תסקיר השפעה על הבריאות הוא לא רק בודק השלכות בריאותיות, אלא הוא גם נעשה בתהליך שקוף, מקצועי ומשתף, שפועל יחד עם האוכלוסייה המקומית ובודק איך הקמת שדה תעופה, במקרה הזה, משפיעה על אוכלוסיות שונות.

חגי לוין: ולכן במדינות רבות בעולם תנאי להקמת שדה תעופה תסקיר השפעה על הבריאות, שונה לחלוטין מהתסקיר הסביבתי, הוא בוחן שאלות אחרות והוא משלים ואחר מהתסקיר הסביבתי.

חגי לוין: ולכן זה פשוט לא יעלה על הדעת שבמדינת ישראל בשנת 2020 תתקבל כזאת החלטה גורלית לשנים רבות בלי שהנושא הבריאותי בכלל נשקל, ולכן אנחנו, ההסתדרות הרפואית, איגוד רופאי בריאות הציבור בקואליציה רחבה, דורשים שבמקרה הזה לטובת כולנו יהיה תסקיר השפעה על הבריאות.

יעקב מרגי: התבקשתם להגיש?

יעקב מרגי: מינהל התכנון ביקש?

חגי לוין: לא, בוודאי שלא.

חגי לוין: בתהליכי התכנון אף אחד לא מבקש.

חגי לוין: אני אזכיר שלמשרד הבריאות אין מעמד מספק בתוך תהליכי התכנון.

חגי לוין: משרד הבריאות עצמו הוא חלש מאוד ולא שותף בקבלת ההחלטות, שלא לדבר על אנשי המקצוע בחברה האזרחית שאותה אנו בכלל, למעט כאן בוועדה ובתקשורת, לא שומעים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נשמע ראש מועצה אחרון, נעשה סבב התייחסות אחרון בוועדה ונסכם.

יעקב מרגי: ראש מועצת מגידו, חולובסקי, בבקשה.

יעקב מרגי: לא איתנו.

יעקב מרגי: נרי ירקוני, בבקשה.

נרי ירקוני: אני אעשה את זה מאוד קצר.

נרי ירקוני: נגעו בדברים.

נרי ירקוני: השאלה היא למה צריך לסדר מחליף לבן גוריון.

נרי ירקוני: בן גוריון לא קרוב לקצה יכולת הקיבולת שלו.

נרי ירקוני: מי שיסתכל על גרף הפעילות של בן גוריון יראה שבשעות היום די ריק.

נרי ירקוני: רק בלילה.

נרי ירקוני: והבעיה של בן גוריון היא בלילה והרעש.

נרי ירקוני: כל חלופה שלא תהיה, וזה לא חשוב כרגע אם זה רמת דוד או נבטים או משהו אחר, והיא לא תכלול טיסות של מטוסים רחבי גוף ובלילה, חבל לא על מיליארדים, חבל על אגורה ששמים שם, כי זה לא יפתור את הבעיה של בן גוריון.

נרי ירקוני: זה דבר אחד.

נרי ירקוני: דבר שני, אם תסתכלו על החוברת היפה שאילנה שפרן הראתה, רואים שהיא רוצה שדה מתחרה לנתב"ג.

נרי ירקוני: זה שאחר כך הכשירו את השרץ הזה והעבירו את זה לנת"י וכו', זה לא משנה הרבה.

נרי ירקוני: כי עדיין אילנה שפרן, כשהיא מסתכלת היא מוציאה את הספר של 200 העמודים שאותו כתבה רשות שדות התעופה.

יעקב מרגי: יש בעיית תקשורת.

יעקב מרגי: תמר זנדברג, רצית להוסיף, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בדיון הזה יש משהו מעודד ויש משהו מדאיג.

תמר זנדברג: הדבר המעודד הוא שכמעט, למעט נתיבי ישראל ששמענו ככל הנראה מהעמדה של משרד הביטחון, שהיא נגזרת מעמדת חיל האוויר, חוץ מהם כל השאר באותה עמדה.

תמר זנדברג: ראשי רשויות בצפון, בדרום.

תמר זנדברג: אין פה בדיוק נימבי, כי יש אלה שלא רוצים אצלם ויש אלה שכן רוצים אצלם.

תמר זנדברג: כלומר, יש פה קונצנזוס רחב בממשלה, בכנסת, בראשי רשויות, בארגונים, בכל מקום מבחינה סביבתית, כלכלית, בטיחותית, תעופתית, חקלאית, זמן ההקמה.

תמר זנדברג: כולם בכל מקום לא רוצים ברמת דוד.

תמר זנדברג: שם גם תסקיר השפעה על הסביבה, גם עמדת ראשי הרשויות והרמה הבטיחותית התעסוקתית וכו', ורוצים בנגב.

תמר זנדברג: מכל אותן סיבות, רק הפוך.

תמר זנדברג: תמונת מראה.

תמר זנדברג: ולמרות זאת כביכול יש תחושה שמהשפה ולחוץ מדברים על קידום שתי החלופות, אבל למעשה יש חלופה אחת שמתקדמת וחלופה אחת שהיא רק הצהרתית אבל לא באמת מתקדמת.

תמר זנדברג: אני מאוד דאגתי, אדוני היושב-ראש, מהעמדה דווקא של שרת התחבורה, וציינו כאן גורמים בממשלה כולל ראש הממשלה, שכביכול בעד חלופה בנגב.

תמר זנדברג: אבל התחושה שלי היא, וזה מה שאני רוצה לבקש ממך להכניס לסיכום, שיש נסיגה מחלופת נבטים במסווה של כביכול חלופה כללית בנגב.

תמר זנדברג: לכו לחפש איפה שהוא בנגב.

יעקב מרגי: כיוונתי לדעת גדולים.

יעקב מרגי: אמרתי לחבר הכנסת קרעי, אל תספיד את נבטים, כי אם לא יהיה נבטים לא יהיה כלום.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שהעמדה שלנו, ואני רוצה לבקש ממך לציין את זה במפורש בסיכום, שהוועדה תומכת בחלופת נבטים.

תמר זנדברג: החלופה הזאת הוצגה כחלופה משמעותית לממשלה, מ-2011 היו שם כל מיני זגזוגים, שתי חלופות, אחר כך חלופת רמת דוד, אחר כך עוד פעם שתי חלופות.

תמר זנדברג: אני חושבת שאנחנו צריכים לתמוך באופן מפורש בחלופת נבטים.

תמר זנדברג: היא חלופה ריאלית, היא אפשרית, היא קיימת.

תמר זנדברג: יש הנבט הראשון בחלופת נבטים.

יעקב מרגי: ואם נגרמו נזקים סביבתיים, כבר נגרמו.

יעקב מרגי: לא צריך להוסיף חדשים.

תמר זנדברג: זה הכי פחות.

תמר זנדברג: זה המזעור הסביבתי.

תמר זנדברג: שדה תעופה זה דבר עם נזק, אין מה לעשות.

יעקב מרגי: הוא כבר קיים, למה להוסיף עוד?

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שללכת עכשיו לחפש חלופות אחרות, בין אם בנגב במסווה של אמירה כללית על חלופה בנגב, זה בעצם לשים מקל בגלגלי חלופת נבטים.

תמר זנדברג: יש החלופה הזאת, היא נתמכת, יש לה כבר ההיתכנות.

תמר זנדברג: ההתנגדות של חיל האוויר, יכול להיות שלא הקדשנו לה מספיק זמן פה.

תמר זנדברג: כמו שנאמר פה, פושטי המדים תומכים.

יעקב מרגי: נאמר לנו על ידי נציג משרד הביטחון ששר הביטחון הנחה ומאותו רגע הם מכוונים מטרה לקיים את הנחיית השר.

תמר זנדברג: יש פה הערכות סותרות על מה קורה בדיוק.

תמר זנדברג: אבל האמירה שלנו לפחות כוועדה, ככנסת, צריכה להיות ברורה, ואני שמחה שאתה מתכוון לעשות את זה.

תמר זנדברג: אני תומכת בהצעה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אימאן, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ספק שהנושא מאוד גדול ועקרוני, וכאשת הצפון חשוב לי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מבינה ששתי האופציות עדיין קיימות על הפרק, וחשוב גם לפתח את הצפון, אבל גם לא להרוס את הצפון.

אימאן ח'טיב יאסין: אז חשוב לקחת את הדברים בידיים ועדיין להשאיר את האופציה ולמצות אותה עד תום.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא של תסקיר הבריאות הוא חשוב מאוד לשני הצדדים, וחשוב גם לדרוש שזה יהיה ויקרה.

יעקב מרגי: רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: אנחנו נמצאים כאן בדיון מאוד חשוב, שלדעתי צריכה לצאת מכאן קריאה לבטל את החלטה 2050.

רם בן ברק: כל הדיון הזה נמצא בדיון מחדש, ולכן צריך לבטל את החלטת הממשלה עד שתהיה החלטת ממשלה חדשה.

רם בן ברק: אין ספק שאנחנו צריכים להפנים שאנחנו מדינה שיש לה צבא ולא צבא שיש לו מדינה, וצריכים לראות איך אפשר לחיות ביחד ולא לקבל כתורה מסיני כל דבר שאומרים במשרד הביטחון.

רם בן ברק: מה גם שגם רמטכ"לים לשעבר, גם מפקדי חיל אוויר לשעבר, גם ראש מטה חיל אוויר לשעבר – כולם טוענים שאפשר לחיות עם חלופת נבטים יחד עם חצרים.

רם בן ברק: נכון, אולי זה קצת יהיה לא נוח, אולי יצטרכו קצת להתגמש פה ושם, אבל אפשר לחיות.

רם בן ברק: אני חושב שלבנות היום את השדה בדרום בנבטים זה הדבר הנכון.

רם בן ברק: אנחנו צריכים את זה כאן ועכשיו.

רם בן ברק: צריכים למצוא פתרון גם לנתב"ג.

רם בן ברק: תבינו, משואות יצחק צמוד לשדה התעופה, ונתב"ג כתב להם: תתחילו לחשוב על מעבר למקום אחר, להעביר את הקיבוץ למקום אחר, כי אתם לא יכולים לחיות ברעש הזה.

רם בן ברק: חייבים לתת פתרון לתושבי גוש דן.

רם בן ברק: זה הפתרון הנכון, לשם צריך ללכת וכולם יצטרכו להסתדר עם הדבר הזה.

רם בן ברק: תסקיר הבריאות הוא שערורייה, מפני שאנחנו יודעים שלא היה תסקיר בריאות לא כי לא חשבו שזה חשוב, כי לא רצו שיהיה.

רם בן ברק: ולכן בהחלט חייבים לעשות את התסקיר הזה גם בדרום וגם בצפון.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מרם בן ברק לקרן ברק.

קרן ברק: זה סיכום עכשיו?

יעקב מרגי: סיכום.

יעקב מרגי: אחרונה חביבה.

רם בן ברק: אנשים רציניים באים לסיכום.

קרן ברק: הייתי בדיון מאוד חשוב, שדווקא היושב-ראש מכיר בכובעו האחר על ניקור הורים, והוא יודע שכאלה דברים אני לא יכולה להפסיד.

קרן ברק: אבל גם אתה יודע, רם, שזה אחד הנושאים שאני מתעסקת בהם בחודשים האחרונים.

קרן ברק: אני עשיתי בדיקות מאוד מעמיקות.

קרן ברק: אני מתנצלת מראש אם אני חוזרת על דברים שכבר נאמרו, אבל אומר את זה בכל זאת.

קרן ברק: קודם כל, חייבים שדה תעופה נוסף.

קרן ברק: ישבתי לאחרונה עם נפגעי הרעש באזור של שדה התעופה.

קרן ברק: הם חווים שם דברים נוראים, ולכן חייבים שדה תעופה נוסף.

קרן ברק: הסיפור בעיני הוא כל כך פשוט, שזה מבחינתי מוזר שאנחנו מנהלים על זה כל כך הרבה ישיבות ונאבקים על המובן מאליו.

קרן ברק: מקום אחד שנמצא בדרום הארץ, מעבר לזה שהתושבים מעוניינים וזה יביא פריחה כלכלית, הוא מקום שאין בו כמעט שום הגבלה.

קרן ברק: אתה רוצה לעשות איזה אורך נתיבים שאתה רוצה, לאיזה גודל מטוסים שאתה רוצה, למטוסים הכי גדולים, לנתיבים הכי ארוכים.

קרן ברק: אין שום הגבלה, גם אם אתה רוצה להתחיל בקטן יש לך האופק להגדיל את זה מתי שתרצה לכמה שתרצה.

קרן ברק: לעומת זה, שדה תעופה אחר שנמצא בלב אוכלוסייה, עושה את כל הנזקים האפשריים, גם מוגבל.

קרן ברק: זאת אומרת, בסופו של דבר הוא יגיע לשיא הקפסיטי שלו ואז נצטרך לפתוח עוד שדה.

קרן ברק: אז למה מראש לא לפתוח את השדה המועדף הגדול האפשרי לכל יעד אפשרי בכל גודל שאפשרי?

קרן ברק: רק חלם יכולים לחשוב על תסריט כל כך הזוי, וכנראה שבישראל חייבים לעשות תמיד קשה.

קרן ברק: אומרים לי: את לא יודעת, יש פה דברים סודיים.

קרן ברק: אלה מחו"ל.

קרן ברק: אנחנו מכירים את הדברים הסודיים האלה מחו"ל.

קרן ברק: כשלצבא ההגנה לישראל אין תשובות טובות, הוא מתחיל לדבר דברים סודיים.

קרן ברק: כולנו מכירים את הסיפור הזה.

קרן ברק: אנחנו פה בעד, צריכים לצאת בקריאה אחת ברורה שכאשר מחפשים בעיות מתחת לפנס, לא צריך למצוא אותן.

קרן ברק: יש דבר אחד שהוא הכי ברור מכל הבחינות האלה, ונעמוד מאחוריו.

קרן ברק: וגם כמה שיותר מהר.

יעקב מרגי: בדקתיים הכנסת את כל הדיון.

יעקב מרגי: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, אני חייבת משפט אחד בעקבות מה שנאמר.

אימאן ח'טיב יאסין: אם הנושא הוא למצוא פתרון לרעש שיש במרכז ולזרוק את זה או לדרום או לצפון, צריך למצוא פתרון.

אימאן ח'טיב יאסין: אף אחד לא צריך לסבול מהרעש.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: לא פותרים עוולה בעוולה.

יעקב מרגי: אני מתנצל בפני הרבה דוברים שנרשמו וחיכו איתנו, אבל אני מאמין שדבריהם נשמעו על ידי גורמים אחרים.

יעקב מרגי: ארשה לעוד שניים, כי בסוף צריך לעצור באיזשהו מקום.

יעקב מרגי: יוסי שמחוני, ולאחר מכן ראש מועצת מגידו.

יוסי שמחוני: שלום לכם.

יוסי שמחוני: אני תושב כפר יחזקאל.

יוסי שמחוני: בן קיבוץ גבע.

יוסי שמחוני: לוחם מרמת דוד, תעשיין בהמשך, והיום חזרתי לחקלאות.

יוסי שמחוני: שדה התעופה רמת דוד עבורנו, לטעמי, הוא עוגן בלתי רגיל חשוב, ולכן אני תומך ברעיון של הקמתו ברמת דוד.

יוסי שמחוני: בעיות הבריאות, בעיות הרעש, אני לא זר להן.

יוסי שמחוני: אני לא אחד שזורק את האשפה לחצר שכנו.

יוסי שמחוני: יש לי שלוש נכדות שגרות בבית לחם הגלילית, שזה על נתיב ההמראה והרעש.

יוסי שמחוני: אני עצמי גר בכפר יחזקאל, והמטוסים צרי הגוף אפילו עושים את הפנייה הימנית בהנמכה לנחיתה ברמת דוד מעל ראשנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: גם דעה לגיטימית, נשמעה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ראש מועצת מגידו, בבקשה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: בוקר טוב לכולם.

 << אורח >> איציק חולבסקי: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת מרגי ולכל חברי הוועדה ולחבריי ראשי הרשויות.

 << אורח >> איציק חולבסקי: השדה המשלים בנתב"ג ולנתב"ג מזגזג כבר יותר מ-11 שנים.

 << אורח >> איציק חולבסקי: ב-2009 שר התחבורה דאז שאול מופז החליט שהשדה יקום במנחת מגידו, ואחרי מאבק גדול שמגידו ועמק יזרעאל הובילו הוחלט על נבטים, ולפני שש שנים זה חזר באופן לא מוסבר לרמת דוד.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אין בכלל ספק שגיאוגרפית ודמוגרפית ואסטרטגית שדה משלים במדינת ישראל צריך להיות בצפון הנגב, ובנוסף לו שדה בין-לאומי אזורי נוסף בחיפה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אחד האבסורדים הוא שמינהל התכנון – דיברנו קודם על השולחנות העגולים ועל החלופות.

 << אורח >> איציק חולבסקי: כשהוא הציג 21 חלופות, אבסורד זועק לשמים שביניהם היה כלול עמק בית נטופה, וחיפה לא היה בתוך ה-21, וזה אבסורד מדהים לכל מי שמכיר את חיפה, את מפרץ חיפה ואת עמק בית נטופה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: צריך לחשוב במדינת ישראל עשרות שנים קדימה ולהקים רכבת מהירה מהגליל לנגב, שאנשים יוכלו לנסוע בשעה מקריית שמונה לנבטים.

 << אורח >> איציק חולבסקי: זה קיים בכל העולם, וגם יהיה קיים בישראל עוד 30 שנה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אני מסכים מאוד עם גישת שרת התחבורה והמנכ"ל.

 << אורח >> איציק חולבסקי: בדרום רוצים את השדה, ובצדק.

 << אורח >> איציק חולבסקי: בצפון רבים לא רוצים.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אנחנו לא רוצים שהשדה יהרוס את עמק יזרעאל.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אני מדגיש בפני כל חברי הכנסת, זה עמק היסטורי של התיישבות, מורשת וחקלאות.

 << אורח >> איציק חולבסקי: אסור להרוס אותו עם שדה ענק.

 << אורח >> איציק חולבסקי: מה עוד והחלופה הזאת היא הרבה יותר יקרה מאשר להקים אותו בנבטים.

 << אורח >> איציק חולבסקי: מוסדות התכנון סימנו עיגול סביב המטרה ועושים תהליך מעוות, טועה ומטעה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: צריך לפתח את הנגב, לשמור על העמק ולמנף את חיפה.

 << אורח >> איציק חולבסקי: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: עמדה מאוזנת.

יעקב מרגי: רבותי, אין ספק שהיה דיון ראשון, לא מסכם, כי אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.

יעקב מרגי: זה תהליך ארוך.

יעקב מרגי: אנחנו נאיץ אותו.

יעקב מרגי: לכן אל תפיל לנו מהר את הממשלה, רם, כי אנחנו חייבים לגמור.

יעקב מרגי: אנחנו משילות, זה דבר חשוב.

יעקב מרגי: הוועדה תומכת בפיתוח שדה תעופה בין-לאומי באזור נבטים בנגב.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה שהקמת שדה תעופה בנגב תתרום רבות לפיתוח הכלכלי של האזור.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לממשלה לשנות ולבטל את החלטת הממשלה מספר 2050 מיום 7 באוקטובר 2014 הקובעת עדיפות להקמת שדה תעופה משלים לנתב"ג ברמת דוד.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת על החלטת שרת התחבורה והבטיחות בדרכים להקים שדה תעופה בין-לאומי משלים לנתב"ג בנגב.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת את שר הביטחון, הרמטכ"ל לשעבר בנימין גנץ, על הנחייתו לצוות משרדו לבחון חלופות ולכוון את עבודת המטה לשדה התעופה בנבטים בדרום הארץ.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לאנשי משרדו להאיץ את המהלכים בנושא.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממינהל התכנון להעביר אליה את תסקירי ההשפעה על הסביבה שהוכנו עבור שתי החלופות.

יעקב מרגי: הוועדה דורשת ממינהל התכנון לערוך בנוסף תסקיר השפעה על הבריאות בכל אחת מהחלופות ולהעביר גם אותו לידיעת הוועדה.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, לאור קריאות שר הביטחון, שרת התחבורה, שמשנות באופן מהותי את החלטה 2050 של הממשלה, לקיים ישיבת מטה, להתכנס כל הגורמים הנוגעים בדבר שעוסקים בהקמת שדה תעופה מקביל לבן גוריון, ולהתכוונן לאור העמדת של שרת התחבורה ושר הביטחון להכין נייר עבודה איך מכאן ולהבא עובדים ומשנים את התפישה.

יעקב מרגי: להגיש לנו כל מה שביקשתי, תסקיר סביבה, תסקיר בריאות, וכן נייר של עבודת המטה של משרד התחבורה יחד עם משרד הביטחון עם מינהל התכנון ורת"א ונת"י וכל מי שנוגע בדבר.

יעקב מרגי: אתן לכם זמן להגיש לנו את המסקנות לוועדה עד ה-1 בדצמבר 2021.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.