הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 21, 2020-08-24 09:05

יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם.

יוסף ג'בארין: אני פותח את הישיבה של הוועדה, היום -24 באוגוסט כאשר הנושא הוא פתיחת שנת הלימודים במעונות היום ובמסגרות לפעוטות, כאשר יש שלושה נושאים עיקריים על שולחן הוועדה בישיבה הזאת, איום הארגונים המפעילים את מעונות היום שלא לפתוח את שנת הלימודים, הסוגיה השנייה היא סוגיית מתווה ההסתגלות לחזרה למסגרות, המתווה של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הביקורת כלפיו והנושא השלישי הוא סייעות לפעוטות אלרגיים.

יוסף ג'בארין: אנחנו נתחיל לפי הסדר שבדיוק התייחסתי אליו.

יוסף ג'בארין: אני אפתח בכמה מילות הקדמה, אנחנו שוב בדיון חירום לפני פתיחת שנת הלימודים, אין ספק שזה לא מצב תקין, ששבוע לפני פתיחת שנת הלימודים מאות אלפי ילדים והורים, עשרות אלפי עובדים עוד לא יודעים מה יהיה איתם, מובן שזה מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת ומכאן חשיבות הדיון היום ואני מקווה שבסופו נוכל גם להתקדם בנושאים שהצגתי.

יוסף ג'בארין: כרגע אנחנו גם מדברים על כ-2,000 מעונות יום מפוקחים שמאיימים בהשבתה לקראת פתיחת שנת הלימודים ועל עוד כאלפי מעונות יום פרטיים, שגם הם חוששים שחלק לא מבוטל מהם לא יצליח לפתוח את שנת הלימודים, גם מי שיפתח, לא ברור כמה זמן יוכל להחזיק מעמד ללא שיפוי משמעותי.

יוסף ג'בארין: אז אם כן, אנחנו מדברים פה על עשרות ומאות אלפי ילדים שלא יפתחו את השנה, אם לא תהיה תמיכה ממשלתית במעונות היום, העובדה גם שלא הועבר שיפוי מאז מאי ועד היום למסגרות של הגיל הרך, גם היא אינה מתקבלת על הדעת.

יוסף ג'בארין: לא יכול להיות מצב שהממשלה תתייחס לחינוך של הילדים והפעוטות כמו משהו שאפשר לחסוך עליו ופנייתי כאן היא לכל הגורמים המעורבים, משרד האוצר, משרד הרווחה ומשרד הבריאות כמובן.

יוסף ג'בארין: יש לנו עוד סוגיות, מה שהזכרתי בהתחלה, חשובות לא פחות, מעבר לסוגיה הכללית של פתיחת שנת הלימודים, סוגיית ההסתגלות וכן סייעות לפעוטות אלרגיים, כמובן שנרצה לשמוע אילו פתרונות יכול משרד הרווחה והמשרדים המעורבים להציע כאן.

יוסף ג'בארין: אני מבין שלעניין ההסתגלות המתווה שהוצע על ידי רשויות הרווחה מעורר קשיים גם באיך שזה מתקבל בקרב הנהלת הגנים ומעונות היום, וגם קשיים איך שההורים רואים את זה.

יוסף ג'בארין: אין ספק שקשה לחשוב על היפרדות מילד בשער בתנאים של הקורונה, לכולנו יש ילדים, לכולנו יש אולי אחים, קרובי משפחה וכולנו יודעים איך הילדים הללו בוכים בשער בימים הראשונים ואיך הם מפחדים, ולכן אין ספק שנצטרך גם להגיע לעמק השווה גם בסוגיה הזאת.

יוסף ג'בארין: אני מבין שיש גם פתרונות שמוצעים ונמצאים על השולחן, מתווה של הארגונים המפעילים, של הנהגת ההורים, שגם אותם כמובן נשמע.

יוסף ג'בארין: אמרתי שהסוגיה הנוספת, סוגיית סייעות לפעוטות אלרגיים כ-650 ילדים בגילאי לידה-3 שהם אלרגיים למזון והם בעצם נמצאים בסכנת חיים, אם לא תימצא תשובה להם באופן מיידי וגם כאן כמובן קשה לקבל מצב שהילדים הללו יהיו קורבן למאבקי תקציב בתוך משרדי הממשלה, ולכן גם חשוב לעמוד על הקשיים שקיימים כאן ואולי נקווה שנוכל גם להגיע לפתרונות.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לכבוד שר העבודה והרווחה איציק שמולי שהוא מכבד אותנו בנוכחותו, יצא לי לשתף פעולה עם השר בשנים האחרונות, אני באמת מודע ומעריך את הרגישות החברתית שהוא מגלה לאוכלוסיות המוחלשות באופן ספציפי, ולכן גם הנוכחות שלו לא רק מתוקף ההתעניינות שלו והרגישות שלו לנושאים הללו, אני מניח שהיא גם מתוך הרצון הטוב והכנה לקדם גם פתרונות ולנהל את השיח הזה בשם משרד העבודה והרווחה עם הארגונים, עם ההורים, כדי לקדם גם פתרונות לסוגיות שהצעתי.

יוסף ג'בארין: אז ברשותכם אני מציע בהתחלה כבוד השר נפתח איתך בהתייחסות לנושאי הדיון.

יוסף ג'בארין: איתנו גם מנהל אגף מעונות יום מר אמיר מדינה, - - - חברת הכנסת קארין אלהרר, ח"כ יבגני סובה, ברשותכם נפתח עם השר ואחר כך נפתח את הדיון.

יוסף ג'בארין: בבקשה כבוד השר.

איציק שמולי: תודה רבה אדוני היו"ר, ראשית אני רוצה לברך אותך, זו הפעם הראשונה שאני מופיע כאן בוועדה בהיותך יו"ר הוועדה, זה כבוד גדול שאתה מוביל את הוועדה הזאת יחד עם חברי הכנסת אלהרר וסובה, ואני בטוח שהוועדה בראשותך תהיה ממש מבצר תרתי משמע, שיוכל להגן ביחד איתנו על הילדים ועל הפעוטות במדינת ישראל.

איציק שמולי: לא רק לשמור עליהם אלא גם לקדם את זכויותיהם, את רווחתם ואת הדאגה להתפתחותם.

איציק שמולי: אני מודה לכם גם על ההזמנה ואני רוצה ממש ביעף להתייחס לחלק מהנקודות שהעלית, אדוני היו"ר.

איציק שמולי: נמצא איתנו בזום גם מנכ"ל המשרד שאם תרצה יוכל לפרט על כל אחת מהנקודות בצורה משמעותית יותר וכמובן אני רוצה גם בהזדמנות הזאת להודות ליו"ר האגף שלנו, מר אמיר מדינה, שבאמת לפעמים בתנאים בלתי אפשריים האגף הזה עושה הרבה מאוד עבודת פיקוח ובקרה, אני אומר לכם, גם בתנאים בלתי אפשריים.

איציק שמולי: אז הנקודה הראשונה באמת נוגעת לאיום שמרחף מעלינו בהקשר של מעונות המפוקחים, מעונות הסמל מה שנקרא, נעמ"ת, ויצ"ו, אמונה, שבהם נמצאים חלק קטן מהילדים, אבל בכל זאת זה איום מאוד משמעותי, האיום הזה מלווה אותנו כבר מספר שבועות והוא תולדה של אי עמידה – זו הגרסה שלנו, זו העמדה שלנו – אי עמידה בהבטחות ובהתחייבויות שניתנו לארגונים המפעילים, גם בגל הראשון וגם הצורך לשפות בגל השני.

איציק שמולי: הרי ברור שבמהלך הקורונה מספר הילדים שמגיע למעון פוחת, חלק בגלל חשש של ההורים, חלק בגלל סיבות אחרות, במקרים כאלה, מי שמכיר כאן את סוגיית המעונות יודע, ששולי הרווח הם נמוכים מאוד, זאת אומרת שאתה בדרך כלל מרוויח על הילדים האחרונים שנמצאים אצלך במעון, כך שאם התפוסה יורדת, באופן אינהרנטי גם היכולת של המעון לקיים את עצמו מוטלת בספק.

איציק שמולי: בואו נגיד את האמת, גם לפני הקורונה, עוד לפני שהקורונה הגיעה לחיינו, המצב הכלכלי של הארגונים המפעילים לא היה מן המשופרים, בוא נגיד, למשבר הזה מבחינה כלכלית ממילא הם הגיעו על הגחון.

איציק שמולי: וכאן קמה תביעה שבעצם התקיימה בגל הראשון בחלקו, לשפות את הארגונים המפעילים בגין הקורונה.

איציק שמולי: גם שעות העבודה גדלו, גם מספר הילדים בחלק גדול מהגנים קטן, ולכן אני חושב שהנוסחה שנמצאה בגל הראשון ב-600 שקלים לחודש עבור כל ילד, היה סיכום שקוים בחלקו, למיטב ידיעתי על חודש יוני לא קיבלו הארגונים המפעילים את השיפוי שהובטח, ובכל מקרה מאז יוני נכנסנו כמובן לגל שני וכאן קמה בעצם דרישה נוספת לשפות כדי לפתוח את השנה.

איציק שמולי: אנחנו במשרד העבודה והרווחה סבורים שהדרישה הזאת מוצדקת, אנחנו גם עושים כל שלאל ידינו כדי לנסות ולהביא את התקציב הנדרש כדי לפתוח את שנת הלימודים.

איציק שמולי: מבחינתנו אם שר החינוך מכריז ששנת הלימודים עומדת להיפתח כסדרה, אבל הגיל הרך כרגע לפחות בחלק גדול שלו תלוי על בלימה, אז יש כאן בעצם תמונה חלקית של המציאות.

איציק שמולי: היום בצהריים אמורה להתקיים פגישה, לדעתי מכרעת, עם מנכ"ל משרד רוה"מ, כדי לנסות את הסוגיה הזאת ביחד עם סוגיות נוספות אחת ולתמיד.

איציק שמולי: אני חושב שביחס לנקודה שבה היינו בהתחלה, יש מקום קל לאופטימיות, האוצר לשמחתי זז מהעמדה הקלאסית שלו שלא מגיע שום פיצוי ובכלל כולם רמאים עד שהוכח אחרת, ואני חושב שיש הבנה שאם אנחנו רוצים להמשיך ולקיים את המפעל החשוב הזה של המעונות אז אנחנו חייבים לוודא את הקיימות הכלכלית שלהם.

איציק שמולי: לגבי הנקודה השנייה, אני אגיד לכם, אתה יודע מה אדוני היו"ר, אולי עוד נקודה בקשר למעונות.

איציק שמולי: קמה לנו בעיה נוספת שנוגעת לסבסוד.

איציק שמולי: אולי אחרי זה אמיר יוכל לפרט על זה, אבל כפי שאתם יודעים הורים ששולחים את הילדים שלהם למעונות מסובסדים מקבלים סבסוד מהמדינה.

איציק שמולי: השנה בגלל ה-flat של 2018, - - - איתנו על ההיסטוריה, יש כוונה של האוצר במסגרת ה-flat הזה להחיל את ה-flat גם על הסבסוד שניתן להורים ששולחים את הילדים שלהם למעון.

איציק שמולי: אני שואל מה הועילו חכמים בתקנתם.

איציק שמולי: אנחנו כממשלה עושים הכשרות מקצועיות, אנחנו עושים הסבות מקצועיות, אנחנו מדברים על זה שצריך לשנות את מודל החל"ת למודל גרמני וכולם מדברים בשפה של הוצאה לעבודה, ואז אתה הולך למקום שבו הוא אחד הקריטיים כדי שהורים יוכלו לצאת לעבודה, להשאיר את הילד שלהם במקום מוסדר, מפוקח, מסובסד, ובעצם יש כוונה לנסות ולפגוע בסבסוד.

איציק שמולי: למיטב ידיעתי בשנים הקודמות הצלחנו להחריג את ה-flat מהסבסוד על ההורים, זה בלתי מתקבל על הדעת שהדבר הזה יקרה וגם בנקודה הזאת אנחנו עדיין בדין ודברים עם האוצר, כאן אנחנו עדיין רחוקים מהסכמות.

איציק שמולי: לגבי כל האירוע הזה של הילדים האלרגניים, תראו, עד היום ההסדר היה די ברור.

איציק שמולי: הוא לא היה מושלם, אבל הוא התקיים משנה לשנה.

איציק שמולי: השנה בעקבות רצון או יותר נכון חוסר רצון של הרשויות המקומיות להמשיך ולקיים את ההסדר במתכונתו הנוכחית בעצם קמה או התעוררה סוגיה של בעצם מי צריך לשאת בעלויות.

איציק שמולי: אנחנו יכולנו, אדוני היו"ר, להיות ראש קטן ואמרתי את זה גם להורים שהגיעו לביתי במוצאי שבת, יכולנו להיות ראש קטן ולעשות את מה שהאוצר רוצה שנעשה, שאנחנו ניקח את הילדים האלרגניים שהם רק אלו שרשומים כילדי רווחה, כלומר ילדים שרשומים בלשכות הרווחה או יותר נכון משפחותיהם, ולתת רק להם, כי אנחנו משרד הרווחה.

איציק שמולי: אנחנו באים ואומרים סליחה, זה שכל המשרדים האחרים בממשלה בשנים האחרונות התנערו מאחריותם לילדים האלרגניים, בראש ובראשונה משרד הבריאות שזרק את הכדור למגרש שלנו ואמר 'זה לא אני', ואנחנו לקחנו על זה אחריות בשנים האחרונות, זה בסדר.

איציק שמולי: אבל עכשיו אי אפשר לצפות, אין לנו גם דרך, זה לא שאלה של רצון, אין לנו אפשרות ובטח שאין תקציב מדינה, בעצם לבוא ולשים כסף על כל הילדים, ומאידך אני אומר לכם, ואמרתי זאת גם לאוצר, אנחנו מתנגדים בתוקף להיות בעולם שבו אני כשר עבודה והרווחה ייתן כסף רק לחלק מהילדים ורוב הילדים לא יקבלו את התמיכה שמגיעה להם.

איציק שמולי: אני מתנגד לדבר הזה.

איציק שמולי: אני נגד אפליה בין הילדים הללו, ויותר מזה, כמו שאני אני מאמין שגם האוצר, אם חס וחלילה ילד במעון ייפגע או חס וחלילה ימות, מי יישא באחריות?

איציק שמולי: אז אני אומר לכם, אנחנו בעניין הזה כרגע בחוסר הסכמה מוחלט.

איציק שמולי: יש תקציב של 20 מיליון שקל שלמיטב ידיעתי יכול לכסות חלק מהילדים, לא את כולם.

איציק שמולי: אני אמרתי לאוצר, אני חוזר ואומר, אני לא יודע לקחת אחריות רק על חלק מהילדים.

איציק שמולי: למה?

איציק שמולי: כי אני לא יודע לעמוד מול ההורים ולהסביר את האפליה, ויותר מזה, אני גם לא יודע להגיד מה יקרה אם ישלחו חס וחלילה ילד למעון בגלל חוסר ברירה, ולילד הזה יקרה משהו.

איציק שמולי: האוצר לוקח פה סיכון מטורף על החיים של אותם ילדים ואני מציע לו להתעשת.

איציק שמולי: אני מציע לו להתעשת ואני מקווה שגם בסוגיה הזאת אנחנו נגיע לפתרון, למרות שהשנה עומדת בפתח.

איציק שמולי: הנקודה האחרונה אדוני שאבקש להתייחס אליה, אמנם היא לא הייתה במבוא שלך אבל היא בהחלט במסגרת הזאת של פתיחת השנה, אני יודע שזה משהו שגם מעסיק אותך, את חברי הוועדה ואת כל עם ישראל למעשה, זו הסוגיה של האלימות.

יוסף ג'בארין: אלימות בתוך מסגרות הגיל הרך.

איציק שמולי: אלימות בעיקר במסגרות הפרטיות, אם כי המקרה האחרון בחיפה להבנתי לא היה במסגרת פרטית, הוא היה במסגרת מפוקחת, אבל ברוב רובם של המקרים זה מתרחש במה שקרוי 'המערב הפרוע של הגיל הרך'.

איציק שמולי: שזה שטח הפקר, בוא נגיד את האמת.

איציק שמולי: אני ירשתי שטח הפקר ואני מתכוון להסדיר את שטח ההפקר הזה, זו כרגע המשימה הדחופה והחשובה ביותר, שמונחת על שולחני, ותאמינו לי בתקופת הקורונה על שולחן שר העבודה והרווחה מונחות הרבה מאוד סוגיות.

איציק שמולי: אבל המציאות הזאת שבה לוקחים ילדים שהם חסרי ישע, פעוטות, תינוקות, מתעללים בהם, מכים אותם, מתאכזרים אליהם, זו מציאות שלא אשלים איתה.

איציק שמולי: אנחנו מתכוונים לעשות כמה וכמה מהלכים.

איציק שמולי: בראש ובראשונה בניגוד לכל הלחצים של גורמים מחוץ לממשלה ובתוך הממשלה, מתכוונים להכניס לתוקף גם את חוק המצלמות וגם את תקנות הפיקוח באופן מיידי.

איציק שמולי: כשאני אומר 'באופן מיידי' אני מדבר במונחים של ימים.

איציק שמולי: לא במונחים של שבועות ולא במונחים של חודשים.

יבגני סובה: זה היה צריך להיות משנה שעברה, עוד מספטמבר 2019.

איציק שמולי: אתה צודק במאה אחוז.

יבגני סובה: אז אנחנו כבר שנה מדברים על יישום החוק שחוקק בלי שבכלל חשוב על יישום החוק, עוד לפני שנה.

יבגני סובה: החוק של שאשא ביטון למעשה.

איציק שמולי: אתה צודק במאה אחוז.

איציק שמולי: החוק הזה היה צריך להכנס לתוקף מזמן והיה נוח לכולם לדחות אותו.

איציק שמולי: יותר מזה חבר הכנסת, אני אומר לך שהייתה כוונה בטיוטת חוק ההסדרים הראשונה שפורסמה, לא פחות ולא יותר עוד לבקש לדחות אותו בשנתיים ואנחנו עמדנו על הרגליים האחוריות, אנחנו מתנגדים לדבר הזה בתוקף.

יבגני סובה: לא, יש שם כמה בעיות מובנות בתוך הדבר הזה, גם מבחינת ההכנה של התשתית כי אתה יודע, מעבר לזה שאתה מביא אישור על כך שאין עבר פלילי לגננת, אני מדבר איתך על דברים ש, מי צריך לשאת בעלויות בכל הסיפור של המצלמות.

יבגני סובה: עדיין לא פתור, הסוגיה הזאת לא פתורה.

איציק שמולי: אני מציע, אם ירצה היו"ר לזמן אותנו לישיבה סביב תקנות הפיקוח - - -

יוסף ג'בארין: רק כדי להבהיר את הסוגיה הזאת, אנחנו קבענו כבר כבוד השר.

יוסף ג'בארין: יש לנו ישיבה ביום רביעי, ישיבת מעקב הן לעניין יישום חוק הפיקוח - - -

קארין אלהרר: לא, זאת ישיבה שאמרו שיביאו תקנות.

קארין אלהרר: שיהיה ברור.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: גם לחוק הפיקוח וגם לחוק המצלמות.

קארין אלהרר: שיהיה ברור שיש תקנות - - -

יוסף ג'בארין: אני אשאל גם את אמיר על הנושא הזה.

קארין אלהרר: הייתה התחייבות ואני מצפה שיעמדו בה.

יוסף ג'בארין: מה שמדברת ח"כ אלהרר שהייתה לנו ישיבה לפני כעשרה ימים פה בוועדה, והייתה התחייבות של משרד העבודה והרווחה להציג בפנינו את טיוטת התקנות.

יוסף ג'בארין: כי אנחנו רק, זה חוק שהוועדה הזאת חוקקה, יוזמה של ח"כ יפעת שאשא-ביטון וקארין אלהרר, והוועדה הזאת אמורה גם לפי החוק לאשר את התקנות.

יוסף ג'בארין: בינתיים עוד לא קיבלנו את הנוסח, לפי החוק היינו אמורים לקבל את זה לפני שנה.

איציק שמולי: נכון.

איציק שמולי: אבל אני במשרד בערך 90 או 100 ימים, והטיוטה הזאת תגיע לוועדה בלוחות הזמנים שאתם קבעתם.

איציק שמולי: יכולנו להעביר את זה גם אתמול אבל אנחנו במאמץ גדול כמשרד לטייב ולשפר עוד יותר את טיוטת התקנות שהונחה על שולחני.

איציק שמולי: אני חושב שבנסיבות המצערות שבהן אנחנו נמצאים, יש פה הזדמנות היסטורית באמת להכניס תקנות עם תוקף ולא תקנות שיהיו מלאות באותיות חלולות שאין מאחוריהן שום דבר, אז אנחנו נפרסם את התקנות באופן האפקטיבי ביותר, בניסוח האפקטיבי ביותר שאנחנו יכולים וכמובן שנצטרך את העזרה שלכם, של חברי הכנסת הן מהקואליציה והן מהאופוזיציה כאן בוועדה, על מנת להרים את הרף עוד למעלה למעלה, כי יש כל מיני משיכות חבל לכל מיני כיוונים בתוך הממשלה לגבי האופן של ניסוח התקנות.

איציק שמולי: פרט להכנסת החוקים הללו לתוקף אנחנו מתכוונים להוביל חקיקה של הגברת הענישה בהובלה של שר המשפטים, ואנחנו נצא מה-1 בספטמבר למבצע אכיפה שהוא לא יהיה מבצע חד פעמי.

איציק שמולי: כל אופן הפעולה של הפיקוח במשרד העבודה הולך להשתנות.

קארין אלהרר: עם איזה פקחים?

איציק שמולי: אני מתבייש לומר לכם שעל בערך 5,000 מסגרות, יש לי 22 פקחים במשרד.

איציק שמולי: וזה לא פחות גרוע מהסיפור שהיה לנו באתרי הבניה, 20 מפקחים על 13,000 אתרי בניה.

איציק שמולי: הדבר הזה חייב להשתנות.

איציק שמולי: אז אנחנו הולכים בהקשר הזה, חברי הוועדה, לעשות שני דברים.

איציק שמולי: אחד – לשים את התביעה להגדלת תקני הפיקוח במשרד, ו-2, אנחנו לא מחכים לתקציב ולא להסדרים.

איציק שמולי: אני נתתי הוראה במשרד שכל המפקחים שלי, כמעט כולם, יורידו למדרגה שניה את עבודות הפיקוח האחרות שלהם, יעברו הכשרה מזורזת וב-1.9, סליחה על הביטוי, יסתערו על המסגרות.

קארין אלהרר: על חשבון פיקוח אחר?

איציק שמולי: כן.

איציק שמולי: למשל החלטת מדיניות שלי שפיקוח של חוקי עבודה כרגע הוא בדרגת דחיפות פחותה יותר בהשוואה למה שמתחולל - - -

קארין אלהרר: אבל לא על חשבון חסרי ישע אחרים.

איציק שמולי: לא.

איציק שמולי: אנחנו מדברים על מפקחים שעושים עבודות פיקוח בתחומים אחרים, לא בתחום הבניה, כי גם שם למרות שהמספרים בתחום הזה גם כן קשים, אבל נמצאים באיזו שהיא ירידה, משם אנחנו לא נוריד מדרגי הפיקוח, אבל במקומות שנוכל ונפנה את המפקחים לגיל הרך אנחנו בהחלט נעשה את זה, כי בגיל הרך יש לנו באמת, אמרתי לכם, שטח הפקר.

איציק שמולי: והדרך להתמודד עם זה עוברת דרך פעולה נחרצת בשלושת הממדים: בענישה, אכיפה וחקיקה.

איציק שמולי: וזה בדיוק מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

יוסף ג'בארין: לעניין המפקחים, האמת היא שלפי גורמי המקצוע אנחנו הבנו שחסרים אולי עוד 60 תקנים בנוסף לאותם 22 מפקחים כדי שבאמת אפשר יהיה לבצע עבודת פיקוח.

איציק שמולי: ברשותך אדוני היו"ר חסרים עוד הרבה הרבה יותר.

יוסף ג'בארין: כנראה למינימום.

יוסף ג'בארין: כן.

איציק שמולי: אני שומע כל הזמן את הסלוגן הזה 'להעביר לחינוך'.

יבגני סובה: זה לא סלוגן.

יבגני סובה: היו דיונים קשים בקיץ הקודם.

איציק שמולי: חבר הכנסת, שניה, אני אולי אפתיע אותך בדברים שלי.

יבגני סובה: חלילה, לא תקפתי אותך, רק אמרתי שהיו דיונים.

יבגני סובה: לא סלוגן.

איציק שמולי: אני מוכן לדבר על הכל, אני לא הולך לעשות פוליטיקה על הגב של הילדים.

איציק שמולי: מה שנכון, אנחנו נעשה.

איציק שמולי: אבל כאשר משרד החינוך שולח לי מכתב בתקשורת ואומר לי 'אני רוצה להעביר אלי את הגיל הרך אבל אל תעבירו אלי את המשפחתונים ואת הפעוטונים הלא מפוקחים, תעבירו לי את ה-25% המוסדרים, את נעמ"ת, את ויצ"ו', אז מה שרוצים פה זה לא לטפל בגיל הרך, מה שרוצים פה זה לחלק הקצאות לראשי ערים, שם אנחנו לא צריכים עזרה, תודה רבה.

איציק שמולי: אז אני אומר שוב, אנחנו בעזרה ובסיוע של הוועדה, ואני אומר לכם, אני מאמין בחכמת השולחן, אני אומר את זה בכל פורם, אני לא חושב שכל החכמה נמצאת במשרד העבודה והרווחה, בהקשר הזה של חוק המצלמות ודברים נוספים שיבואו, אנחנו מעוניינים לא רק לשמוע, אלא גם להטמיע את ההערות של הוועדה, זה הוכח בחוק הפיקוח כמה יעיל ונכון התהליך שנעשה פה בוועדה.

איציק שמולי: אנחנו כמהים לעשות את זה פעם נוספת ואנחנו נעמוד בהתחייבות ועד לשבוע הבא אנחנו נפרסם את התקנות, אנחנו נשים אותן על שולחן הוועדה.

יוסף ג'בארין: רק להבהיר את הנקודה הזאת.

יוסף ג'בארין: בשלב הראשון מפרסמים את התקנות לדיון ציבורי.

יוסף ג'בארין: ומה שהוועדה ביקשה, שלפני שהתקנות מגיעות אליה לצרכי אישור, שנהיה שותפים גם לאותו דיון ציבורי שאפשר לנהל בעצם סביב שולחן עגול בוועדה עם הארגונים ושותפים אחרים, ואני רוצה להגיד לך כבוד השר, כשלמדתי את החומרים לקראת תחילת דרכי בוועדה, אני ממש הזדעזעתי לראות שאלפי מסגרות גיל רך פרטיות, פשוט המערכת לא יודעת על קיומן.

איציק שמולי: נכון.

יוסף ג'בארין: ולכן לדעתי צריכה כאן באמת להיעשות עבודה אינטנסיבית גם של סנכרון מידע בין השלטון המקומי, בין משרד העבודה והרווחה בין המפקחים, להגיע כמה שאפשר למסגרות הללו, ובמיוחד היום כאשר יש את שני החוקים שנחקקו אחרי עבודה מאוד מאומצת, כדי להגיע למצב שמקרי אלימות לא יהיו, כדי שהסטנדרטים במסגרות היום יהיו סטנדרטים ראויים, אין ספק שעכשיו שעת המבחן היא לתרגם את אותה חקיקה למעשה.

איציק שמולי: הנחת העבודה שלנו, אדוני היו"ר, ששלושת אבני הראשה בהקשר של תקנות הפיקוח זה תקינה, רישוי – מה שאמרת, כן יודעים מה נפתח, לא יודעים מה נפתח, והכשרה.

איציק שמולי: ואני אומר שוב, המצלמות לא מחליפות את חוק הפיקוח וחוק הפיקוח והסטנדרטיזציה לא מחליפים את המצלמות.

איציק שמולי: יש צורך בשני הנדבכים הללו.

יוסף ג'בארין: תודה כבוד השר.

יוסף ג'בארין: בינתיים הצטרפו אלינו ח"כ ע'דיר כמאל מריח וח"כ קוז'ינוב.

יוסף ג'בארין: נשמע אותך, קארין.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היו"ר, תודה אדוני השר על הסקירה.

קארין אלהרר: אין לי ספק שאתה רוצה ומאמין בדברים שאמרת, אבל למרבה הצער אמרת הרבה מאוד דברים חשובים אבל לא ראיתי פתרונות.

קארין אלהרר: אנחנו נמצאים שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים.

קארין אלהרר: ישבה ועדה שהייתה עוד טרם זמנך, יש מסקנות לוועדה בנוגע למעונות המפוקחים, עד כה המסקנות לא פורסמו ועד כה האוצר ממשיך לנהל קרב מול מי שמבצע את התפקיד החשוב ביותר, לחנך את הפעוטות הללו.

קארין אלהרר: זה בלתי נסבל בעיני, שאנחנו נמצאים שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים ואף אחד לא יודע אם השנה תיפתח או לא תיפתח.

קארין אלהרר: זה בלתי נסבל בעיני שהם, שהם עיקר המדינה בסוף, הם צריכים לשאת בעלויות שהקורונה הביאה עליהם.

קארין אלהרר: בלתי נסבל.

קארין אלהרר: אני רוצה להוסיף לזה את עניין המצלמות שדיברת עליו.

קארין אלהרר: קודם כל אני מברכת על העובדה שלא דחיתם את כניסתו לתוקף של חוק המצלמות, אבל אני רוצה לשאול איך זה ייעשה.

קארין אלהרר: הרי אמרנו בחוק המצלמות, סבסוד מטעם המדינה.

קארין אלהרר: בסדר?

קארין אלהרר: אמרנו.

קארין אלהרר: אמרנו שזה יתחיל ב-1 לספטמבר.

קארין אלהרר: בדיון האחרון שהיה כאן בעניין הזה נמסר לנו ממשרדך שאפילו עוד לא הסתיימה ההתקשרות עם האנשים במכרז, עם בעלי העסק לממכר מצלמות.

קארין אלהרר: נמסר לנו שמעשית זה פשוט לא יכול להתקיים עד ל-1 בספטמבר, אז אני שואלת מה תכנית הפעולה.

קארין אלהרר: קודם כל אני מברכת, ואז אני מבקשת הבהרה לגבי תכנית הפעולה.

קארין אלהרר: זה דבר אחד.

קארין אלהרר: הדבר השני, מתווה ההסתגלות.

קארין אלהרר: יכול להיות שפספסתי ולא הבנתי שיש מתווה הסתגלות מוסדר.

קארין אלהרר: תראו, לכל מי שיושב מסביב לשולחן בוודאי יש ילדים ויודע שלשים תינוק, שהרבה פעמים זה המפגש הראשון שלו עם מישהו שהוא לא ההורים והמשפחה, לשים אותו במעון זה תהליך ארוך קורע לב.

קארין אלהרר: אם אין מתווה הסתגלות ברור, ואני לא הבנתי שיש אחד כזה, אנחנו עשויים לגרום נזק.

קארין אלהרר: אני אשמח לדעת אם מישהו יכול להבהיר לי מה מתווה ההסתגלות הברור והמיידי לדבר הזה.

קארין אלהרר: אני מקבלת פניות כל יום מהורים מאוד מאוד מודאגים וצריך לתת מענה לדבר הזה.

קארין אלהרר: זה נשמע אולי כאילו דבר קטן בתוך בליל הדברים, אבל זה דבר עצום.

קארין אלהרר: הנושא הנוסף, תראו, לגבי הילדים עם אלרגיות, יש פה בעיה מאוד קשה, אגב היא חוזרת על עצמה מדי שנה הרבה מאוד זמן.

יוסף ג'בארין: כ-650 ילדים.

קארין אלהרר: אי אפשר להמשיך כך.

קארין אלהרר: זה לא התחיל עכשיו אבל עדיין צריך לתת לזה מענה.

קארין אלהרר: את ההורים לא מעניין מה מתנהל בין משרד האוצר למשרד הרווחה, לשלטון המקומי.

קארין אלהרר: פשוט לא מעניין, אני מצטערת.

קארין אלהרר: אני יודעת שכאן זה נראה כאילו זה העולם, זה לא העולם.

קארין אלהרר: הילדים הם העולם.

קארין אלהרר: אז צריך למצוא לזה פתרון.

קארין אלהרר: אי אפשר להמשיך ככה, והסיפור הזה ששמעתי מהשר לגבי ה-flat, תקשיבו, זה באמת שיא השיאים.

קארין אלהרר: כי בלילה כולם הסכימו על דחיה ועוד דחיה ועוד דחיה, כשבינתיים אני לא מבינה איזה תקציב בכלל יהיה, כאילו כולם בערפל, רק כי רוצים להסכים על איזו פוליטיקה באמת קטנה.

קארין אלהרר: לאן אתם גוררים את האירוע הזה?

קארין אלהרר: ואיזה מענה נותנים לילדים?

קארין אלהרר: הילדים לא יכולים להיות ב- flat, שיהיה ברור לכולם.

קארין אלהרר: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה ח"כ אלהרר.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שלגבי הדיונים אתמול, ההכרזה הייתה שאושרו 11 מיליארדים ונאמר במפורש שליעדים של חינוך ורווחה עם פתיחת שנת הלימודים עד תום השנה, אני מקווה שזה - - -

קארין אלהרר: אתה יודע, אדוני, הכל נמצא בפרטים הקטנים.

קארין אלהרר: בסוף יש תכניות מאוד מאוד ספציפיות שאושרו.

קארין אלהרר: אני רוצה להבין שהילדים האלה הם לא ילדים חורגים, הם ילדים שנמצאים בתוך האירוע.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: לפני שאני מפנה את רשות הדיבור לח"כ יבגני, אני רק רוצה לחדד את עניין המצלמות שהתייחסנו אליו.

יוסף ג'בארין: החוק מחייב כיום התקנת מצלמות החל מה-1 לספטמבר, בעוד שבוע, בינתיים יש את הקולות קוראים אבל אפילו עוד לא נבחרו אותם זכיינים שיספקו את המצלמות, אבל כבוד השר, העניין הוא שזה מצריך באמת התייחסות שלך, של שר המשפטים, שכל המסגרות שלא יתקינו תוך שבוע את המצלמות הם יהיו עבריינים, בעצם זו עבירה על החוק ולכן זה מצב מאוד בעייתי.

יוסף ג'בארין: בדיון הקודם שלנו בתוך הוועדה המלצנו לא לדחות את יישום החוק, להשאיר אותו ב-1 לספטמבר, אבל אולי צריך להחליט בהחלטה משפטית שאולי את היישום של החוק משהים לחודשיים-שלושה כדי לאפשר את תקופת המעבר, כי אחרת כולם יהיו עבריינים, וצריך לתת תשובה משפטית לסוגיה הזאת.

קארין אלהרר: רק עוד משפט.

קארין אלהרר: לגבי המעונות המפוקחים, זה מעונות שמסובסדים על ידי המדינה.

קארין אלהרר: אז אולי בעניין שלהם תרדו מהמימון של המצלמות.

קארין אלהרר: זה לא כזה יקר.

יוסף ג'בארין: מה הכוונה, שהמסובסדים - - -

קארין אלהרר: שהמדינה תממן את זה למסובסדים.

יבגני סובה: לא, אבל בגלל שזה פרטי אז הבעיה - - -

קארין אלהרר: זה לא פרטי, הם מפוקחים על ידי המדינה.

יבגני סובה: לא, המפוקחים ברוב יש מצלמות.

קארין אלהרר: הם מעונות סמל.

יוסף ג'בארין: ח"כ סובה בבקשה.

יבגני סובה: אני מראש מתנצל כי יש דיון חשוב בוועדת הכלכלה על הבנקים ועל הצעה לסדר שהגשתי, אז קודם כל תודה רבה אדוני השר וגם תודה רבה לאדוני היו"ר.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה דברים, כמה הערות וגם אולי המלצות.

יבגני סובה: בעניין חל"ת גמיש אני חושב שאתה כשר בממשלה צריך לדרוש את זה.

יבגני סובה: יש רוב בממשלה שמדברים על המודל הגרמני אבל לא דורשים את זה.

יבגני סובה: מה הכוונה?

יבגני סובה: כשהתחילה הקורונה, עוד בחודש אפריל, אפילו אמרתי שצריך להכריז על מפעל מעונות היום כמפעל חיוני ואם זה היה מוכרז בממשלה התוצאה הייתה שונה לחלוטין וגם ההתייחסות של הממשלה לדבר הזה הייתה שונה.

יבגני סובה: גם כשאנחנו מדברים על מסגרות פרטיות, כי רוב המסגרות הפרטיות למעשה קרסו, כי לא הייתה להם שום תשתית כלכלית כדי לסייע להם, ואנחנו יודעים, אתה בעצמך אמרת ש-75% זה מסגרות פרטיות ורק 25% מפוקח שרוצים לקחת ממך, משרד החינוך.

יבגני סובה: הדיון הזה דרך אגב זה לא מאתמול או שלשום, הדיון הזה מתנהל כבר כמה שנים, עוד בוועדת החינוך בכנסת ה-21 דיברנו על כך ונדמה לי שגם אתה השתתפת בדיונים האלה, שדיברו על זה שצריך לפקח מגיל 0 עד סוף התיכון, שסביר מאוד שמשרד החינוך מפקח, אז אם יש לך כל כך הרבה בעיות על הראש וגם נכים וגם קשישים וגם כל הבעיות בחברה הישראלית, ואתה כשר שאחראי על כל הבעיות, יכול להיות שאתה צריך לקדם את הנושא הזה ולא להחזיק בכוח את הבעיות שאולי אתה לא יכול לפתור בהיעדר תקציב.

קארין אלהרר: - - -

יבגני סובה: אני רק אומר שלפעמים גם לטובת העניין צריך אולי להיפרד ממשהו שאתה לא יכול לטפל בו.

יבגני סובה: לגבי החל"ת, אני חושב שהנושא סופר-חשוב.

יבגני סובה: אני נתקלתי בכמה מקרים וגם הגננות, שחלילה, אני לא רוצה להאשים את כל הגננות, שלא תבין אותי לא נכון, שהיו בחל"ת, חלקן אפילו הציעו לשבת עם ילדים ולא כל כך רצו לחזור לעבודה.

יבגני סובה: כשאתה מגיע לירידה בשכר שלך ואתה אומר במקום 5,000 שקל, או 6,000 ששקל, אתה מגיע לחל"ת של 3,500, אז אתה לוקח עוד כמה ילדים, סליחה על הביטוי – בשחור, ואתה לא כל כך רוצה לחזור לעבודה.

יבגני סובה: זו הייתה הבעיה, התופעה הזאת הייתה קיימת.

יבגני סובה: אז אני לא מאשים את כולם, אבל החל"ת הגמיש מאפשר בהחלט חזרה לשגרה ולעבודה בכך שלא רק בתעשייה של מעונות יום אלא גם בתעשייה כולה יהיה ניתן להחזיר.

יבגני סובה: הנושא של הפיקוח, אני מסכים איתך, אני חוש שגם מתפקידך לעמוד ולזעוק את הזעקה הזאת שלא ייתכן ש-22 מפקחים יהיו על 5,000 מסגרות, אתה צריך פשוט לעמוד ולהגיד שאתה לא תתן לזה, אם אתה תעמוד ואני שומע אותך הרבה בתקשורת, אתה מדבר על הבעיות, אבל על הבעיה הזאת לא שמעתי ממך, תגיד ותעמוד, אנחנו איתך בסיפור הזה, אנחנו ניתן לך את הגיבוי בוועדה הזאת ונגיד כל מה שאתה צריך.

יבגני סובה: תביא את זה לפה ותגדיל את מספר המפקחים.

יבגני סובה: סוגיה אחרונה לגבי נושא המצלמות, אני שומע טענות קשות גם שהחוק שחוקק הוא לא מושלם בגלל היעדר תקנות ברורות.

יבגני סובה: אני מדבר על חוק שהיה צריך להכנס לתוקף ב-1 לספטמבר.

יבגני סובה: בעלי מעונות היום והפעוטונים מוכנים לשתף פעולה, אני יודע מהשטח שהרבה אנשים מוכנים, אתה כשר יכול להגדיר את זה, זה מתפקידך, זה בסמכותך, תגדיר, תמצא את התקציב המינימלי, יש כאלה שמוכנים אפילו לשאת בחלק מהעלויות, וביחד אפשר לשתף פעולה.

יבגני סובה: כי כל פעם אנחנו מדברים על זה כשרואים תמונות קשות של התעללות בילדים ולכולנו יש ילדים ואנחנו כולנו כואבים על זה, אבל לא צריך לחכות לתמונות הבאות בעיתון ולא צריך לחכות לכתבה הבאה בטלוויזיה.

יבגני סובה: תיזום את זה, תקבל את הגיבוי, זה לא קשור לקואליציה או אופוזיציה, כמו שאמרת זה העתיד של ילדינו וזה חשוב לכולנו.

יבגני סובה: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: השר יתייחס לעניין המצלמות ואחר כך נשמע את ח"כ מריח.

איציק שמולי: תודה רבה היו"ר.

איציק שמולי: אני מבקש את סליחתך שנכנסתי באמצע.

איציק שמולי: ח"כ סובה לעניין המצלמות, תראה, קודם כל החוק חוקק וזה לא עניין של, בעצם אף אחד לא עושה טובה שהוא יתקין את המצלמה, זו חובה.

איציק שמולי: נכון שבנסיבות שנוצרו נוצרה איזו שהיא לקונה או מצב משפטי שהוא בלתי אפשרי שיש הכרח להתקין את המצלמות, אבל בעצם גם הסוגיה של הסיוע הכלכלי לא סגורה, בוא נגיד את האמת.

איציק שמולי: אנחנו בין שתי החלופות בחרנו ללכת עם מה שהוועדה הזו המליצה, קודם כל להכניס את זה לתוקף ותוך כדי למצוא את הפתרון המשפטי.

איציק שמולי: ברור שאנחנו לא נסתער ונחלק דו"חות למסגרות שצריכות להתקין את המצלמות, כל עוד אנחנו לא עמדנו בחובתנו.

איציק שמולי: אבל ברגע שזה נכנס לתוקף ואנחנו נוכל למצוא איזה שהוא פתרון משפטי לתקופה של כמה שבועות, אז אני חושב שאנחנו עושים את הדבר הנכון, בטח בהשוואה לחלופה של לדחות את זה ולדבר על זה רק בעוד שנה.

איציק שמולי: אבל בואו נגיד גם בצורה ברורה, החובה להתקין מצלמות היא חובה.

איציק שמולי: בחוק.

קארין אלהרר: אבל איך זה יעבוד?

איציק שמולי: מה זאת אומרת איך זה יעבוד?

קארין אלהרר: אני אגיד לך.

קארין אלהרר: כדי שאמיר ייתן אישור מינהל תקין לגן, צריך שיתקיימו ארבעה תנאים: מצלמה, ר"פ, בטיחות ומד"א.

קארין אלהרר: איך הוא ייתן את זה?

איציק שמולי: אני אומר, מה שצריך לתת בעצם זה אישור ראשוני, אישור ראשוני באמת תלוי בארבעת התנאים האלה שאת הזכרת.

איציק שמולי: אנחנו קודם כל נכניס את החוק לתוקף ונחשוב על ניסוח משפטי או על הגדרה של מצב משפטי לתקופת ביניים, נגיד חודשיים או משהו כזה, שבמסגרת הזאת המסגרת תוכל לקבל באופן חד פעמי, למשל אישור ראשוני מותנה או אישור ראשוני זמני, שבעצם יהיה תקף רק לחודשיים.

איציק שמולי: למה זה טוב?

איציק שמולי: זה טוב, מכיוון שלא נצטרך עוד חודשיים לחזור עוד פעם לדיון של כן מצלמות/לא מצלמות.

קארין אלהרר: אבל תצטרך לחזור ולבדוק אם בגן יש מצלמה או אין מצלמה.

איציק שמולי: זה נכון.

איציק שמולי: בעוד חודשיים בהחלט נצטרך לעשות את זה, זו החובה שקיימת עלינו.

יוסף ג'בארין: אפשר להחליט - - - אחרי חודשיים אין יותר, אלא אם יש הודעה על התקנת מצלמה.

קארין אלהרר: אבל מישהו יצטרך לבדוק את זה.

קארין אלהרר: עם איזה אנשים?

יוסף ג'בארין: לא, אני אומר שהגן ידווח.

קארין אלהרר: רגע, תראו, צריך גם לעשות את הדברים בצורה שהיא תהיה ישימה.

קארין אלהרר: אם אנחנו נותנים היום היתר, הרי בסוף אנחנו שולחים גם את ההורים לבדוק איזה גן עומד בתקנים, כן או לא.

קארין אלהרר: אמיר ייתן להם את ההיתר, זה אומר שהכל בסדר.

קארין אלהרר: ואז בעוד חודשיים גם אתה אדוני השר, שתרצה שכל הגנים באמת יעמדו בדרישות, אתה תצטרך לשלוח או מפקחים או אנשים מטעמך.

איציק שמולי: ברור.

קארין אלהרר: אבל אתה גם אומר באותה נשימה שאין לך מספיק מפקחים.

קארין אלהרר: מי יעשה את זה?

איציק שמולי: בגלל זה אני מתגבר את יחידת הפיקוח של הגיל הרך במשרד, בגלל זה אנחנו עושים מאמץ גם להסתייע או לבחון דרכים מעבר ל-80 מפקחים, אפילו להגדיל את זה יותר.

איציק שמולי: אם אנחנו רוצים לעשות דיון על זה ש- - -

יבגני סובה: אתה יכול לגייס אנשים עכשיו שאולי מחפשים עבודה, אולי מבחוץ?

יבגני סובה: אולי גיוס זמני?

יבגני סובה: אולי כחלק מהחזרה לשגרה.

איציק שמולי: יש בזה הרבה מאוד הגיון, בטח בהקשר של נתוני האבטלה וגם הצורך שאנחנו צריכים.

איציק שמולי: זו שאלה שנוגעת לתקציב.

איציק שמולי: כדי לייצר התקשרויות חדשות אנחנו חייבים תקציב, ואני מקווה שבמסגרת אי אילו ההסכמות שהושגו פה אתמול בלילה נוכל לממש גם את ההצעה שלך בהקשר הזה.

יבגני סובה: אני ממש מתנצל.

יבגני סובה: אני חייב לצאת לדיון.

יבגני סובה: תודה רבה.

קארין אלהרר: כמה אגב מהתקציב שעבר אתמול הולך לענייני פעוטונים?

איציק שמולי: לדעתי כרגע בעצם דובר אתמול על המסגרת הכללית.

איציק שמולי: למיטב ידיעתי אין עוד החלטה לגבי השימושים, יש אמירה עקרונית שמטרות של רווחה, חינוך ובריאות יקבלו קדימות בהגדלת המסגרת.

יוסף ג'בארין: מכאן האופטימיות שלי.

יוסף ג'בארין: יכול להיות ששם יש את ה- - -

קארין אלהרר: אדוני היו"ר, אני מתה על אופטימיות, אני רק רוצה שהיא תשתלב בחיים.

יוסף ג'בארין: עדיין לא הגענו למשהו שיוכל להרגיע אותנו שאכן הסוגיות הללו פתורות.

יוסף ג'בארין: שוב, אני מדגיש שביום רביעי אנחנו מייחדים את הדיון רק לשני הנושאים הללו, של המצלמות וחוק הפיקוח, לרבות כמובן סוגיית התקנים לפיקוח.

יוסף ג'בארין: ח"כ קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה אדוני היו"ר.

אנדרי קוז'ינוב: אדוני השר.

אנדרי קוז'ינוב: אני רוצה להעלות שתי סוגיות שעלו מהשטח ועלו גם בוועדות אחרות כשהתייחסנו לזה, סוגיית ההגדרה של אותן המסגרות והפעוטונים או גנים פרטיים כמפעל חיוני.

אנדרי קוז'ינוב: כי בעצם מה שעולה מהגנים שברגע שהם ייסגרו בגלל הקורונה או שתהיה הוראה של משרד הבריאות לסגו אותם, אז בהיעדר הגדרה כזאת הם לא יקבלו שום פיצוי.

אנדרי קוז'ינוב: זה דבר ראשון.

אנדרי קוז'ינוב: דבר שני, האם התייחסתם או שיש בכוונתך להתייחס לכל סוגיית הפיצוי לאותם הגנים וגם להורים, שוב, במקרה שגן ייסגר עקב התגלות מקרי קורונה, כי כרגע משרד המשפטים אומר לגנים ולארגוני ההורים 'אתם תסתדרו לבד.

אנדרי קוז'ינוב: כי יש חוק של נזק חוזי ואתם תישאו ביחד בעלויות'.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר משיתים מצד אחד עלויות על הגנים, מצד שני על ההורים, כאשר המדינה לגמרי יוצאת מהתמונה, כשכל האחריות על הסגירה של אותו גן, על המדינה.

אנדרי קוז'ינוב: האם בכוונתך להתערב בנושא הזה, כי כרגע המצב נראה די מגוחך.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר המדינה משיתה את כל האחריות על ההורים וגם על הגנים, שגם לאלה אין מאיפה לשלם וגם לאלה אין איך להחזיק את הראש מעל למים.

יוסף ג'בארין: ברשותך כבוד השר, אולי נשמע את נציגת המעונות המפוקחים כי הם גם ביקשו מסמך מקיף.

יוסף ג'בארין: נשמח אם תתייחסי בקצרה לנקודות העיקריות כך שגם השר יוכל להתייחס.

נעמי מורנו: תודה.

נעמי מורנו: אני מנהלת את האגף לגיל הרך בתנועת ויצ"ו העולמי, ואני מדברת כמובן גם בשם הארגונים הנוספים שאנחנו עובדים ביחד ובשיתוף פעולה, למול האתגרים המשותפים שיש לכולנו, כולל משרדי הממשלה.

נעמי מורנו: אני מאוד שמחה על הדיון, אני באמת שומעת רוח חיובית ותפיסה חיובית ורגישות לצרכים גם של המסגרות והקיימות הכלכלית ובכלל שלהם, וכמובן בראש ובראשונה לילדים ולבטיחות ולהתפתחות ולשלמות שלהם, ושל ההורים.

נעמי מורנו: התפיסה כמובן מאוד מעודדת ומאוד חשובה, אנחנו נמצאים היום בנקודת זמן שבה אנחנו צריכים פתרונות.

נעמי מורנו: אנחנו ערב פתיחת שנה חדשה, וזו לא עוד ערב פתיחת שנה חדשה, זו פתיחת שנה אחרי תקופה של סגר ושל מעונות שנסגרים ונפתחים, עם מצב כלכלי שכבר דיברו עליו, עם מצב כלכלי שרק החמיר, עם מעונות שנסגרים ללא שיפוי, עם עזיבת ילדים, יש ביטולי רישומים הסטריים עכשיו במעונות בגלל מצב כלכלי של הורים ואי ודאות ואי ידיעה ברורה אם יקבלו מה יהיה גובה הסבסוד בגלל עיכובים של התהליכים.

נעמי מורנו: אז אנחנו בסיטואציה מאוד בעייתית, כולל הצוותים שמתקשים וזה עלה פה, מתקשים לחזור לעבודה גם בגלל מצב בריאותי וגם בגלל חשש.

נעמי מורנו: הם נמצאים בחשיפה, מטפלים בילדים, יש הורים שנכנסים, אז אנחנו בסיטואציה, ואנחנו ארגונים חברתיים, אנחנו רוצים לפתוח, הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה לא לפתוח את השנה כסדרה.

נעמי מורנו: הדבר האחרון.

נעמי מורנו: לכן מאוד חשוב לנו, אנחנו בדיונים עם משרד האוצר בשבועות האחרונים והצגנו את הנתונים, לא רק של הפגיעה בשלב הראשון שהובטח לנו אכן שיפוי בגין יוני ולא התקבל ואנחנו מחכים, כי זה מה שהובטח בגל הראשון, אלא גם לגבי חודשי ההמשך.

נעמי מורנו: והגדרנו אכן שלא חזרנו לשגרה, אנחנו חזרנו לשגרת קורונה, שגרת קורונה שאולי יש לה מאפיינים אחרים מאשר בגל הראשון, אבל יש לה מאפיינים מאוד ברורים שדורשים סיוע.

נעמי מורנו: אין פה על מה לדבר, דורשים סיוע, מעונות נסגרים, יש ירידה במספרי הילדים.

נעמי מורנו: יש רגולציה ודרישות שדורשות עוד תקינה, 1001 דברים שבעצם אנחנו הגדרנו והראינו שזה לא אפיון של ארגון כזה או אחר, זה משהו שחוצה את כל הארגונים ולדעתי ומתוך היכרותי זה גם נכון למסגרות פרטיות.

נעמי מורנו: אגב אני חושבת שצריך ונכון לדבר על כל המערך של מעונות היום, הפרטיים והציבוריים.

יוסף ג'בארין: אז השיפוי שאז דובר לגבי יוני ועד היום לא שולם, לכאורה אותו מתווה יכול להמשיך.

יוסף ג'בארין: נכון?

יוסף ג'בארין: זו הדרישה שלכם?

נעמי מורנו: אותו מתווה יכול להמשיך גם אם הנושאים הספציפיים, האפיון של המצב, משתנה.

נעמי מורנו: כל עוד יש שגרה שהיא שגרת קורונה ולא חזרנו באמת לשגרה, והמציאות מלמדת שכך, אנחנו כרגע באיזה שהוא תהליך של הלוך וחזור, מביאים נתונים, מתבקשים להביא עוד נתונים, אנחנו במצב שאנחנו מאוד רוצים לפתוח את השנה ומאוד חשוב שהפתרון יינתן בהקדם האפשרי, כי בעוד אנחנו יושבים ומדברים פה יש הורים וילדים שמחכים לראות אם הם יכולים לחזור לעבודה ב-1 לספטמבר.

נעמי מורנו: אז לא קיבלנו מענה.

נעמי מורנו: אני רוצה לציין את הדחיפות של המענה.

יוסף ג'בארין: מה מעכב את השיפוי של יוני?

יוסף ג'בארין: אני שואל כי נציגי האוצר איתנו אז הם בטח יתייחסו.

נעמי מורנו: הסכמה של הגורמים הרלוונטיים עם קביעה שאכן השיפוי הזה יינתן.

נעמי מורנו: כרגע לא קיבלנו הסכמה.

נעמי מורנו: הצגנו נתונים, שוב, עוד נתונים, אנחנו בסדרה של מפגשים, אמיר יושב לידי כאן והוא יודע.

קארין אלהרר: דרכו של האוצר, עד לרגע האחרון, נוציא לכם את המיץ ואז נראה מה יהיה.

נעמי מורנו: לא רק אנחנו נמצאים במצב של 'בואו נראה מה יהיה', זה הורים וילדים שמחכים לפתרון.

יוסף ג'בארין: מה לגבי אחרי יוני, יש הסכמה או שזה עדיין - - -

נעמי מורנו: יש הסכמה עקרונית, יש הבנה, לא הסכמה.

נעמי מורנו: יש הבנה עקרונית שאכן המצב הוא לא מצב רגיל.

נעמי מורנו: זו נקודת פתיחה טובה אבל זה לא מספק אותנו.

נעמי מורנו: אנחנו צריכים בסופו של דבר פתרונות עם מספרים ברורים כדי שנוכל לא לפתוח ולסגור תוך שבוע-שבועיים, אנחנו באמת רוצים שתהיה יציבות ולא להגיע לכאן לעוד דיונים מהסוג הזה.

נעמי מורנו: כמובן שחשובים ככל שיהיו, אבל לא בדיונים האופרטיביים האלה יש או אין כי השיפוי הזה ברור וכולם מסכימים.

נעמי מורנו: זה פשוט לא קורה.

נעמי מורנו: זה דבר אחד.

נעמי מורנו: אני חושבת שדובר על המצלמות, אני רוצה להזכיר שאנחנו מבחינתנו בעד מצלמות, רוצים מצלמות, כל הדברים וכל המורכבויות של היישום עלו, צריך לחזור ולחדד שכל מה שקשור במעונות המפוקחים שאלה מעונות עם מחיר מפוקח, כל האפיון הזה של אשכולות סוציו אקונומיים ומתן שיפוי בגין אשכולות סוציו אקונומיים מייצר מצב בלתי אפשרי מכיוון שבסופו של דבר המחיר הוא קבוע, ההוצאה קבועה, אין שום משמעות לאשכול הסוציו אקונומי, ואנחנו יודעים היום להגיד, עשינו בדיקה ממש אחד לאחד – יש שיפוי על 10%.

נעמי מורנו: העלות עלינו כרגע היא של מיליונים רבים.

נעמי מורנו: זאת אומרת שיש פה משהו שדורש פתרון - - -

איציק שמולי: מה מיליונים רבים?

נעמי מורנו: מיליונים רבים של השקעה שלנו.

נעמי מורנו: בתחשיב שאנחנו ביצענו ובהנחת העבודה שיש לפחות שבע מצלמות בכל מעון, בכיתה ובחצרות, ובחדר ה- - - לא נלאה אתכם בפרטים, זה בערך ממוצע של, על פי תחשיבים שקיבלנו והצעות מחיר שביקשנו, זה בערך 12,000 שקל לקומפלקס.

נעמי מורנו: אז הגענו למצב של קרוב ל-3 מיליון שקל הוצאה לרשת כמו רשת מעונות ויצ"ו.

נעמי מורנו: למול השיפוי שאמור להתקבל לפי המתווה הנוכחי, הוא 200,000 שקל, כי רוב הילדים לא נופלים באשכול הסוציו אקונומי 1 שהוא מאוד ספציפי.

יוסף ג'בארין: זה הולך לפי יישוב.

נעמי מורנו: נכון.

איציק שמולי: צריך לזכור את הנחת היסוד.

איציק שמולי: הנחת היסוד הייתה שכדי להפעיל מעון בצורה בטוחה יותר, מעון, פעוטון, אנחנו זקוקים גם למצלמה כי הילדים, כשפוגעים בהם, לא יודעים להגיש עדות במשטרה, ולכן החובה קיימת מתוקף הפעלת המעון.

איציק שמולי: זה שהממשלה, לא אנחנו אלא הקודמת, החליטה שבצמוד לזה היא תעמיד מערך סיוע כלכלי לאשכולות 1-5 זה מבחינתי מבורך, אבל הדברים אינם קשורים זה בזה.

נעמי מורנו: אני מסכימה, אני רק אומרת שבהינתן כל הנתונים האלה - - -

יוסף ג'בארין: אני מניח שאת מצביעה כאן שזה עוד נטל כלכלי.

נעמי מורנו: זה נטל כלכלי, שאנחנו רוצים לפתוח את השנה - - -

קארין אלהרר: גם ככה המצב שלהם על הפנים.

יוסף ג'בארין: זה רק מחמיר את המשבר הכלכלי.

נעמי מורנו: אנחנו רוצים לפתוח, אנחנו רוצים להתקין מצלמות, אנחנו מאמינים בחשיבות המצלמות, עדיין יש לנו מורכבות מאוד גדולה.

נעמי מורנו: אנחנו רוצים שב-1 לספטמבר יותקנו מצלמות בכל המעונות, אנחנו מבקשים את זה, אנחנו רק לא יודעים איך לעשות את זה כרגע, כולל כלכלית.

נעמי מורנו: בנושא של מתווה ההסתגלות שקשור גם לפתיחת השנה, אכן יש מתווה הסתגלות שמשרד העבודה והרווחה העביר, גם היה דיאלוג ראשוני עם נציגי הארגונים, הנציגים הפדגוגיים של הארגונים, יש מתווה שאנחנו גיבשנו, אנחנו חושבים שיש עוד שני דברים שצריך להכניס למתווה, אחד – לאפשר כניסה של הורים בקבוצות קטנות עם ילדים, זה משהו שייתן פתרון להסתגלות.

נעמי מורנו: כרגע אנחנו לא עומדים בדבר הזה, המתווה הוא שהורה נכנס/הורה יוצא, זה גם מתכון מאוד בדוק להתגודדות של הורים בכניסה, הרי ילד לא יכול להסתגל במשך דקות ספורות.

נעמי מורנו: יש פה משך זמן שצריך לתת, אז גם הקבוצות הקטנות וגם בתוך כך שמביאים בחשבון את העובדה שיש ילדים שאינם ילדים חדשים והם יהיו בחצר בזמן שהילדים החדשים נמצאים בהסתגלות, יש ממש סידור עבודה מאוד מוקפד, צריך לפחות בחודש ספטמבר לתגבר את התקינה.

נעמי מורנו: ללא תיגבור התקינה במקביל יהיה קשה לייצר קונסטלציה של הסתגלות, שהורים נכנסים ולו בקבוצות קטנות, שהילדים הממשיכים יהיו בחצרות בזמן הזה, אי אפשר יהיה לנהל את זה אפילו ברמת ההתנהלות הכמותית של כמה מטפלות פר ילד.

נעמי מורנו: אז אלה דברים שיכולים לייצר - - -

קארין אלהרר: למה לא כניסה של הורים וילדים בקפסולות לתוך המבנה?

קארין אלהרר: הרי כל העניין של הסתגלות הוא כאילו למקום, אם אני לא טועה.

נעמי מורנו: כן.

נעמי מורנו: זה הרעיון.

קריאה: אנחנו נשיב באריכות.

יוסף ג'בארין: הפער כרגע הוא בבחינת כמה זמן ההורים יוכלו להיות בגן?

קארין אלהרר: לא, הכניסה למעון.

נעמי מורנו: יש שתי נקודות.

נעמי מורנו: אחת באמת היכולת להכנס בקבוצות קטנות, בקפסולות, הורים וילדים, ואז לפרק זמן ארוך יותר, שוב, עם חיטוי בין קבוצה לקבוצה, וסיוע ותגבור של תקינה לפחות לחודש ספטמבר כדי שנוכל לייצר מצב שבו הילדים הממשיכים שהם יכולים להיות חצי או 2/3 מהמעון יהיו במקום אחר כי מישהו צריך לפצל בין הכוחות באותה נקודת זמן.

יוסף ג'בארין: אבל כאן הפער לא כלכלי.

יוסף ג'בארין: כאן לא מדובר בסוגיה תקציבית, נכון?

נעמי מורנו: לכל דבר בסוף יש גם השלכות תקציביות.

נעמי מורנו: אם אנחנו מדברים על תקינה זה אומר שיש לזה גם השלכה תקציבית לגבי ספטמבר.

נעמי מורנו: במידה ויהיה פתרון של השיפוי באופן מתמשך, יכול להיות שזה יסייע גם לספטמבר.

נעמי מורנו: אבל כרגע אנחנו נמצאים בנקודת זמן שאין לנו מענה לגבי הדבר הזה והיכולת שלנו להתמודד עם המתווה כמו שהוא היום מאוד מוגבלת.

נעמי מורנו: אני יודעת שיש חששות גם של צוותים וגם של הורים, מאוד לא רגוע, מאוד לא רגוע ובצדק.

נעמי מורנו: אני רוצה להעיר עוד הערה אחת.

יוסף ג'בארין: לסיכום.

יוסף ג'בארין: כן.

נעמי מורנו: הוקמה בתוקף חוק מועצה ציבורית גיל הרך.

נעמי מורנו: גם אמיר וגם אני חברים במועצה הזו.

קארין אלהרר: מה איתה באמת?

נעמי מורנו: שאלה טובה.

נעמי מורנו: המועצה גיבשה תכניות.

נעמי מורנו: אני עומדת בראש הוועדה למסגרות לגיל הרך בתוך המועצה.

יוסף ג'בארין: היא פועלת במשרד העבודה והרווחה, נכון?

נעמי מורנו: לא, זה בין משרדי.

יוסף ג'בארין: אבל מי השר האחראי?

איציק שמולי: שר החינוך.

נעמי מורנו: שר החינוך הוא ראש המועצה.

נעמי מורנו: אנחנו גיבשנו תכנית לא רק לפתיחה בספטמבר, אלא החיים בצל הקורונה לאורך כל השנה כי סביר להניח שזה לא משהו שיעזוב אותנו מיד אחרי פתיחת שנה, זה אומר שההסתכלות צריכה להיות קצת יותר עם תכנון לאורך השנה.

נעמי מורנו: יש כוחות, יש אנשים שמעורבים בזה, אנשי מקצוע, אנשים מהמשרדים השונים.

נעמי מורנו: צריך לתת הזדמנות, לקחת את הדברים האלה ולאמץ אותם בשתי ידיים.

קארין אלהרר: מה אומר שר החינוך בעניין?

נעמי מורנו: אני לא יודעת מה הוא אומר.

יוסף ג'בארין: אבל לעניין ההסתגלות היה להם?

יוסף ג'בארין: בשם המועצה?

נעמי מורנו: אנחנו גיבשנו מתווה לטווח הקצר, לטווח הבינוני ולטווח הארוך והוא צריך להיות מוגש.

נעמי מורנו: מה שאני מנסה להגיד, יש מועצה שהוקמה בתוקף חוק בדיוק לדברים האלה.

נעמי מורנו: עוד הערה אחרונה, אני גם חושבת שנכון היה לערב את אנשי המקצוע במועצה גם בתקנות לחוק הפיקוח, כי יושבים שם אנשים שיכולים להסתכל מעוד זוויות התבוננות, וזה באמת הפסד של כולנו.

קארין אלהרר: לו רק זה היה מעניין את שר החינוך.

איציק שמולי: זו המטרה שהולכים לשימוע ציבורי.

איציק שמולי: אנחנו לא כותבים את דברי אלוהים חיים.

איציק שמולי: כותבים את האמת המקצועית שלנו ואז זה פתוח לציבור והתקנות תמיד משתנות.

יוסף ג'בארין: אני מניח שהמועצה צריכה פשוט לשבת מיד עם פרסום הטיוטה הראשונית שאני מקווה שזה יקרה ביומיים הקרובים כדי שביום רביעי נוכל גם - - -

קארין אלהרר: מה זה מקווה?

קארין אלהרר: ניתנה לנו התחייבות של השר.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, לפי הליווי שלך של הנושאים, אנחנו ביום רביעי אמורים לקבל את ה- - -

איציק שמולי: כן.

יוסף ג'בארין: זה יקרה.

יוסף ג'בארין: יפה.

אנדרי קוז'ינוב: רק להתייחס אם אפשר, רק לחזק את הדברים לגבי ההסתגלות.

אנדרי קוז'ינוב: אני אישית לקראת ה-1 לספטמבר, אני חרד מהיום הזה.

אנדרי קוז'ינוב: כי במסגרת של הבן שלי, גילוי נאות, הוא עובר לגן חדש, אי אפשר להכנס יחד איתו.

יוסף ג'בארין: איזה גיל הוא.

אנדרי קוז'ינוב: הוא בן 4.5, עובר לגן חדש.

אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר להכנס יחד איתו.

אנדרי קוז'ינוב: במקרה הספציפי שלי זה גם מעבר שפתי, גם מעבר של מסגרת אחרת, אני חרד מהיום הזה.

אנדרי קוז'ינוב: בעצם ברגע שמגבילים את ההורים בכל הגנים האחרים, זה מתכון לאסון רגשי, גם לילדים וגם להורים לפחות בימים הראשונים עד שבוע.

אנדרי קוז'ינוב: פשוט לחזק את מה שנאמר פה.

יוסף ג'בארין: כן, זה יכול להיות סיוט גם עבור הילד שלא ירצה לחזור למחרת לאותה המסגרת.

יוסף ג'בארין: ח"כ מריח בבקשה.

ע'דיר כמאל מריח: אדוני יו"ר הוועדה, אדוני כבוד השר, אני מקשיבה לכם ואני נדהמת שזה הדיון השלישי תוך שבוע שאנחנו עושים בנושא הגיל הרך, אמנם בוועדות שונות, אבל להגיד לכם את האמת אני לא מרגישה שיש אור בקצה המנהרה.

ע'דיר כמאל מריח: אני מודה ומעריכה שיש הרבה מאמצים כבירים שנעשים מהגופים השונים, הן במשרד הרווחה והן על ידי המפעילים שמנסים להתאים את עצמם לכל ההנחיות החדשות, אבל בין פרישת ה'אני מאמין' שלך אדוני השר, ואין לי ספק שאתה עובד קשה מאוד כדי להנחיל את התפיסה שלך בכל מה שקשור לגיל הרך, יחד עם זאת בשטח התמונה עגומה.

ע'דיר כמאל מריח: רק לפני שבוע אדון מדינה דיבר על תמונה עגומה בהרבה בכל מה שקשור לחוק המצלמות, לפערים ביישום שלו בשטח ואנחנו למדים שהתמונה בשטח הרבה יותר עגומה, כלומר אנחנו יכולים להגיד שהחל מה-1 לספטמבר אנחנו מחילים את החוק ומצפים מכולם שיכבדו אותו, אבל אתה גם מבין שבשטח התמונה הזאת לגבי חוק המצלמות מצריכה עבודה של 24/7 כדי לנסות להדביק פערים.

ע'דיר כמאל מריח: אז אנחנו מחכים ליום רביעי, אנחנו עוקבים, אנחנו מפקחים, אפרופו מפקחים, אני מניחה שגם אתה תסכים איתי, וציינת ואמרת שתגדילו את מספר הפקחים.

ע'דיר כמאל מריח: 23 פקחים על אוכלוסייה של חצי מיליון תינוקות זה משהו לא תקין בעליל, ומאוד התחברתי למה שאמרת לגבי משרד החינוך שהם לא יכולים לבוא ולהגיד 'אני אקח אחריות על מה שקל, על מה שמוכר, מבלי תיבת פנדורה, להבין, מה שאני לא יודע אני לא אפקח ואני לא אכנס לשם' אז זה האתגר שלך מבחינתי, דווקא את אלה שלא מכירים, בוא נכיר, בוא נסדיר ואז נפקח.

ע'דיר כמאל מריח: לגבי מתווה ההסתגלות אני מאוד מתחברת לכל מה שנאמר כאן ואני חושבת שאני משכנעת את המשוכנעים.

ע'דיר כמאל מריח: כולנו כאן מסכימים, זה לא חבילת טייק-אוויי, שפשוט לשים אותו בתחילת הגן ולצאת כי, יאללה תסתגל.

ע'דיר כמאל מריח: זה מתווה שאנחנו צריכים לבחון אותו ברגישות, בזהירות, בשיתוף ההורים בשיתוף המפעילים, שככל שאנחנו שומעים אותם אנחנו למדים שיש כאן סוגיה מאוד רגישה ומאוד חשובה של כצלע בתוך המשוואה הזאת, כשאנחנו מנחילים ומורידים מטה את כל ההנחיות והכללים, יש כאן גם עלויות, אז המפעילים גם צריכים את המחיר הזה של העלויות.

ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא יכולים לזרוק את זה למטה, עד שבסופו של יום ההורים צריכים לשלם את כל המחיר של ההנחיות החדשות.

ע'דיר כמאל מריח: אז אני חושבת שאנחנו בשולחן עגול שבו אני לא צריכה לשכנע את כולכם.

ע'דיר כמאל מריח: אני מניחה שכולכם מסכימים איתי.

ע'דיר כמאל מריח: האתגר שלנו הוא ביישום של כל התובנות האלו.

ע'דיר כמאל מריח: וכאן מאוד חשוב, כן אדוני השר, 24/7 לעבוד כדי לבוא מוכנים ולטפל בזה ולהסתכל על זה כאל בעיה תפיסתית.

ע'דיר כמאל מריח: אני חוזרת ומדגישה מה שאני אומרת בכל דיון שקשור לגיל הרך.

ע'דיר כמאל מריח: זה נושא תפיסתי, זה לא דיון ספציפי ממוקד קטן בסוגיה של הפיקוח, של המצלמות, זו ראייה רחבה בהרבה של איך אנחנו תופסים את הגיל הרך.

ע'דיר כמאל מריח: האם אנחנו תופסים אותו כבית עסק או כאל ממסד חינוכי שאנחנו חייבים לקחת עליו את הידיים ולנהל אותו.

ע'דיר כמאל מריח: ויש לנו המון ציפיות והמון דרישות ואנחנו עוקבים ומפקחים ומצפים שנשתף פעולה כולנו יחד.

ע'דיר כמאל מריח: זה חוצה אופוזיציה-קואליציה.

ע'דיר כמאל מריח: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה ח"כ מריח.

יוסף ג'בארין: אני רוצה אולי שתשמע כבוד השר את ההתייחסות לעניין הנושא שבינתיים אני מבין שהוא לא פתור, זה מאוד מקשה כמובן גם עלינו וגם על ההורים.

יוסף ג'בארין: נעמה קציר מעמותת יהל לעניין פעוטות אלרגיים.

נעמה קציר: תודה.

נעמה קציר: אני שומעת, גם שמעתי את השר - - -

יוסף ג'בארין: סליחה נעמה, כל המקרים מוכרים לכם, אותם 650 ילדים?

נעמה קציר: יש כמה הורים שהם לא חברים, לא כולם חברים בעמותה אבל - - -

יוסף ג'בארין: אבל פחות או יותר אתם מכירים - - -

נעמה קציר: את הרוב.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: 650 ילדים אלרגיים.

נעמה קציר: אני מאמינה שזה קצת פחות, אבל זה באזור ה-600.

יוסף ג'בארין: רק לדייק, כשאנחנו מדברים על סיוע רפואי בדרך כלל זה אותם שעתיים, זה לא לכל אורך היום.

יוסף ג'בארין: נכון?

נעמה קציר: אני אגיד על זה משפט.

נעמה קציר: לצערי הרב - - -

יוסף ג'בארין: לא, גם המעט הזה - - -

נעמה קציר: לצערי הרב הסיוע שניתן עד היום לילדים האלרגיים במעונות הוא ממילא לעג לרש, כי אין אף ילד שהוא אלרגי רק שעתיים ביום, וכשאנחנו מדברים על ילדים במעונות ובפרט ילדים שהם תינוקות, בכיתת התינוקות ששם אין באמת שעות מסודרות לאוכל, ילד בוכה, הוא רעב, נותנים לו לאכול.

נעמה קציר: לא משנה.

נעמה קציר: לא ניכנס עכשיו לאיך מתנהל מעון.

נעמה קציר: אבל באמת שבעולם מתוקן ילד אלרגי בגיל הזה היה צריך לקבל סייעת לאורך כל היום ולא לשעתיים.

נעמה קציר: זו אמירה כללית.

נעמה קציר: אלא שגם הסיטואציה הזאת שבה אפילו את המינימום של המינימום שניתן לנו עד היום, אנחנו מוצאים את עצמנו, בדיוק כמו שאמרה ח"כ אלהרר, שנה אחר שנה, אני אומרת לכם את האמת, אם אני נציגת ציבור, אם אני יושבת פה היום, וסליחה מכל חברי הכנסת שיושבים פה, אם אני יושבת פה היום ויושבת מולי אמא כמוני, אני מתביישת.

נעמה קציר: אני אומרת לכם תתביישו, תתביישו שאני כל יומיים באה לפה.

נעמה קציר: תתביישו שאני צריכה להילחם על הדבר הזה.

נעמה קציר: תתביישו לכם כולכם שיושבים פה וגורמים לי להגיע לפה.

נעמה קציר: תתביישו כולכם.

נעמה קציר: כולכם שאין לכם טיפת אחריות על הילדים שלנו.

נעמה קציר: שאתם נותנים לנו לבוא, ואני באה לפה כבר פעמיים בשבוע.

נעמה קציר: אני עובדת פה?

נעמה קציר: מה קורה לכם?

נעמה קציר: אני - - - להורים וילדים.

נעמה קציר: מה, אנחנו משחקים?

נעמה קציר: אתם עושים לי טובה?

נעמה קציר: סליחה כבוד השר.

נעמה קציר: לך תישכב על הכביש בשביל הילדים שלי.

איציק שמולי: זה בדיוק מה שאני עושה.

נעמה קציר: סליחה.

נעמה קציר: גם אתה וגם נציגי האוצר.

איציק שמולי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.

איציק שמולי: עם כל הכבוד.

נעמה קציר: בסדר גמור.

נעמה קציר: ואני פה שבוע לפני תחילת שנת הלימודים, תתביישו לכם כולכם.

איציק שמולי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים ואנחנו לא עושים לכם טובה, אבל זה בדיוק, אבל בדיוק מה שאנחנו עושים.

איציק שמולי: אמרתי לך את זה במוצאי שבת ואני אומר לך את זה גם כאן.

איציק שמולי: ואם צריך אני אגיד לך את זה גם עוד עשר פעמים.

איציק שמולי: אני לא אפלה בין הילדים.

איציק שמולי: לא אתן לילד שלך ולאחר לא, וגם לא להיפך, למישהו אחר כן ולך לא.

נעמה קציר: בשורה התחתונה, אני אגיד לך משהו.

נעמה קציר: סליחה שאני מתרגשת ככה.

נעמה קציר: סליחה מראש.

נעמה קציר: אני אומרת לכם, זה העובדה שאנחנו כאן שבוע לפני תחילת שנת הלימודים, ויש 600 הורים וילדים שלא יודעים אם נפתחת השנה הזאת, זאת בושה למדינת ישראל.

נעמה קציר: ואני מבקשת ודורשת, אל תגידו לי 'אולי נמצא פתרון'.

נעמה קציר: זה לא מעניין.

נעמה קציר: זה לא מעניין.

נעמה קציר: תמצאו פתרון.

נעמה קציר: על מה אני מדברת?

נעמה קציר: על 10 מיליון שקלים?

נעמה קציר: על 15 מיליון שקל?

נעמה קציר: מה קורה לכם?

נעמה קציר: סליחה שאני מתרגשת מזה ואני כועסת מזה.

נעמה קציר: אני באה לפה פעמיים בשבוע, 15 מיליון שקל?

נעמה קציר: תנו לילדים שלנו לחיות.

נעמה קציר: די עם זה כבר.

נעמה קציר: פשוט בושה.

יוסף ג'בארין: זה 15 מיליון שקל וזה גם יכולה להיות סכנת חיים.

יוסף ג'בארין: זאת סכנת חיים שבלי הסייעת הרפואית - - -

נעמה קציר: זה החיים של הילדים שלנו, אני אגיד לך יותר מזה, כבוד היו"ר.

נעמה קציר: לא רק שהילדים שלנו לא יוכלו ללכת למעון כי אין להם סייעת, הארגונים לא יקבלו אותם בלי סייעות.

נעמה קציר: ככה מתחילה הדרה.

נעמה קציר: ככה נראית הדרה.

נעמה קציר: אם לילדים שלנו לא יהיו סייעות הם לא יהיו במעונות, זאת המשמעות.

נעמה קציר: אני אגיד לכם גם יותר מזה, גם הגנים הפרטיים לא מקבלים את הילדים שלנו, כי הם לא מוכנים לקחת אחריות, אז תגידו לי אתם עכשיו בדיבורים הגבוהים גבוהים, גבוהה גבוהה על הכלכלה ועל הנעת המשק, איפה זה נכנס בתוך הדבר הזה?

נעמה קציר: איפה?

נעמה קציר: אנחנו מדברים על היום-יום.

נעמה קציר: תנו לילדים שלנו ללכת למעון.

נעמה קציר: כל כך פשוט.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: ומקומם שכל שנה צריך להיאבק מחדש על אותם הדברים.

יוסף ג'בארין: זה מה שאני הבנתי ממך, שכל שנה נאבקים בעצם על ה- - -

נעמה קציר: כל שנה אני מוצאת את עצמי, כאילו אנחנו משועממים באוגוסט.

נעמה קציר: ההורים הם המשועממים של אוגוסט.

נעמה קציר: אני מוצאת את עצמי כל שנה מכתתת רגליים לוועדות הכנסת, פעם בוועדה הזאת, פעם בוועדת הכספים, פעם בוועדת החינוך.

נעמה קציר: מספיק.

נעמה קציר: באמת.

נעמה קציר: אני באתי לפה היום, אני אומרת לכם את האמת, קמתי כועסת.

נעמה קציר: אני בנאדם עובד, בסדר, העמותה, אני עושה את זה בהתנדבות, אנחנו הורים מתנדבים.

נעמה קציר: אני מוצאת את עצמי מגיעה לפה.

נעמה קציר: מה קורה, למה?

נעמה קציר: אני צריכה להתחנן על המובן מאליו?

נעמה קציר: אנחנו מתחננים על המובן מאליו.

נעמה קציר: אני לא רוצה יותר, אני כבר לא מדברת על, אתם מדברים באמת כבר 30 שלבים קדימה, אתם מדברים על הסדרה לטווח ארוך.

נעמה קציר: אני אומרת, תנו לי את המובן מאליו.

נעמה קציר: הלוואי שהיינו נלחמים על ההסדרה לטווח ארוך.

נעמה קציר: הלוואי שהיה כאן דיון שמספר על מה אנחנו עושים מחר בבוקר, ולא מה היינו צריכים לעשות אתמול.

יוסף ג'בארין: מה קורה עם הסייעות בתקופה הזאת, הן בחל"ת?

נעמה קציר: הן מועסקות על ידי הרשות המקומית.

נעמה קציר: כמו כל סייעת.

נעמה קציר: חל"ת, או שיש להן העסקה, אין לי מושג.

יוסף ג'בארין: נמצא איתנו מנכ"ל משרד הרווחה מר קפלן?

יוסף ג'בארין: הוא רצה להתייחס ספציפית לנושא הזה.

אביגדור קפלן: כן.

אביגדור קפלן: אני אתכם.

אביגדור קפלן: לגבי הילדים האלרגניים, אני חושב שמה שאמר השר, הוא מיצה את העמדה שלנו, אני חושב שאנחנו עושים כל מאמץ עם האוצר להגיע לאיזו שהיא הבנה גם פרוצדורלית וגם תקציבית.

אביגדור קפלן: המשרד לא יכול לקחת על עצמו את האחריות לכך, הוא לא יכול להפלות בין ילדים, לתת לילדים מסוג אחד כן את השעתיים ולילדים מסוג אחר לא לתת את השעתיים.

אביגדור קפלן: אני מקווה שהדיונים שלנו עם אגף התקציבים שמתמשכים ומתקיימים, בכל זאת יניבו פרי והם ישתכנעו להעמיד לנו את התקציב ונוכל לצאת לדרך ולאשר את הסייעות לאותם ילדים שסובלים מאלרגיה מסכנת חיים.

אביגדור קפלן: אני חושב שהם זכאים לשעתיים האלה, לסייעות הללו ואין ויכוח בינינו לבין ההורים, אלא צריכים למצוא את המקורות התקציביים ולעשות את זה בפרוצדורה הכי מהירה והכי יעילה שרק אפשר.

יוסף ג'בארין: איפה זה תקוע?

יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נשמע את נציג האוצר.

יוסף ג'בארין: זה תקוע שם בינתיים, האישור?

יוסף ג'בארין: באיזה סכום מדובר?

אביגדור קפלן: אנחנו לא יודעים, בשנים קודמות זה היה סביב ה-10 מיליון אבל זה הולך וגדל.

אביגדור קפלן: בעבר, כדי שאמא תקבל את השעתיים סיוע היא הייתה צריכה להירשם, אם היא לא לקוחת רווחה, היא הייתה בכל זאת צריכה להירשם באגף רווחה ברשות המקומית ששם היא נמצאת.

אביגדור קפלן: זה לא מתקבל על הדעת, כי היא לא לקוחת רווחה, היא צריכה לקבל את זה בצורה ישירה.

אביגדור קפלן: חוץ מזה מרכז השלטון המקומי לא היה מוכן לטפל בכאלה שחוק פעוטות בסיכון לא חל עליהם אלא רק אלה שחק עליהם חוק פעוטות בסיכון.

אביגדור קפלן: זה נמצא באוצר, האוצר צריך להעמיד את התקציב, כמו שהוא מעמיד לרשות משרד החינוך ובמשרד החינוך נותנים את הסייעות הללו, ואין הגבלת תקציב.

אביגדור קפלן: ככל שיש ילדים שסובלים מאלרגיה מסכנת חיים, אז מעמידים את המכסות בהתאם לילדים.

אביגדור קפלן: התקציב הוא תוצאתי, המשרד לא לוקח על עצמו את האחריות שהוא יכסה ממקורות אחרים את מה שיחסר לו עבור הילדים שסובלים מאלרגיה.

אביגדור קפלן: אנחנו לא יכולים לתעדף, לבוא ולהגיד 'נקפח הורים אחרים או לקוחות אחרים של משרד העבודה והרווחה על חשבון זה שנממן את הילדים האלרגניים'.

אביגדור קפלן: האוצר צריך להעמיד את המקור התקציבי הספציפי בסוגיה הזו, אני חושב שזה לא מקור תקציבי בעייתי או גדול מדי, אלא אני חושב שהוא סביר, אפשר להעמיד את הסכום בצורה סבירה, אבל הוא לא יכול להטיל עלינו את האחריות שאכן עם יתגלו יותר ילדים שסובלים מאלרגיה וכתוצאה מכך יצטרכו לממן יותר כסף, שהמשרד ייקח על עצמו את האחריות וייהפך לחברת ביטוח.

אביגדור קפלן: המשרד הוא לא חברת ביטוח והוא לא יכול לקחת על עצמו את האחריות לכך.

יוסף ג'בארין: רק לסבר את האוזן, אני מבין את העמדה שלא צריך להפלות, בצדק כמובן, בין ילד לילד.

יוסף ג'בארין: מה שיעור הילדים בתוך ה-650 שהם חלק משירותי הרווחה?

נעמה קציר: בודדים.

נעמה קציר: אולי על כף יד אחת.

איציק שמולי: 10%.

אביגדור קפלן: יש את אלה שחל עליהם חוק פעוטות בסיכון, בין 60-100 ילדים חל עליהם חוק פעוטות בסיכון.

אביגדור קפלן: כל היתר הם לא כאלה.

יוסף ג'בארין: אז בעצם גם שם זה לא היה פותר את הבעיה בכלל בעניין הזה.

נעמה קציר: וגם נשאלת השאלה, סליחה שאני מתפרצת, אבל עם כל הכבוד, למה אנחנו עושים את הדיונים האלה מאוגוסט לאוגוסט?

נעמה קציר: מה קרה בכל יתר החודשים?

נעמה קציר: אז נכון שהשר הוא חדש בתפקידו ואני מאחלת לו בהצלחה, אני גם מעריכה אותו ברמה אישית, אבל עם כל הכבוד, וואלה, משרד הרווחה, גורמי המקצוע, כל הגורמים המקצועיים, סליחה, אנחנו מדברים על הדבר הזה כל שנה.

נעמה קציר: בבקשה, תפתרו את הדבר הזה.

נעמה קציר: אתם חושבים שלנו נעים ללכת לרווחה ולפתוח תיק ברווחה בשביל סייעת רפואית לילד?

נעמה קציר: אנחנו מבקשים לפתור את זה כבר שנים, אז בואו נפתור את זה, אבל בואו עכשיו, בשניה לפני שמתחילה השנה, בואו לא נעשה עכשיו דברים שהם שינוי סדרי עולם.

נעמה קציר: תנו לנו קודם כל את מה שצריך כדי לפתוח את השנה, אחרי זה תהפכו את העולמות.

נעמה קציר: רק אל תתנו לנו עוד פעם לחזור לפה באוגוסט הבא.

יוסף ג'בארין: אני מבין שהייתה פניה גם לבג"צ בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות?

נעמה קציר: הייתה פניה לבג"צ לפני שנתיים בעתירה שהגשנו על רקע העובדה שלא היו מוציאים את האלרגניים מהמעונות, ואז הילדים שהיו שוהים במעונות היום היו בסביבה שהיא לא בטוחה עבורם, ולכן ביקשנו מבג"צ שיורה למשרד הרווחה, כי המעונות אצלו, להפוך את ההמלצות, היו המלצות של ועדה בין משרדית, להפוך אותן להנחיות.

נעמה קציר: ואכן בג"צ הכריע שההמלצות יהפכו להנחיות וכולם היו מרוצים, אבל לא היה בג"צ שהתייחס לנושא של הסייעות.

נעמה קציר: הוא התייחס רק לנושא של כללים ושל התנהלות ביום יום בתוך המסגרת החינוכית.

יוסף ג'בארין: נציג משרד האוצר.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזה אולי באמת חשוב לשמוע אותו.

יוסף ג'בארין: כבוד המנכ"ל רצית להוסיף דברים?

אביגדור קפלן: לא.

אביגדור קפלן: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שאתה נשאר איתנו כי בטח יתעוררו סוגיות.

אביגדור קפלן: אני נשאר.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: אביעד שוורץ בבקשה.

אביעד שוורץ: אתם יכולים להעביר לאסף וסרצוק את זכות הדיבור?

יוסף ג'בארין: אסף, אתה ליווית את הדיון?

אסף וסרצוק: תודה.

אסף וסרצוק: כן.

אסף וסרצוק: היינו עד עכשיו בדיון אני ואביעד, שמענו את כל הדברים.

יוסף ג'בארין: כבוד השר גם התייחס לנושאים, גם סוגיית פתיחת השנה ומתווה השיפוי, סוגיית ההסתגלות אולי היא פחות בענייני תקציב אבל נשמח שתתייחס אליה וכמובן הסוגיה האחרונה של פעוטות אלרגיים, שאני מקווה שתוכל גם לבשר שהסוגיה פתורה.

אסף וסרצוק: אני אתייחס לכל הדברים ואם יש משהו ששכחתי או שאתם רוצים שנרחיב, אנחנו כמובן נשמח.

אסף וסרצוק: אני אתחיל ואגיד, הקשבתי לדברים של השר בתחילת הוועדה, קצת צר לי על האופן שבו הדברים נאמרו ואני אסביר.

אסף וסרצוק: אנחנו לא מתנגדים לשום דבר, אנחנו גם רוצים את טובת הילד - - -

קארין אלהרר: מעולה, אז תעבירו את הכסף.

אסף וסרצוק: רגע, אם לא הייתה בעיה של כסף אז לא היינו צריכים לדבר, נכון?

אסף וסרצוק: אז אפשר לתת לכולם את כל מה שהם רוצים ונגמר הסיפור.

קארין אלהרר: יש לכם כסף.

קארין אלהרר: השאלה איך.

אסף וסרצוק: אז תנו לי להגיד הכל, אני אתייחס לכל מה שתגידו.

אסף וסרצוק: תאמינו לי.

אסף וסרצוק: אני חוזר ואומר, אנחנו לא גורמי מקצוע, יש לנו את עמדתנו, אנחנו מנהלים את השיח הזה עם משרד הרווחה, אני חושב שהסוגיה של דברים שהעליתם פה כמו פיקוח וכדומה צריך לדון עליהם כשדנים סביב נושא תקנות הפיקוח.

אסף וסרצוק: הן סוגיות מורכבות, צריך לדון עליהם, אני שם את זה בצד.

אסף וסרצוק: אנחנו לא גורמי מקצוע, כולנו רוצים את טובת הילד.

אסף וסרצוק: אבל שוב אני חוזר ואומר, יש כאן סוגיות תקציביות ובסוף יש ממשלה, אני אתייחס לכל אחד מהדברים, הממשלה יכולה להחליט מה שנראה לה לנכון, אבל במסגרת זה שהיא צריכה לקבל את ההחלטות וזה יכול להיות או במסגרת החלטות של משרד הרווחה או במסגרת החלטות ממשלה, אבל להמציא דברים יש מאין, את זה אנחנו לא יכולים.

אסף וסרצוק: עכשיו אני אשמח להתייחס לדברים בפירוט.

אסף וסרצוק: קודם כל אני רוצה להתייחס לטענת המעונות.

אסף וסרצוק: וגם ראיתי את הדברים שהם הוציאו, ונמצאים פה אנשים שאנחנו איתם בקשר שוטף.

אסף וסרצוק: קודם כל אגיד שאנחנו נמצאים בקשר שוטף עם המעונות, נערכו עד עתה כמה דיונים, במהלך השבוע הקרוב ייערכו עוד כמה דיונים בנושא ואני מאוד מקווה שנצליח להגיע להסכמות - - -

קארין אלהרר: מה, לא תתנו תשובה לפני ה-1 לספטמבר?

אסף וסרצוק: - - - אם כן מצוין, אם לא יש לנו גם את השבוע הבא, אנחנו שוב מאוד מקווים שנצליח להגיע, אני לא רואה סיבה שהשנה לא תיפתח, ואני גם תיכף אסביר למה.

אסף וסרצוק: דבר ראשון, לגבי הגל הראשון, הגענו לסיכום עם המעונות שבעצם אומר, הם היו הרי סגורים מה-15 במארס עד ה-10 במאי, ב-10 במאי התחילו לפעול הגיל הרך, אני מזכיר, בהתחלה ב-10 במאי התחילו לפעול במתכונת של 17 ילדים, בקפסולות, וכעבור שבוע ב-17 במאי בוטלו הקפסולות וחזרו לעבוד בתצורה רגילה, בלי מגבלה.

אסף וסרצוק: אנחנו הגענו איתם להסכמה לגבי התקופה שהם היו סגורים, מה-15 במארס עד ה-10 במאי, שבה הם מקבלים 700 שקל עבור כל ילד ששהה במעון, שלכל הדעות זה היה סכום גבוה בהרבה ממה שהיה צריך להיות בהתאם לצרכים שלהם, מכיוון שהבנו שם מכל מיני סיבות שונות ומגוונות שא.

אסף וסרצוק: יש שוני מאוד גדול בין המעונות, כלומר בין ארגון לארגון יש שוני מאוד גדול ואי אפשר לקלוע בדיוק לכל אחד והמאפיינים שלו, והדבר השני הוא שרצינו לייצר למעונות קצת יותר גמישות בחזרה.

אסף וסרצוק: בנוסף, סיכמנו איתם על כך שבעבור כל חודש שבו יש לנו את המתווה של הקפסולות, יינתנו 600 שקלים עבור כל ילד.

אסף וסרצוק: ומאיפה נובעים ה-600 שקלים?

אסף וסרצוק: במעון אמורים להיות בערך 24 ילדים בכיתה.

אסף וסרצוק: במעון בדרך כלל יש שלוש כיתות.

אסף וסרצוק: הפער בין 17 ילדים ל-24 ילדים יוצר מצב שיש 7 ילדים, זה בערך יוצא 70% תפוסה, כלומר שעבור 30% תפוסה בערך המעון לא מקבל תשלום, חלק מההוצאות הן הוצאות משתנות שהם יכולים לחסוך אבל חלק הן הוצאות קבועות, כמו כמות המטפלות, שכירות, ארנונה, דברים כאלה.

אסף וסרצוק: כל מעון וה- - - שלו.

אסף וסרצוק: וההוצאות הקבועות נשארות.

אסף וסרצוק: לכן באנו ואמרנו שאנחנו מתמחרים את זה, עשינו שיח עם המעונות, הגענו לחישוב שמדובר ב-600 שקלים לילד.

אסף וסרצוק: בחודש מאי, אני רוצה להזכיר, שוב, פתחו ב-10 במאי, ונתנו את ה-600 שקלים עבור כל החודש.

אסף וסרצוק: זאת אומרת שעבור 1/3 חודש שבו לא הייתה פעילות, ה-600 שקלים התקבלו, ואני מזכיר שב-17 במאי הייתה חזרה שבה בעצם בוטלו הקפסולות.

אסף וסרצוק: טענת המעונות אומרת שלא כולם חזרו ל-100%, לא ישר כל ההורים חזרו, ועדיין יש פערים וכן הלאה, בסדר גמור, אבל ה-600 שקלים ניתנו בעבור כל החודש.

אסף וסרצוק: בחודש יוני אמרנו 'חברים, אנחנו נתנו את זה בעבור קפסולות של 17 ילדים, חודש מאי נתנו בעצם עבור 75% מהחודש, נתנו את זה בעצם בלי מגבלה, על אף שכביכול לא היה צורך לתת, אבל נתנו את זה בהסכמה אתכם, חודש יוני זה כבר לא צריך להיות משולם.

אסף וסרצוק: אז זה לא אי עמידה בסיכומים, כך בדיוק הסיכום נוצר, אני מבין שהמעונות מעוניינים בסכום הזה והם מדברים איתנו עכשיו.

אסף וסרצוק: אבל להגיד שלא עמדנו בסיכומים, ולכן גם צר לי שהדברים נאמרו בצורה כזאת על ידי השר, מכיוון שזה פשוט לא נכון.

אסף וסרצוק: לגבי הגל השני, העלו המעונות מספר טענות.

אסף וסרצוק: צריך להגיד עוד פעם, הטענות הן שונות ומגוונות ואנחנו מנהלים איתם שיח לגביהן.

אסף וסרצוק: אני כן צריך להגיד שהתחלנו עם דרישה כזאת, יחסית מאוד גבוהה, אנחנו היום בדרישה יותר נמוכה בעקבות השיח וזה שאנחנו מתקדמים, שוב, אני מאוד מקווה שנצליח להגיע להבנות.

אסף וסרצוק: אם נצליח – נהדר, אם לא נצליח, זה המצב, אני מניח שבסוף זה יתכנס - - -

קארין אלהרר: אני לא רוצה להיות בוטה, - - -

יוסף ג'בארין: אבל אסף אנחנו - - -

אסף וסרצוק: תנו לי לסיים ואני אענה על הכל, אני מבטיח.

אסף וסרצוק: רק תנו לי לסיים.

אסף וסרצוק: דבר אחרון שאגיד לגבי הסוגיה עם המעונות, המעונות מאיימים בלא לפתוח את השנה, זאת כמובן זכותם.

אסף וסרצוק: שוב, אנחנו מדברים עם חלק מהמעונות, לא עם כולם, זה טבע הדברים, אבל הם מאיימים לא לפתוח את השנה.

אסף וסרצוק: חשוב להגיד שיש טענות שהם מעלים שבעינינו הן מאוד מוצדקות ואנחנו באמת מנסים למצוא להן פתרון, יש טענות שאנחנו חושבים שהן פחות אבל שוב, זה טבעו של משא ומתן.

אסף וסרצוק: אני לא רואה שום סיבה שלא ייפתח בכל מקרה ב-1.9.

אסף וסרצוק: גם בהנחה ולא נגיע להסכמות אפשר להמשיך ולדבר.

אסף וסרצוק: זאת החלטה של המעונות.

אסף וסרצוק: אתם יכולים לבוא בטענות אוצר ולהגיד 'אתם לא נותנים', בסוף אנחנו גם שומרים על הקופה הציבורית שהיא של כולם, וככל שנותנים יותר במקום אחד אין במקום אחר, ואנחנו מנהלים שיח.

אסף וסרצוק: שוב, אני באמת מקווה שנגיע להסכמות.

אסף וסרצוק: אבל אם לא, אין שום סיבה בעולם שהמעונות לא ייפתחו ב-1.9 כי יש להם את הכלים.

אסף וסרצוק: יש את הכלים.

קארין אלהרר: יש להם את הכלים אין להם את הכסף.

יוסף ג'בארין: אסף, אם אתה אומר שלפחו מהפרספקטיבה שלך הם כבר ירדו לפחות במונחים שלך, מהדרישות הגבוהות ועכשיו אתה רואה שהדרישות בהחלט סבירות - - -

אסף וסרצוק: לא, אבל עדיין יש פער מאוד גדול.

אסף וסרצוק: אנחנו עדיין יושבים ומדברים ויכול להיות שנגיע להבנות ויכול להיות שלא.

אסף וסרצוק: אנחנו עושים מאמצים כנים משני הצדדים בעיני, לשבת ולדבר, אנחנו מכירים, הכל נעשה גם ברוח טובה, למרות שמתדרכים נגדנו כל יום, הכל נעשה ברוח טובה, אנחנו יושבים ומדברים ואני בהחלט מקווה שנגיע.

אסף וסרצוק: המטרה היא שנגיע להסכמות.

אסף וסרצוק: אם לא נגיע להסכמות, אז לא, אבל אני מאוד מקווה שכן.

אסף וסרצוק: בכל מקרה אני אומר, להחזיק את ה-1.9 כבן ערובה, זו החלטה לא שלנו, של המעונות.

אסף וסרצוק: אתם יכולים גם לבוא אליהם בטענות, ולהגיד להם 'חברים, אנחנו בכל מקרה - - -כך שלא משנה מה, ב-1.9 תפתחו כדי שלא יהיה מצב שהורים לא יוכלו לשים את ילדיהם במעון בגלל שיש לכם כרגע זה', ואנחנו מאוד חושבים שזה גם, אפשר לבוא תמיד בטענות רק למשרד האוצר זה בסדר, אפשר גם לבוא ולדרוש הוגנות מכל הצדדים.

יוסף ג'בארין: אסף, אני לא מסכים איתך לגבי להחזיק את ה-1.9 כבן ערובה, כולנו מכירים את המשבר הכלכלי הקשה, כולנו גם הורים לילדים ואנחנו גם יודעים שהרבה הורים בחרו לא לשלוח את הילדים, לא שילמו את שכר הלימוד ולכן יש כאן סכנת קריסה.

יוסף ג'בארין: הם לא יכולים לתפקד.

אסף וסרצוק: אז רגע נשים את הדברים, כרגע, ונמצאים פה אנשי משרד הרווחה וזרוע העבודה - - -

יוסף ג'בארין: יש תקלה אצל אסף.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא הצלחנו לשמוע אותך בדברים האחרונים.

קארין אלהרר: אדוני היו"ר אני חייבת לומר - - - משפטים לא נאמר כלום.

קארין אלהרר: אני לא הבנתי את התשובה.

קארין אלהרר: אני שמעתי הרבה פעמים '600 שקל'.

קארין אלהרר: מ-600 שקל לא ניבנה.

איציק שמולי: אדוני היו"ר, אני רוצה להגיד משפט אחד ואני חייב לצאת לדיון נוסף בוועדת הרווחה.

איציק שמולי: אני רוצה לחדד לפני שאסף יחזור את המחלוקת על הילדים עם האלרגיות.

איציק שמולי: מה בעצם שורש המחלוקת?

איציק שמולי: הזכאות היא זכאות מתוקף המצב הבריאותי, זה ברור.

איציק שמולי: מה היה עד היום?

איציק שמולי: כפי שנאמר מקודם על ידי נציגת ההורים, מבחינה תפעולית כדי לקבל את הזכאות, ההורים באיזה שהוא אופן מביש ומעוות שהמדינה כפתה עליהם נאלצו ללכת ללשכת הרווחה, להירשם, לרשום את הילדים שלהם כילדי רווחה על מנת שהם יוכלו לקבל את הזכאות.

איציק שמולי: בעקבות הסירוב של הרשויות המקומיות להמשיך עם הדבר הזה, סליחה, להפסיק עם הישראבלוף הזה, אז עכשיו צריך לשנות את כל המנגנון ובעצם אין רישום "פיקטיבי" לרווחה.

איציק שמולי: אז מה בא האוצר ואומר?

איציק שמולי: הוא אומר 'אתם חברים יקרים, משרד הרווחה, תתעסקו בבעיות שלכם.

איציק שמולי: מי שרשום ברווחה – תנו לו, ומי שלא – לא' ואנחנו לא מוכנים, זה אמרנו.

איציק שמולי: לגבי שאר הילדים - - -

אסף וסרצוק: אתם לא רוצים שנתייחס?

יוסף ג'בארין: לא, השר צריך לצאת עוד מעט אז אנחנו מיד חוזרים אליך.

איציק שמולי: אני מסיים עוד חצי דקה.

איציק שמולי: לגבי שאר הילדים אומרים לנו 'או שהם לא יקבלו או שתיקחו אתם, משרד הרווחה, את החשיפה עליכם'.

איציק שמולי: אנחנו נמצאים בתקופה שבה יש לנו גידול בקשישים בודדים, בילדים ונוער בסיכון, באלימות במשפחה.

איציק שמולי: ואני מזכיר לכם את השורש.

איציק שמולי: הזכאות של הילדים מגיעה מתוקף המצב הבריאותי שלהם.

איציק שמולי: לא מכח זה שחלקם ילדי רווחה.

איציק שמולי: ואני אגיד עוד משהו שאמר המנכ"ל.

איציק שמולי: במערכת החינוך, משרד האוצר לא שואל שאלות.

איציק שמולי: הוא נותן שם סייעת לא לשעתיים, הוא נותן שם סייעת ליום שלם.

איציק שמולי: ואני שואל את עצמי שאלה פשוטה, למה לא נוצרה בעיה במערכת החינוך?

קארין אלהרר: למה?

איציק שמולי: למה?

איציק שמולי: לא יודע.

איציק שמולי: אולי מסיבות פוליטיות, אולי סיבות אחרות.

נעמה קציר: לא, זו שנה ראשונה שאין בעיה במשרד החינוך.

נעמה קציר: כל שנה אנחנו גם - - -

יוסף ג'בארין: לא, הכוונה נעמה ברגע שבגיל 3 אז אין בעיה.

יוסף ג'בארין: אז מבחינתך כבוד השר, מה המשרד מציע?

יוסף ג'בארין: האוצר מציעים משהו?

קארין אלהרר: לא הבנתי מה הפתרונות?

קארין אלהרר: הבנתי מה הבעיות.

קארין אלהרר: ידעתי אותן קודם.

איציק שמולי: הכדור במגרש של האוצר.

איציק שמולי: האוצר צריך להציע לנו פתרון מה לעשות.

איציק שמולי: אנחנו לא יכולים להגיד שחלק מהילדים יקבלו וחלק לא, ואנחנו לא יכולים להיות במצב שבו הזכאות היא בכלל לא זכאות רווחה, היא זכאות בריאות, ואנחנו ניקח כסף מפעוטות בסיכון וילדים בסיכון וקשישים בודדים ואלימות במשפחה, ונעביר את זה.

איציק שמולי: גם כשאין תקציב אנחנו גם דה-פקטו לא יכולים לעשות את זה, גם אם היינו רוצים.

אנדרי קוז'ינוב: כבוד השר, לפני שאתה יוצא, אני העליתי שתי סוגיות שלא התייחסת אליהן אפילו לא במילה.

אנדרי קוז'ינוב: אז אשמח אם תוכל אפילו בחצי דקה להתייחס לזה.

אנדרי קוז'ינוב: לגבי המפעל החיוני והסיפור של תשלומי ההורים והגנים אל מול משרד המשפטים אם ייסגרו המעונות.

איציק שמולי: חבר הכנסת, לגבי המפעל החיוני אני אצטרך לבחון את זה, אני לא בטוח שאני ער לכל המשמעויות.

איציק שמולי: לגבי התקופה של הבידוד, לגבי העובדים, אתם יודעים שהוגש בג"צ ולדעתי גם הייתה אמירה או פסיקה של בג"צ שצריך להגיע להסדר חדש, שהעמדה שלנו שכן צריך לתת שיפוי למעסיקים בגין התשלום לעובדים, לגבי ההורים – אנחנו בבחינה, אמיר יוכל לפרט בפניכם.

איציק שמולי: אגב, זה לא כזה מספר גדול אצלנו במסגרות המסובסדות, של מספר המעונות שנכנסו - - -

אנדרי קוז'ינוב: ובפרטיות?

אנדרי קוז'ינוב: בפרטיות זה הבעיה.

אנדרי קוז'ינוב: במסובסדות פחות.

איציק שמולי: אמיר יוכל להתייחס לזה.

איציק שמולי: הוא יותר מוכן.

איציק שמולי: אני מבטיח לך שנבחן את הסוגיה הזאת.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה כבוד השר.

יוסף ג'בארין: אנחנו מסכמים שביום רביעי - - -אמיר מציג את התקנות?

איציק שמולי: זו ההתחייבות שלנו.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: ניתן לאסף להמשיך את דבריו.

אסף וסרצוק: אני אעשה את זה בקצרה.

אסף וסרצוק: אני אשמח להמשיך להתייחס.

אסף וסרצוק: אני רק אומר לגבי המעונות, רק לסגור את הנקודה הזאת, שוב, אנחנו נעשה את מירב המאמצים כדי להגיע להבנות.

אסף וסרצוק: ככל שלא יצלח, אנחנו סבורים שעדיין אפשר לפתוח את השנה ב-1 לספטמבר, וזאת החלטה של המעונות, וגם לטעמנו הוועדה יכולה לבוא ולדרוש זאת מהמעונות, אין סיבה שלא נמשיך לנהל אחר כך.

אסף וסרצוק: דרך אגב, אפשר גם אם ירצו להשבית בהמשך.

קארין אלהרר: הוא מנהל עכשיו את עולם ההשבתה.

אסף וסרצוק: אבל לבוא ולהחזיק את ההורים כבני ערובה ב-1.9, זה עניין של החלטה לא שלנו.

יוסף ג'בארין: מתי הישיבה הבאה שלכם?

אסף וסרצוק: אנחנו קובעים להמשך השבוע, זה יהיה או ביום רביעי או ביום חמישי.

אסף וסרצוק: אנחנו עוד קובעים, עוד צריכים לעשות כמה הכנות פנימיות, אבל עד יום חמישי נשב בהרחבה ואני מקווה שנצליח להבנות.

קארין אלהרר: באמת, אין לי מה להגיד.

קארין אלהרר: אסף, אני חייבת להגיד לך - - -

נעמי מורנו: אני חושבת שרוב הדברים כבר נאמרו והנתונים ניתנו.

אסף וסרצוק: אבל שניה , זה קצת לא הוגן, כי נעמי כשאת דיברת הקשבתי קשב רב ולא הסכמתי לכל מילה, ישבתי בשקט וחיכיתי להגיב.

אסף וסרצוק: אתם אומרים פה הרבה דברים שהם לא נכונים, אני לא תוקף במקום.

יוסף ג'בארין: אני אתן לך להגיב.

יוסף ג'בארין: תמשיך.

קארין אלהרר: סיימת על המימון של המעונות?

קארין אלהרר: שנמצא במשא ומתן.

קארין אלהרר: אני חייבת להגיד לך, דיברת הרבה על ה-600 שקל שהיה בחודש מאי.

קארין אלהרר: אבל אני לא הבנתי איך אתה חושב שעל אותם 600 שקלים אתה יכול לבנות את כל המענה והפתרונות.

אסף וסרצוק: מענה ופתרונות מה?

אסף וסרצוק: אני לא מדבר על 600 שקלים יותר.

אסף וסרצוק: היה חישוב שנעשה בהסכמה איתם, עם המעונות, של 600 שקלים לחודש שיכסה על הפער בין 17 ילדים לבין המצב המלא.

קארין אלהרר: אבל זה פתרון למתי?

אסף וסרצוק: רגע, בואי נזכיר שאת השנה הנוכחית פותחים בלי קפסולות, בלי כלום.

אסף וסרצוק: הטענות שמעלים המעונות הן כדוגמה שיכול להיות מעון בבידוד.

אסף וסרצוק: מובן.

אסף וסרצוק: הם טוענים שכמות הילדים תפחת, הנושא הזה בבדיקה.

אסף וסרצוק: הם גם טענו שיש יותר ימי מחלה מנוצלים, נבדק וזה לא נכון.

אסף וסרצוק: הם טענו שיש יותר שעות סייעת שצריכים לתת ושהם מעסיקים יותר סייעות.

אסף וסרצוק: נבדק, וזה לא מדויק.

אסף וסרצוק: אז יש הרבה דברים שכרגע בדיונים ובמשא ומתן.

אסף וסרצוק: מה שנכון, אנחנו באמת מנסים למצוא פתרון במסגרת מה שאפשר.

אסף וסרצוק: אם נצליח, נהדר.

אסף וסרצוק: אם לא- לא.

אסף וסרצוק: עדיין אנחנו אומרים שלבוא ולהגיד ב-1.9 לא נפתח את השנה אם לא נגיע להבנה, זאת החלטה של המעונות, לא שלנו.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול אותך.

קארין אלהרר: אתה זוכר הרי שמצבם של המעונות לא היה מן המשופרים עוד קודם.

קארין אלהרר: הייתה ועדה שהוקמה על ידי השר הקודם, כחלון, היו מסקנות לוועדה.

קארין אלהרר: א.

קארין אלהרר: למה הן לא פורסמו.

קארין אלהרר: אבל גם אם הן היו מפורסמות, בוודאי היית יודע ומודיע לכולם קבל עם ועדה, שהמצב של המעונות לא טוב עוד לפני הקורונה.

קארין אלהרר: הקורונה רק החריפה את המצב.

קארין אלהרר: עכשיו במצב שבו הם נמצאים לא מאוזנים כלפי מטה כלכלית, אתה בעצם אומר להם 'אני נותן לכם X כסף להתמודדות עם משבר שתחילתו הייתה במאי ועכשיו הוא הולך וגדל ומעמיק, אבל אני לא יודע לתת לכם מענים על זה' אז יש פה בעיה- - -

אסף וסרצוק: למה מצבם הולך ומעמיק, מצבם יהיה יותר טוב בספטמבר מאשר במאי.

אסף וסרצוק: בואו נשים את הדברים.

אסף וסרצוק: במאי הייתה חוסר ודאות, אני רק רוצה להזכיר את נקודת המצב שבה היינו, חוסר ודאות, פתיחה של המשק, לא היה ברור בכלל לאן הולכים ואיך הדברים יקרו, פתחו בקפסולות של ילדים, העולם השתנה.

אסף וסרצוק: לכולנו, או לא לכולנו.

אסף וסרצוק: לי לפחות יש גם ילדים בגיל הרך, אני רואה את זה על הגן שאליו הבת הקטנה שלי הולכת.

אסף וסרצוק: אני רואה את השינוי ואת המצב שהוא היה במאי וביוני, ואני רואה את המצב היום, הדברים השתנו.

אסף וסרצוק: ובספטמבר ואוקטובר, שוב, בהנחה ואנחנו לא הולכים להחרפה במצב, אני לא יודע מה - - -

קארין אלהרר: בדיוק.

אסף וסרצוק: - - -אבל בהנחה והדברים נשארים במסלול שהם היום, המצב בספטמבר הוא יותר טוב מהמצב במאי וביוני וביולי ובאוגוסט.

אסף וסרצוק: אבל אסף, אתה מסכים איתי שצריך לסייע להם?

אסף וסרצוק: אני אחזור - - -

יוסף ג'בארין: אסף, איזה סעיפי פיצוי או שיפוי שהמעונות היום מעלים שאתם כעקרון מסכימים להם?

אסף וסרצוק: אני מבקש ברשותכם, מאחר וזו לא פלטפורמה, לא ננהל פה את המשא ומתן, אני לא חושב שזה נכון, באמת יש לנו שיח טוב עם המעונות, על אף שמתדרכים נגדנו באופן קבוע כל יום - - -

קארין אלהרר: הוא כל כך טוב שהוא לא מתקדם.

אסף וסרצוק: שניה, יש לנו שיח טוב עם המעונות.

אסף וסרצוק: אני לא חושב שזה המקום הנכון לפתוח את המשא ומתן כי הוא מאוד מורכב מהרבה מאוד רכיבים ופרטים ואנחנו באמת מנסים לנהל אותו על הצד הטוב ביותר, להבנתי, ואני חושב שעל זה גם יעידו מהמעונות.

אסף וסרצוק: מנסים.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא ניכנס לפרטי הדיון, אני רק שואל, ההנחה שלי שאתם מבינים שיש כאן צורך כלכלי שצריך לחפש לו פתרון.

יוסף ג'בארין: זה לא שאתם מתכחשים בעצם - - -

אסף וסרצוק: אני אתן סוגיה אחת שהמעונות מעלים ובעינינו היא נכונה, רק צריכים לדעת למצוא לה את הפתרון ולהבין מה ההיקף שלה, להגיד שיש מעונות שנכנסים לבידוד וזה מייצר כאן בעיה, וזה אכן מייצר בעיה ואת הדבר הזה אנחנו צריכים לראות, קודם כל מה היקף הבעיה ולהסכים עליה ואז להבין מה הפתרון הנכון עבורה.

קארין אלהרר: - - - לדעת את זה.

אסף וסרצוק: אפשר למצוא את זה בכל מיני דרכים, בסוף המעונות היו שמחים לכמת את זה למחיר פר ילד, יכול להיות שאפשר למצוא פתרון אחר ויכול להיות שלא יסכימו לפתרון כי זה לא טוב לחלק מהמעונות וכל אחד רואה את האינטרס שלו.

אסף וסרצוק: אבל בסוף אנחנו, נגיד, זו דוגמה למשהו שאנחנו מבינים, צריכים עוד להסכים על היקף הבעיה ואז לראות איך פותרים אותה.

אסף וסרצוק: יש דברים אחרים שאנחנו חושבים שהם לא נכונים ועל זה אנחנו גם מנהלים שיח, וזה בסדר.

אסף וסרצוק: והיה ונגיע להסכמה – סבבה, ולא נגיע להסכמה, אז בסדר, אפשר לעשות אסקלציות להרבה דברים.

אסף וסרצוק: אבל אני אגיד שני דברים, א.

אסף וסרצוק: לבוא רק בטענות למשרד האוצר זה החלק הקל, יש גם צד שני למשוואה, והצד השני למשוואה יכול להחליט האם הוא פותח ב-1.9 כן או לא, זאת החלטה.

יוסף ג'בארין: אבל הרבה תלוי בישיבה שלכם, אמרת, עד חמישי, הרבה תקוות תלויות בישיבה הזו.

אסף וסרצוק: בסדר, אבל עוד פעם, זה עניין של החלטה.

אסף וסרצוק: אם הם מחליטים שב-1.9 הם משביתים, אז אני מסכים איתך.

אסף וסרצוק: יום חמישי או רביעי או ראשון או שני זה לא משנה, - - - להיות נורא אקוטי.

קארין אלהרר: לא, באמת, זה לא בסדר הגלגול הזה.

אסף וסרצוק: - - - אם מחליטים שלא משביתים אפשר גם לשבת ולדבר - - -

קארין אלהרר: למה אתה מגלגל את האחריות עליהם?

אסף וסרצוק: עוד פעם, כל אחד והטקטיקות שלו.

אסף וסרצוק: אני אומר שוב, נגדנו מתדרכים כל יום, על אף שאנחנו יושבים ומדברים בצורה לדעתי מאוד הוגנת ומכובדת כלפי הצד השני, ומאיימים באיומי שביתה, שזה לא נגדנו, זה נגד ההורים.

אסף וסרצוק: זה בסדר.

קארין אלהרר: לא נקבל תשובה.

אסף וסרצוק: אני רוצה להתייחס לעוד שתי סוגיות שהועלו כאן.

אסף וסרצוק: אחת זו סוגיית הסבסוד.

אסף וסרצוק: השר בא ואמר 'משרד האוצר רוצה לעשות קיצוץ' אז בוא נבהיר, הממשלה מחליטה על קיצוצים רוחביים.

אסף וסרצוק: הייתה החלטה, היו מספר החלטות שבגינן הוחלט על קיצוץ רוחבי בבסיסי התקציב.

אסף וסרצוק: כעת הגיעה העת ליישם את הקיצוץ.

אסף וסרצוק: הקיצות הזה, שוב אני מזכיר, הממשלה יכולה להחליט על flat, יכולה להחליט על דברים אחרים, flat אומר שהיא לוקחת אחוז מסוים ופשוט משטיחה את תקציבי הממשלה.

אסף וסרצוק: אנחנו כמשרד אוצר, כשהגיעה העת ליישם את ההחלטה, פונים למשרדי הממשלה ואומרים להם 'רבותיי, זה ה-flat, בעצם אנחנו עושים באופן אחיד, נגיד, במקרה הזה זה קצת יותר מ-7% על כל תכניות המשרד, בבקשה אתם מוזמנים גם להציע משהו אחר, ויושבים ודנים ואז מעבירים את הפניות התקציביות והממשלה מאשרת והכסף הולך לייעוד שבגינו היה ה-flat.

אסף וסרצוק: גם פה היה flat, זה לא פעם ראשונה, היה את זה גם בעבר.

אסף וסרצוק: ה-flat חל גם באופן רוחבי גם על סבסוד מעונות יום.

אסף וסרצוק: אנחנו לא יודעים להגיד, 'אי אפשר להחיל את ה-flat', זאת החלטת ממשלה.

אסף וסרצוק: בוודאי אתם לא מצפים ממשרד האוצר שלא ליישם החלטות ממשלה.

אסף וסרצוק: שר העבודה והרווחה הוא שר בממשלה, א.

אסף וסרצוק: ממשלה יכולה לבטל את ה-flat, היא יכולה להחליט שהיא משנה אותו, ויכול גם משרד העבודה והרווחה להחליט שבמקום להחיל את מלוא ה-flat לדוגמה על סבסוד מעונות יום, יביא את ה-flat ממקום אחר.

אסף וסרצוק: זו גם החלטה ניהולית שלו של סדרי עדיפויות בתוך המשרד.

אסף וסרצוק: אנחנו רק מיישמים פה החלטת ממשלה, אין לנו שום יכולת לשנות את החלטת הממשלה ולהחליט שזה לא חל במקרה הזה, וזה דרך אגב חל באופן כמעט רוחבי מלא על כל תקציבי הממשלה.

קארין אלהרר: לא החרגתם את משרד הרווחה מה-flat?

יוסף ג'בארין: זהו, אני מניח שהשאלה שיש הבדל אולי בין משרד העבודה והרווחה למשל למשרד התיירות.

יוסף ג'בארין: כאן אנחנו מדברים על נערים במצוקה, חסרי ישע.

קארין אלהרר: אין לי בעיה שעל המשרד לקהילות, קהילתיות, תעשו flat.

אסף וסרצוק: קודם כל אם את מתכוונת למשרד לקידום חברתי קהילתי, אין לו בסיס תקציב, אז אני לא יודע אם זה רלוונטי.

אסף וסרצוק: אבל ספציפית לגבי מה שאמרת, יו"ר הוועדה, ההחלטה אם לקצץ ממשרד התיירות לדוגמה או ממשרד הרווחה כבר נלקחה על ידי הממשלה.

אסף וסרצוק: הממשלה החליט להחיל קיצוץ רוחבי על כולם.

אסף וסרצוק: זה המצב.

אסף וסרצוק: אנחנו רק מיישמים החלטות ממשלה שנלקחו למיטב זכרוני לפני למעלה משנה.

אסף וסרצוק: הפחתה בבסיס התקציב.

אסף וסרצוק: זה לא החלטה שלנו.

אסף וסרצוק: אנחנו כרגע מיישמים החלטה של הדרג המדיני.

אסף וסרצוק: הדרג המדיני החליט לעשות קיצוץ רוחבי במשרדי הממשלה, אני מסכים איתך שהוא יכל להחליט 'אני מקצץ יותר בתיירות ומקצץ פחות ברווחה, יותר בבריאות', זה החלטות.

אסף וסרצוק: אבל ההחלטה הזאת כבר נלקחה, אנחנו כרגע מיישמים.

יוסף ג'בארין: השאלה שלי נוגעת גם לנושא שעוד לא התייחסת אליו, סוגיית הפעוטות האלרגיים.

יוסף ג'בארין: באיזו מידה האישור של 11 מיליון מהחלטת ועדת הכספים הבוקר, ולא מאתמול, שם נאמר במפורש שזה גם לשירותי חינוך, רווחה, החיוניים גם בהקשר של פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: אני מניח שזה אמור להשליך לטובה על הסוגיות שאנחנו דנים בהן.

אסף וסרצוק: על איזו החלטה אתה מדבר, סליחה?

יוסף ג'בארין: ועדת הכספים, עם האישור של החוק על דחיית אישור התקציב, דווח בתקשורת על אישור של 11 מיליארד שקל שאמורים בין השאר גם לתמוך בשירותי חינוך ורווחה בתקופה הזאת.

יוסף ג'בארין: בוועדת הכספים מהבוקר.

אסף וסרצוק: אני לא מכיר את ההחלטה, אי מניח שמה שאתה מתכוון אליו, ושוב, אני לא מכיר אז אני לא רוצה להתייחס לסוגיה שאני לא מכיר, צוותים אחרים אצלנו מטפלים בנושא המקרו, אבל אני מניח שהכוונה הייתה להגדיל את מסגרת התקציב ההמשכי כדי לממן את פעולות הממשלה שדורשות את המימון לגבי שנת 2020.

יוסף ג'בארין: נכון, ונאמר במפורש 'שירותי רווחה וחינוך'.

אסף וסרצוק: אז אני לא רוצה להתייחס למשהו שאני לא מכיר, ברשותך, אני לא מכיר.

אסף וסרצוק: אבל עוד פעם, מהבנתי את הדברים זה המצב.

אסף וסרצוק: כלומר בשנת 2020, כיוון שאנחנו בתקציב המשכי יש פער בין התקציב לבין התחייבויות הממשלה משנים קודמות, ולכן אני מניח שלשם זאת הכוונה, אבל שוב, לא הייתי בוועדה ואני לא מכיר את הנושא, אני לא יכול להתייחס לסוגיה שאני לא מכיר.

אסף וסרצוק: כן אשמח להתייחס לסוגיית הילדים האלרגיים שהועלתה פה.

אסף וסרצוק: אני רק רוצה לתאר את השתלשלות הדברים.

אסף וסרצוק: לפני מסר שנים החליט משרד הרווחה ממקורותיו להקצות שעתיים של סיוע עבור ילדים אלרגניים שמטופלים במסגרות רווחה, דרך הרשויות המקומיות.

אסף וסרצוק: הנושא בוצע לאורך השנים, בערך להבנתי, ופה יכול מנכ"ל המשרד להרחיב, זה נושא שהוא מכיר יותר טוב מאתנו, דרך השלטון המקומי.

אסף וסרצוק: התקציב עבור הסוגיה הזאת היה ונשמר.

אסף וסרצוק: ובזה לא הייתה הפחתה, לא נגענו.

אסף וסרצוק: יש פה שתי סוגיות שעולות על הפרק.

אסף וסרצוק: אחת היא סוגיה תפעולית, שעכשיו אומר מנכ"ל המשרד שהרשויות המקומיות לא מוכנות לקחת את זה על עצמן, להבנתנו לפני מספר שבועות כן הייתה איזו שהיא הסכמה, אבל שוב, אפשר לבקש את ההרחבה מהמשרד, וכעת זה צריך לעבור לטפול של זרוע העבודה, האם הם מסוגלים לתפעל כן או לא, זאת סוגיה אחרת, שוב, זה לא במגרשנו.

אסף וסרצוק: לגבי סוגיית התקציב, הסוגיה של תקצוב כלל הילדים האלרגנים שנמצאים במעונות המפוקחים, אינה מתוקצבת בבסיס התקציב.

אסף וסרצוק: זו החלטה שהממשלה בהחלט יכולה לקחת אותה.

אסף וסרצוק: לכשייבנה תקציב, שוב, אני לא מכיר את ההסכמות ולא כל כך ברור לי אם אנחנו כרגע בונים תקציב לשנת 2021 או לא, אבל במידה ויבנו תקציב, בהחלט יכולה לבוא הממשלה ולהגיד שהיא רוצה להקצות לטובת זה תקציב.

אסף וסרצוק: אין כרגע תקציב בבסיס התקציב לסוגיה הזאת.

אסף וסרצוק: יש הערכות שונות, אבל מדובר בעשרות מיליוני שקלים שצריך לתקצב אותם.

נעמה קציר: 15 מיליון שקל לכל היותר.

אסף וסרצוק: עבור ילדים שמוקצים, לא, זה לא נכון.

אסף וסרצוק: אם העלות היא 15 מיליון שקלים - - -

נעמה קציר: אז אני אומרת לך, נפתרה הבעיה.

אסף וסרצוק: לא, שניה.

אסף וסרצוק: אז לא, בואו שניה נעשה את זה ככה - - -

יוסף ג'בארין: שוב, אנחנו מדברים גילאי לידה-3.

יוסף ג'בארין: לא משרד החינוך.

אסף וסרצוק: בוא נעשה סדר, זה לא משרד החינוך.

אסף וסרצוק: וגם במשרד החינוך יש עוד סוגיות שלא פתורות מהרבה סיבות, וגם במשרד הרווחה אגב, יש סוגיות שקשורות לכל מיני אוכלוסיות בסיכון כאלה ואחרות שרוצים לפתור אותן והן לא מתוקצבות.

אסף וסרצוק: ובכל פעם שבונים תקציב חדש, מגיע המשרד, מנהל שיח ומקצה את התקציבים התוספתיים שיש לו לטובת הסוגיות שחשובות לו וכך גם צריך להיות במקרה הזה.

אסף וסרצוק: אין תקציב שאנחנו יכולים להמציא.

אסף וסרצוק: זה תקציב שצריך להיות בבסיס התקציב, זו צריכה להיות דרישה של המשרד.

אסף וסרצוק: עכשיו אני אגיד בעלויות.

אסף וסרצוק: היום מתוקצבים 10 מיליון שקלים, שדרך אגב, משרד העבודה תיקצב מתקציבו ומשרד האוצר הוסיף אותם.

אסף וסרצוק: התקציב הזה קיים, הוא לא נעלם לשום מקום.

אסף וסרצוק: ואם הבעיה היא עוד 5 מיליון שקלים, לזה אני מניח שיימצא הפתרון.

אסף וסרצוק: אבל צריך להגיד, מדובר כרגע בכמה מאות ילדים שאם אנחנו לוקחים פשוט את השיעור באוכלוסייה, את מה שיש היום במסגרות של משרד החינוך, מדובר בכמות הרבה יותר גדולה וזה צפוי להגיע לכמה עשרות מיליוני שקלים.

אסף וסרצוק: האם זה 30 או 40 מיליון שקלים, או האם זה 80 מיליון שקלים, זו כבר שאלה אחרת.

אסף וסרצוק: אבל בא משרד העבודה והרווחה ואומר 'תביאו לי קצת כסף, יהיה בסדר'.

אסף וסרצוק: אז שוב, אם הבעיה 10 מיליון שקלים, נפתרה הבעיה.

אסף וסרצוק: הכסף קיים.

אסף וסרצוק: מאחר ורוצים להחיל את זה על כל הילדים במעונות המפוקחים וכרגע זה לא קיים, ושוב, אין לנו התנגדות לזה.

אסף וסרצוק: אנחנו לא נגד.

אסף וסרצוק: אבל התקציב לא קיים.

אסף וסרצוק: צריך לבוא המשרד ולדרוש את זה בבסיס התקציב, והממשלה צריכה לבנות תקציב כדי שזה יקרה.

אסף וסרצוק: אנחנו לא יכולים להמציא תקציב יש מאין.

אסף וסרצוק: זה לא קיים.

אסף וסרצוק: וזאת הסוגיה לגבי ילדים אלרגניים.

אסף וסרצוק: אני עוד פעם חוזר ואומר, מי שקיבל עד היום, התקציב בעבורו קיים.

אסף וסרצוק: הוא לא נעלם, לא כלום.

נעמה קציר: זה לא מדויק.

נעמה קציר: בלשון המעטה אני אומרת את זה.

נעמה קציר: בשנה האחרונה, ואגב, אומרים ילדים אלרגיים.

נעמה קציר: הנושא של הילדים האלרגיים במעונות היום תוקצב, התקציב של זה הגיע מעודפי התקציב של משרד מבקר המדינה בוועדת הכספים של הכנסת האחרונה לפני שהיא התפזרה, משם הגיע התקציב של 11 מיליון שקלים, 10 מיליון שקלים.

נעמה קציר: זה רק כדי ליישר את הקו על מאיפה הגיע הכסף.

נעמה קציר: לפני כן, בשנים עברו, כל שנה משרד הרווחה היה הולך למשרד האוצר, מבקש תקציב עבור הילדים האלרגיים, אבל משרד האוצר לא היה נותן.

נעמה קציר: משרד הרווחה, ואני לא מסנגרת על משרד הרווחה כי יש לי הרבה מאוד ביקורת עליכם ואתם צריכים לעשות כל מה שצריך בשביל לפתור את זה, אבל משרד הרווחה לצורך העניין לפנים משורת הדין גם בתקופתו של שר הרווחה הקודם חיים כץ, הוא בא כל הזמן ואמר לנו 'תקשיבו, אני לא צריך לתת לכם את זה' אבל משרד האוצר לא רצה לתת, אז אני מוציא מהתקציב שלי, מהתקציב של המקלטים של נשים מוכות ונותן לילדים האלה 10 מיליון שקלים'.

נעמה קציר: אני פותחת סוגריים ואומרת, צודק גם נציג משרד האוצר.

נעמה קציר: סביר להניח ש-10 מיליון שקלים לא יישארו 10 מיליון שקלים לעד.

נעמה קציר: היום זה 10 מיליון שקלים, יכול להיות מחר זה יהיה 20 מיליון שקלים.

נעמה קציר: בתכל'ס, זה לא מעניין.

נעמה קציר: תכניסו את זה לתקציב ותנו לילדים שלנו סייעות.

נעמה קציר: מה זה מעניין מאיפה התקציב?

יוסף ג'בארין: לגבי המצב כיום, אסף, לפי הנתונים שיש לנו אנחנו מדברים על כ-650 ילדים.

יוסף ג'בארין: אולי פחות.

יוסף ג'בארין: אז עבורם אתה אומר שיש את התקציב.

אסף וסרצוק: לא.

אסף וסרצוק: עוד פעם.

אסף וסרצוק: מי שקיבל היום, עבורו יש את התקציב.

נעמי מורנו: מאיפה?

אסף וסרצוק: שניה.

נעמי מורנו: שמעת?

נעמי מורנו: אז הנה, יש תקציב.

נעמי מורנו: סבבה.

אסף וסרצוק: עד היום ה- - - תוקצבה, זה הלך ועלה והגיע לכ-10 מיליון שקלים.

אסף וסרצוק: התקציב הזה קיים.

אסף וסרצוק: עוד פעם, מבחנתנו זה קיים.

אסף וסרצוק: אמר שר העבודה והרווחה 'אני רוצה לתת - - - או לכולם או לאף אחד' זאת החלטה שלו, אני לא יכול לחייב אותו.

אסף וסרצוק: זאת החלטה שלו.

אסף וסרצוק: עבור ילדי הרווחה או הילדים שקיבלו עד היום דרך מסגרות הרווחה, התקציב קיים.

אסף וסרצוק: זה אני אומר בצורה מאוד ברורה.

אסף וסרצוק: זה לא נעלם משום מקום.

יוסף ג'בארין: אבל המחלוקת היא לא סביב ילדי הרווחה.

יוסף ג'בארין: ילדי הרווחה כפי שהבנו הם פחות או יותר כ-10%, 15% לכל היותר, כ-100 ילדים.

יוסף ג'בארין: אבל מי שקיבל עד עכשיו זה כל אותם 600, 650 ילדים.

יוסף ג'בארין: להם אני מבין שאלה קיבלו עד עכשיו ו-10 מיליון יבטיחו שהם גם ימשיכו לקבל לשנה הקרובה.

אסף וסרצוק: עוד פעם, אמר שר העבודה והרווחה שהוא רוצה לתת או לכולם או לאף אחד.

נעמה קציר: הוא אמר את זה ביחס לילדי הרווחה, הוא לא אמר את זה ביחס ל- - -

אסף וסרצוק: לא, עוד פעם, אני אבהיר.

אסף וסרצוק: יושב פה מנכ"ל המשרד, הוא יכול להגיד.

אסף וסרצוק: אני לא נכנס - - - אני אגיד את זה יותר פשוט.

אסף וסרצוק: מי שקיבל עד היום, התקציב עבורו קיים.

יוסף ג'בארין: מר קפלן, תשובה מרגיעה?

אביגדור קפלן: הבעיה המרכזית היא אם אכן יהיה גידול.

אביגדור קפלן: אני חושב של-600 הילדים הקיימים או כמה שלא יהיו, אם התקציב יועבר לאגף מעונות ואגף מעונות יוציא את האישורים לשעתיים סייעת לכל ילד הסובל מאלרגיה, אני חושב שהבעיה תיפתר.

אביגדור קפלן: אבל מה שאומר אסף בין השורות, שככל שיהיה גידול, הגידול הוא באחריות המשרד.

אביגדור קפלן: המשרד לא יכול לקחת על עצמו אחריות לגידולים האלה כי הגידולים האלה יצטרכו לבוא ממקור שאין לו.

יוסף ג'בארין: הבנתי, אבל בינתיים כנראה שלא מדובר בגידול ואנחנו מדברים על פחות או יותר - - -

קריאה: מדובר בגידול.

יוסף ג'בארין: לא משמעותי.

יוסף ג'בארין: עוד עשרות - - -

נעמה קציר: כבוד היו"ר, גם המספר 600 הוא יותר ממה שקיים מבחינת הנתונים שיש גם במשרד הרווחה, זה כבר כשלקחנו את הגידול שאולי צפוי שאנחנו מדברים על 600.

נעמה קציר: אז באמת אנחנו לא מדברים פה על - - -

יוסף ג'בארין: גם אם יהיה גידול זה לא גידול משמעותי שישנה את התמונה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על מאות - - -

אביגדור קפלן: היות ואסף אמר שהוא מעמיד את התקציב הזה אז אני מניח שזה יפתור את הבעיה, ככל שהוא לא יתנה התניות בהעמדת התקציב.

נעמה קציר: אז יש תקציב?

יוסף ג'בארין: מצוין.

יוסף ג'בארין: אסף, יש מניעה שהתקציב יועבר?

יוסף ג'בארין: שואל מנכ"ל המשרד.

אסף וסרצוק: אני רוצה עוד פעם לסבר את האוזן כי בין הדברים שאמר מנכ"ל המשרד מסתתרת פה אמירה.

אסף וסרצוק: משרד העבודה והרווחה עד היום הקצה את זה עבור מה שנקרא ילדי רווחה.

אסף וסרצוק: והם היו זכאים לסייעת עבור ילדים אלרגיים, עכשיו בא משרד העבודה ורוצה לפתוח את זה לכולם.

אסף וסרצוק: הוא אומר 'תביא את ה-10 מיליון שקלים, אני אתן לכולם.

אסף וסרצוק: את החריגה שתהיה יממן משרד האוצר' אז אני בא ואומר פה גם בצורה ברורה.

אסף וסרצוק: מה שהיה עד היום, את זה ניתן לתקצב.

אסף וסרצוק: מה שמעבר, זאת החלטה של המשרד.

אסף וסרצוק: לנו אין יכולת לתקצב יש מאין.

אסף וסרצוק: היה וייבנה תקציב, יבוא המשרד וידרוש את זה בבסיס התקציב שלו, וזה יהיה חלק מהדברים התוספתיים - - - את מה שהיה עד עכשיו.

אסף וסרצוק: הסכום שהיה עד עכשיו לא נחתך, לא קוצץ, שום דבר.

אביגדור קפלן: המשמעות של האמירה הזאת שלמעשה אין תקציב.

יוסף ג'בארין: אבל למה, אנחנו דנים על כ-600-650 ילדים - - -

אמיר מדינה: ברשותכם, התקציב הנוכחי נותן מענה.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אמיר מדינה.

אמיר מדינה: מנהל אגף מעונות יום.

אמיר מדינה: תודה רבה אדוני היו"ר ואסף, אנחנו על המספרים ביחד.

אמיר מדינה: התקציב הנוכחי הוא סדר גודל של 2,380 ₪ לילד לחודש.

אמיר מדינה: אם מסתכלים על 10 מיליון שקלים שנתנו מענה ל-350 ילדים, אלה המכפלות.

אמיר מדינה: אז אם מסתכלים על המספרים האלה ואומרים שיש 600, אז 10 מיליון שקלים לא מספיקים.

אמיר מדינה: כבר צריך סדר גודל של עוד 9 מיליון שקלים כדי לכסות את העלות של אותם 600 הקיימים.

יוסף ג'בארין: אבל אותם 600 קיימים, מה היה התקציב שלהם, שנציג האוצר אומר שזה יישמר, מה שקיים?

אמיר מדינה: התקציב הנוכחי הקיים נותן - - -

אביגדור קפלן: לא היה תקציב לדבר הזה.

נעמה קציר: זה מה שאני אומרת גם.

אמיר מדינה: אני עוד לא מכיר את התקציב הנוכחי, זה בדיונים, אבל בוא נדבר רגע על מספרים דה-פקטו.

נעמה קציר: תסביר את זה במילים פשוטות.

נעמה קציר: סליחה.

נעמה קציר: מה הוא אומר?

נעמה קציר: האוצר אומר דבר פשוט.

נעמה קציר: הוא אומר 'אני מתקצב את משרד הרווחה, משרד הרווחה בתקציב שהוא מבקש ממני הוא מקבל את הכל.

נעמה קציר: מה שהוא ביקש הוא קיבל.

נעמה קציר: הוא אומר, אם אין שינוי, בסיס התקציב נשאר אותו דבר, תתקצבו את מה ש- - - מה אומר משרד הרווחה?

נעמה קציר: הוא בא ואומר, מלכתחילה זה היה לפנים משורת הדין ועכשיו אני לא יכול לתת לכם כי אין לי את הכסף הזה, הוא הולך למקום אחר.

נעמה קציר: אז מה שהוא אומר בעצם במילים של בני אדם נורמליים, במילים של בני אדם זה אומר 'אין לנו כסף לתקצב את הסייעות לילדים האלרגיים'.

אסף וסרצוק: לא, זה לא נכון.

אסף וסרצוק: אני אבהיר את זה בצורה ברורה.

אסף וסרצוק: אני מתנצל מראש, הדיון היה אמור להיות עד 10:30 ואני ב-11:00 צריך לצאת אבל אביעד יישאר נציג בדיון.

אסף וסרצוק: עד היום התקציב ניתן, בעצם הסיוע ניתן דרך הרשויות המקומיות עבור הילדים שהיו רשומים בשירותי הרווחה והיו ילדים אלרגיים.

אסף וסרצוק: התקציב הזה קיים.

אסף וסרצוק: כרגע משרד העבודה והרווחה רוצה לקחת את זה מהרשויות המקומיות ואומר 'אני מעביר את זה לזרוע העבודה שתתפעל את זה.

אסף וסרצוק: מהיום הם יתפעלו'.

אסף וסרצוק: היום זרוע העבודה לא מתפעלת את זה רק לפי מי ששייך לשירותי הרווחה, אלא נותן את זה לכל הילדים שנמצאים במעונות המפוקחים וזה מגדיל את העלות.

אסף וסרצוק: לא גידול אחר.

אסף וסרצוק: מה שהיה עד היום, אם הוא יישמר, אז אין בעיה, התקציב קיים.

אסף וסרצוק: אם אומרים עכשיו 'בוא נפתח את זה לכל ילדי הגנים המפוקחים', אז המשמעות היא שגם ילדים שלא רשומים בשירותי הרווחה יקבלו.

נעמה קציר: אבל זה היה פתוח תמיד.

קריאה: זה היה פתוח תמיד רק עם מסלול דרך רווחה.

אסף וסרצוק: - - - אפשר ללכת לפי ההנחות.

אסף וסרצוק: אם במסגרות של משרד החינוך מדובר על כ-5%, אפשר להניח שזה אותו השיעור באוכלוסייה, אז המשמעות היא לא 500 או 600 ילדים אלא קרוב יותר ל-5,000 ואם המספר הזה לא נכון אז זה קצת יותר, קצת פחות, לא משנה.

אסף וסרצוק: המספרים יעלו בצורה משמעותית ואיתן העלויות.

אסף וסרצוק: ולעלויות האלה אין תקציב.

נעמה קציר: זה שטויות במיץ עגבניות.

יוסף ג'בארין: בוא נדבר על מספרים.

יוסף ג'בארין: לפי מה שאני מבין אנחנו מדברים על כ-600-650 ילדים.

נעמה קציר: במספר הזה לקחנו הנחה מחמירה.

יוסף ג'בארין: אז אף אחד לא מדבר על 5,000 ילדים.

אסף וסרצוק: היום למיטב הבנתי יש פחות אפילו.

נעמה קציר: זה מה שאמרתי, הערכה מחמירה.

נעמי מורנו: 600 ילדי רווחה וילדים שהם לא רווחה.

נעמי מורנו: רק רשומים דרך רווחה.

נעמה קציר: 600 ילדים שלי.

אסף וסרצוק: אז את מסכימה איתי.

אסף וסרצוק: אני אסביר.

אסף וסרצוק: אני אומר עוד פעם, מי שקיבל עד היום מבחינתנו ימשיך לקבל, הסכום קיים.

אסף וסרצוק: אומר משרד העבודה והרווחה, אנחנו לא ניתן רק למי שמקבל היום, אנחנו ניתן לכולם, גם אלה שלא רשומים במסגרות הרווחה.

אביגדור קפלן: אנחנו פשוט נחסוך את הישראבלוף שהיה שכדי לקבל היו צריכים ללכת לאגף הרווחה של הרשות המקומית ועוד החוצפה הייתה שללקוחות לא רווחה הם נדרשו לשים 25% מצ'ינג.

אביגדור קפלן: זה לא יכול להמשך ככה.

יוסף ג'בארין: אז כמה ילדים, מר קפלן?

יוסף ג'בארין: כמה ילדים להערכתכם?

יוסף ג'בארין: זה מה שאנחנו אומרים בדיון הזה?

אביגדור קפלן: אני חושב שהמספר של 600 לא צריך ללכת אימים ולהגיד שיגיעו ל-5,000.

יוסף ג'בארין: אז 600.

יוסף ג'בארין: בסדר.

אביגדור קפלן: 600 לא רק לקוחות רווחה מתוכם 60 בטח הם ילדים בסיכון על פי חוק פעוטות בסיכון, היתר הם ילדים רגילים והורים רגילים וצריך גם להם לתת, אי אפשר להפלות אותם.

אביגדור קפלן: לכן לא צריך להלך פה אימים, אבל אי אפשר להפיל על המשרד שלנו את האחריות לספוג את כל מה שיהיה מעת לעת, כפי שיהיה מכאן ועד עולם.

יוסף ג'בארין: כרגע אנחנו מדברים על השנה הקרובה.

יוסף ג'בארין: התחלנו את הדיון הזה עם פניה לגבי 600, 650.

יוסף ג'בארין: אני מבין שלגבי המספר הזה לא צריכה להיות בעיה.

יוסף ג'בארין: זה מה שקיים וזה מה שימשיך לפחות לשנה הקרובה.

יוסף ג'בארין: נכון, אסף?

אמיר מדינה: אם נתרגם את המספר הזה, זה סדר גודל של 20 מיליון שקלים עלות.

אמיר מדינה: בוא תתרגם את ה-600, 650 ילדים, 19 מיליון שקלים.

אסף וסרצוק: היום אתם רוצים 10 מיליון, איך הגעת ל-20?

אמיר מדינה: מתמטיקה פשוטה.

אסף וסרצוק: אבל אתם רוצים היום 10 מיליון.

אמיר מדינה: אז אני אגיד לך.

אמיר מדינה: גם התחשיב נמצא אצלכם.

אמיר מדינה: אם אתה לוקח 350 ילדים לפי התחשיב של שנה שעברה ואתה מחלק אותם ב-10 מיליון, אתה מגיע לסדר גודל של 2,380 שקל - - -

אסף וסרצוק: איך הגעתם ל-650 ילדים?

אמיר מדינה: זה המספר הנוכחי.

אמיר מדינה: זה המספר המדווח על ידי רשויות הרווחה בעת הזו.

יוסף ג'בארין: המספר הנוכחי זה 650.

אסף וסרצוק: עוד פעם, - - -

אביגדור קפלן: מה אתה מתפלא, אסף.

אביגדור קפלן: יש גידול טבעי.

אסף וסרצוק: חברים, אני לא מתפלא על כלום.

אסף וסרצוק: אני רק אומר עוד פעם, מה שהיה עד היום, זה קיים.

יוסף ג'בארין: אז מה שהיה עד היום, 650.

אסף וסרצוק: לא, עד היום לא היה 650.

אסף וסרצוק: עד היום היה 350, עם עלות של כ- 10 מיליון.

אסף וסרצוק: עכשיו הדבר הזה יגדל, זה לא יגדל ל-650, זה יגדל יותר כי שוב, אף אחד פה בשולחן לא יודע להעריך כי מדובר באנשים שעדיין לא הגישו.

אסף וסרצוק: אני אתן דוגמה, אני לא במעון מפוקח אבל באותה מידה יכולתי להיות היום במעון של ויצ"ו או נעמ"ת ולא הייתי מגיש לשירותי הרווחה והילדה שלי אלרגית.

אסף וסרצוק: אתם לא יודעים עלי.

אסף וסרצוק: ויש עוד כאלה.

יוסף ג'בארין: אסף, אני מבין אותך, אני יכול כמובן להבין את החששות שזה יהיה אלפים.

אסף וסרצוק: יו"ר הוועדה, ברשותך, אני מצטער, אני פשוט חייב לרדת לדיון שאני מאחר אליו ויישאר כאן נציג.

אסף וסרצוק: אני אומר עוד פעם, מה שהיה עד עכשיו בזה לא נגענו, לא חתכנו, לא שום דבר.

אסף וסרצוק: מה שהיה הוא שיהיה ומבינתנו ימשיך.

אסף וסרצוק: היה ומשרד העבודה רוצה להרחיב את הפעילות, אין לנו שום התנגדות לזה, אבל כרגע צריך להבין, אין בסיס תקציב לשנה הבאה שאפשר להגדיל דרכו.

יוסף ג'בארין: הבנתי, אבל רק אני אומר לקראת הסיום, לפני שאתה יוצא, אף אחד לא מדבר על אלפים, אף אחד לא מדבר על הגדלה משמעותית.

יוסף ג'בארין: אני שומע כאן מספרים כמו 600, 500 - --

נעמה קציר: לכל היותר.

אסף וסרצוק: אבל רגע, אף אחד לא יודע.

אסף וסרצוק: משרד העבודה מדבר על זה והוא אומר גם ביושר, הוא לא יודע.

אסף וסרצוק: כי מהרגע שאתה פותח את זה לכל - - -

נעמה קציר: זה סתם אמירה, מי שיש לו ילד אלרגי לא אכפת לו ללכת לרווחה לפתוח תיק כי אכפת לו מהחיים של הילד שלו.

נעמה קציר: אתם חושבים שזה מה שמנע מאנשים להגיש בקשה?

אסף וסרצוק: רגע, מאוד פשוט.

אסף וסרצוק: אתם אומרים 650 ילדים, - - - משרד האוצר יתקצב 650 ילדים ומעבר ל-650 ילדים זה משרד העבודה והרווחה.

אסף וסרצוק: מוסכם?

אסף וסרצוק: אם אומרים כולם שאין שום דבר מעבר, נכון?

יוסף ג'בארין: אני חושב שזו ההערכה של גורמי המשרד, אני מקווה שבאמת כולנו מדייקים.

אסף וסרצוק: שמשרד העבודה יסכים לדבר הזה, אנחנו בעד.

אביגדור קפלן: אין מצב שהמשרד שלנו יסכים לקחת על עצמו את ה-651 ואילך.

אביגדור קפלן: אני לא רואה את זה.

אביגדור קפלן: מאיפה ניקח את זה?

יוסף ג'בארין: מר קפלן, למה עכשיו להכנס.

אביגדור קפלן: אני לא נכנס, אני מסכים עם מה שאתה אומר.

אביגדור קפלן: אני מסכים לצאת לדרך עם ה-650.

אביגדור קפלן: אני חושב שלא צריך ללכת ולעשות מזה מפלצת, נראה מה שקורה במהלך השנה.

אביגדור קפלן: הרי כל שנה יש דיון, אני לא ביקשתי את זה כרגע לפתרון רב שנתי, גם אי אפשר פתרון רב שנתי, נסתכל על השנה הזו ונצא לדרך.

אביגדור קפלן: אבל אני אומר במפורש לפרוטוקול, משרד העבודה והרווחה לא יכול להיות המבטח של הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: של מעבר ל-650.

יוסף ג'בארין: אני הבנתי וזה נרשם בפרוטוקול.

נעמה קציר: אז יש לנו תקציב ל-650.

נעמה קציר: מצוין.

יוסף ג'בארין: אבל התחלנו באמת, הפניה שקיבלנו מההורים ומנציגי ההורים הייתה סביב ה-600, 650, אני מבין שגם האוצר וגם הרווחה יכולים לעמוד בזה.

יוסף ג'בארין: זה מצוין.

יוסף ג'בארין: נציגת מרכז השלטון המקומי בעניין הספציפי הזה.

יוסף ג'בארין: רות איתנו?

רות דיין מדר: אני אשמח שתאמר לי למה בדיוק אתה רוצה שאתייחס כי עברנו על לא מעט נושאים בנושא של נקודות היום.

יוסף ג'בארין: אולי לנקודה האחרונה.

יוסף ג'בארין: נתנו מספיק זמן לדיון סביב סוגיית הפעוטות האלרגיים, הערכה של נציגי ההורים, של העמותות, שזה לא חורג מ-600-650, לפחות לקראת פתיחת שנת הלימודים הנוכחית.

יוסף ג'בארין: נציגי האוצר והרווחה אומרים שזה מספר שבאמת אפשר למצוא את התקציב.

יוסף ג'בארין: את יכולה לאשר?

רות דיין מדר: הנתונים שמגיעים הם מגיעים הפוך, הם מגיעים מהרווחה אלינו ולא הפוך.

רות דיין מדר: לנו אין מידע על מעונות היום וכמה יש בכל מקום, המידע מגיע ממשרד הרווחה אלינו והרשות המקומית, בהנחה והנושא יוקצה ישירות לרשות המקומית, אז הרווחה מדווח על הקצאה מלאה.

יוסף ג'בארין: בעצם מבחינת

יוסף ג'בארין: כם לא צריך להיות קושי בעניין הזה?

רות דיין מדר: לא.

רות דיין מדר: אנחנו רק ביקשנו שהתקציב לא יעבור דרך מחלקות הרווחה אלא ישירות למסגרות היום, כפי שהן ממומנות על ידי האגף למעונות יום במשרד הרווחה.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שלגבי השנה הזו כבר מאוחר לעשות את השינוי.

יוסף ג'בארין: כן מר קפלן.

רות דיין מדר: כן אבל אדוני היו"ר, אתה יודע כמה שנים מנהלים דיון בנושא הזה?

רות דיין מדר: מה כל כך מורכב?

יוסף ג'בארין: כי עכשיו אנחנו שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים, עם כל המורכבויות של התקציב בתקופה הזאת.

רות דיין מדר: אדוני היו"ר, אין רצון להקצות לילדים האלה את התקציב.

רות דיין מדר: זה ברור.

רות דיין מדר: לכן לא מקבלים את הבקשה שלנו להעביר את זה ממחלקות הרווחה ישירות למעונות היום, גם האוצר יודע לבצע את זה, גם משרד הרווחה יודע לבצע את זה, אז כנראה שהקושי הוא קושי תקציבי, או קושי אחר, שבעצם בא ואומר, וצריך לשים את הדברים על השולחן, אדוני היו"ר, אני חייבת לומר משפט אחד.

רות דיין מדר: חייבת להיות חשיבה מחודשת בשולחן שלך, בוועדה שלך, האם נכון להקצות סייעות רפואיות לכל ילד שהוא ילד אלרגי, וצריך לשמור עליו.

רות דיין מדר: או שמדינת ישראל צריכה להתפכח ולהפסיק את הסאגה הזאת של סייעות רפואיות לכל ילד.

רות דיין מדר: אין הגיון.

נעמה קציר: אין הגיון כולם הפכו להיות מומחים גדולים לילדים אלרגיים במעונות, כולם יודעים מה הגיוני מה לא הגיוני.

יוסף ג'בארין: נעמה זה לא - - -

נעמה קציר: לא, אני רוצה שלא ינהלו איתי דיון שתי דקות לפני שמתחילה שנת הלימודים על מה הגיוני ומה לא הגיוני.

נעמה קציר: כולם חכמים - - -

יוסף ג'בארין: נעמה, זה לא הדיון כרגע.

רות דיין מדר: - - - אני מבקשת - - - שעתיים סייעת - - -

נעמה קציר: נכון.

נעמה קציר: את צודקת.

נעמה קציר: צריך לתת לו יום שלם.

יוסף ג'בארין: סליחה, הדיון כרגע לא דיון עקרוני בסוגיה הזאת.

יוסף ג'בארין: אנחנו גם מוגבלים בזמן.

רות דיין מדר: אז אני מבקשת אדוני היו"ר, שיתקיים דיון אמיתי.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש מקום.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לשאול אותך, האם סוגיית המצ'ינג בעייתית עבורכם בעניין הזה?

אביגדור קפלן: לא, כבוד היו"ר, מיותר לשאול כי אין מצ'ינג.

אביגדור קפלן: רק לפעוטות בסיכון יש מצ'ינג.

יוסף ג'בארין: אז בעצם זה גם לא אמור להיות נטל על הרשות המקומית.

רות דיין מדר: נכון מאוד.

יוסף ג'בארין: תודה רות.

יוסף ג'בארין: אני מסכים איתך.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש מקום לקיים דיון יותר עקרוני בסוגיה הזאת אבל באמת כרגע זה דיון חירום לקראת פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: אני אשמח לעשות את זה בהמשך עבודת הוועדה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: נציגת משרד הבריאות ד"ר דינה צימרמן בבקשה.

דינה רחל צימרמן: אנחנו חושבים שזה כן כדאי שיהיה איזה שהוא דיון יותר לעומק על הצורך בסייעות כי העמדה של המשרד היא שצריך לעשות שינויים סביבתיים ולא ליווי אישי, יש לציין שיש ילדים עם בעיות רפואיות כמו סכרת שאין להם שום זכות לקבל ליווי כעת, לכן העניין שיש זכות רפואית לכל ילד לא קיים וכדאי שהדיון הספציפי הזה ימשיך.

יוסף ג'בארין: רציתי לשאול אותך לעניין סוגית ההסתגלות כי יותר במשרד הבריאות כן מעורבים בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: יש את הביקורת ששמענו בעניין הזה על מה שהוצע, והוצעו גם חלופות פדגוגיות אולי מתאימות.

יוסף ג'בארין: את מכירה מקרוב את הדיון הזה?

דינה רחל צימרמן: תשמע, המתווה להסתגלות נבנה בשיתוף פעולה בין המחלקה ואגף למעונות יום עם משרד הבריאות.

דינה רחל צימרמן: היה ניסיון למצוא איזון בין הצרכים של הילד להיפרד מההורים שלו ולמנוע התקהלות שיכולה לסכן את הילד והצוות מבחינת הקורונה.

דינה רחל צימרמן: אני חושבת שהמתווה שנבנה הוא כן עונה על האיזון הזה ויש דיון שוטף בין משרד הרווחה ומשרד הבריאות על כל סוגיה ספציפית שעולה במהלך המגפה.

יוסף ג'בארין: גברת מורנו, הייתה לך ביקורת.

יוסף ג'בארין: תחדדי את זה כך שהיא תוכל להגיב.

נעמי מורנו: אנחנו הצענו, הכוונה לארגוני מעונות היום, אנשי הפדגוגיה בארגונים הציעו מתווה משלים שמתייחס לשתי נקודות מרכזיות.

נעמי מורנו: האחת זה באמת משך זמן שהות ההורה עם הילד ואז בעצם מה שיאפשר את זה זו עבודה בקבוצות קטנות ולא הורה נכנס/הורה יוצא.

נעמי מורנו: הורה נכנס/הורה יוצא מאפשר הסתגלות קצרת טווח יותר, גורם למצב של התגודדות בכניסה, וזה ניהול אופרציה לא פשוטה, ועוד דבר שהצענו באמת זה כל מה שקשור לילדים הממשיכים ולא לילדים החדשים והפרדה ביניהם בחצר בזמן שההורים האחרים מגיעים, מה שמחייב התייחסות לתקינה וזה פחות סוגיה של בריאות, לסוגיה שבאמת אנחנו מנהלים את כל האופרציה ואיזה משאבים עומדים לרשותה.

נעמי מורנו: אבל הדבר המרכזי באמת מתייחס לעניין של עבודה בקבוצות קטנות, דיברנו על שלושה ילדים, שלושה הורים, איש צוות אחד באותה נקודת זמן, חיטוי בין מפגש למפגש, מה שיאפשר פי 3 זמן לכל ילד והסתגלות לא רק אחד לאחד, אלא הסתגלות בקבוצה שזה חלק מהמהות של ההסתגלות.

נעמי מורנו: אנחנו חושבים שזה מתווה אפשרי, הוא עומד בדרישות אבל שוב, זה דבר שהעלינו לפתחו של משרד העבודה והרווחה שעבד מולכם וחזר ואמר - - -

יוסף ג'בארין: אז בעניין זה הכדור- - -

נעמי מורנו: אנחנו כרגע עובדים מול משרד העבודה והרווחה ומקבלים את ההנחיות מהמשרד.

נעמי מורנו: אנחנו מעלים את הסוגיה הזאת כי היא סוגיה קריטית מבחינתנו.

נעמי מורנו: יש משוב מאוד מאוד ברור לגבי יכולת ההתארגנות במצב הזה, כולל של הילדים, כולל של ההורים, כולל האפקט של ההסתגלות בצורה הזאת, ואנחנו מבקשים לפתוח את זה לחשיבה דחופה בימים הקרובים למול המתווה שהצענו.

נעמי מורנו: אנחנו לרשותכם, אנחנו נעלה את הדברים, נחדד אותם, נדייק את הדברים אבל אני מבקשת לפתוח את זה שוב, כי המתווה כמו שהוצע כרגע הוא מאוד מאוד בעייתי ליישום.

נעמי מורנו: אני מבינה את האיזונים בין השיקולים השונים, חייבים להביא את זה בחשבון, עדיין יש אפשרות לעשות יותר.

נעמי מורנו: אז אני מבקשת באמת שייפתח דיון נוסף כדי לחדד את הדברים, כי מבחינתנו זו גזרה מאוד קשה ליישום כרגע.

יוסף ג'בארין: גברת צימרמן, אני מניח שמקובל עלייך פתיחת הדיון בנושא הזה.

דינה רחל צימרמן: אפשר לדון בזה.

דינה רחל צימרמן: כמו שאמרתי, יש לנו דיון שוטף על כל הדברים שמעלים יחד עם משרד הרווחה.

יבגני סובה: רגע, אפשר לשאול לגבי המתווה, אני מנסה להבין מה זה הורה נכנס/הורה יוצא.

יבגני סובה: מה הכוונה?

דינה רחל צימרמן: לדעתי זה כבר לא זה, זה - - -

יבגני סובה: שניה, נציגת משרד הבריאות, אני רוצה לשמוע לפני הדיון ש- - -

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת יבגני סובה שואל אותך לגבי ההסדר עצמו.

יבגני סובה: תסבירי לי איך אתם במשרד הבריאות רואים את ההסדר.

יבגני סובה: יושבים פה נציגים גם של הילדים וגם של מעונות היום, תני לנו בקצרה, אפילו הצופים שצופים בנו לא מצליחים להבין מה אתם רוצים ומה אתם רוצים.

יבגני סובה: תני לנו את זה בשני משפטים.

דינה רחל צימרמן: העניין הזה של הורה נכנס/הורה יוצא, זה היה המתווה בשגרה.

דינה רחל צימרמן: אני יודעת שאנחנו ישבנו ודיברנו על איך לעשות - - -שונים בזמן של ההסתגלות, כשהיה יותר זמן להורים לעשות את זה.

דינה רחל צימרמן: להגיד לכם מה המתווה הסופי, אני חושבת שצריך לשבת עוד פעם עם משרד הרווחה.

יבגני סובה: לא, מה אתם מציעים.

יבגני סובה: לא ביקשתי לדעת מה המתווה הסופי.

יבגני סובה: איך אתם רואים את הפתרון.

יבגני סובה: העמדה של משרד הבריאות, יכול להיות שתתקבל ויכול להיות שלא תתקבל אבל תגידי מה את חושבת, איך זה צריך להיות?

דינה רחל צימרמן: העמדה היא שצריך לשמור על ריחוק חברתי כמה שיותר, בעצם זה שצריך, אני אתקן, צריך למנוע את החשיפה של הילדים לכמה שפחות אנשים.

דינה רחל צימרמן: הדרכים שאפשר למנוע זה להפריד בין אנשים שנכנסים או בזמן או במרחק.

דינה רחל צימרמן: לכן חלק מ- - - ההסתגלות הייתה גם כן לפרוש את חצאי הימים או הזמן הקצר שהילד נמצא בגן בימי ההסתגלות על יותר זמן מבשגרה שנותן יותר אופציות ויותר זמן להורה להכנס.

דינה רחל צימרמן: זה תלוי גם במבנה של הגן והמעון והקבוצות שיש.

דינה רחל צימרמן: קיימנו על זה הרבה דיונים שנכנסו ל- - -

יבגני סובה: זה מותאם בגלל הקורונה הכוונה.

יבגני סובה: השאלה אם נניח בעוד כמה חודשים הקורונה תסתיים, חוזרים למתווה הרגיל?

דינה רחל צימרמן: בעזרת השם.

דינה רחל צימרמן: אף אחד לא רוצה להפריד בין ההורים והילדים שלהם.

דינה רחל צימרמן: כל מה שקורה עכשיו מבחינת המגבלות של אי יכולת להכנס למעון ואיך מפעילים במעון, זה בגלל המגפה שאנחנו בתוך המגפה, שאנחנו מנסים למנוע את ההתפשטות שלה.

יבגני סובה: אדוני היו"ר, מה שאני מבין מנציגת משרד הבריאות שעדיין אין איזו שהיא תמונה כוללת וכל אחד צריך להתאים את עצמו גם לתנאים של הגן או הפעוטון, וגם לתנאים של ההורים, וזה כאילו משהו שצף על פני המים ואם זה יחזיק מעמד, אז יחזיק מעמד.

דינה רחל צימרמן: ממש לא.

דינה רחל צימרמן: עצם זה ש - - -

יבגני סובה: אלא?

יבגני סובה: אז אולי תסבירי יותר נכון, כי אני לא מצליח להבין.

יבגני סובה: כי אני יושב, גם אחרי שקראתי, גם אחרי ששמעתי, אני מנסה להבין איך זה יתבצע בשטח.

יבגני סובה: הרי את לא תהיי מעורבת בכל פעוטון ובכל מקרה, אז השאלה אם יש הנחיה ברורה וכללים ברורים, לכך שבגן הזה יש ילד אלרגי, אז את מדברת על - - -

דינה רחל צימרמן: אתה מדבר על אלרגיה או על קורונה?

יבגני סובה: לא, דיברתי על עניין הילדים האלרגיים.

יבגני סובה: זה מה שאני מנסה להבין.

יוסף ג'בארין: ההסתגלות היא כללית.

יבגני סובה: אז ההסתגלות לא קשורה לילדים אלרגיים כי לרגע נבהלתי, לא הבנתי מה קשר קורונה לאלרגי.

יבגני סובה: אז אין קשר.

דינה רחל צימרמן: לא, זה שני - - -

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז הנה, פתרנו לפחות תעלומה אחת.

דינה רחל צימרמן: אני אגיד לך, הקשר היחיד זה עצם זה שכעת שמים דגש על ניקיון שטחים בגלל הקורונה, זה רק לטובת הילדים - - -

נעמה קציר: אה, לא, זה אולי לטובת הילדים האלרגיים אבל דברים אחרים שהם לא לטובת הילדים האלרגיים אבל עליהם אין שום פתרון, זה שמבוגרים לא יכולים להכנס למעון.

נעמה קציר: אז מי מדריך את הצוות?

נעמה קציר: מי מספר למטפלת איך מזהים שהילד האלרגי נמצא בתגובה?

נעמה קציר: מי עושה לה הדרכה על מזרק אפיפן?

נעמה קציר: אף אחד.

דינה רחל צימרמן: לא נכון - - -

נעמה קציר: אם לא הייתה קורונה היינו מגיעים לכל מעון, לכל בית ספר, לכל גן - - -

דינה רחל צימרמן: המתווה מאפשר לאנשים שצריכים לעשות את תפקידם להכנס למעון.

יוסף ג'בארין: תפקידים חיוניים.

אמיר מדינה: יש אישור של משרד הבריאות להכניס בעלי מקצוע.

דינה רחל צימרמן: בעלי מקצוע.

דינה רחל צימרמן: אני מדברת על הורים.

יבגני סובה: - - - לפני קורונה יכלו להכנס לגן ולתדרך, ואני מבין את הדאגה של ההורים כי טובת הילד היא קודם כל.

יבגני סובה: אחר כך כל התמונה.

יוסף ג'בארין: נשמע את אמיר.

אמיר מדינה: ברשותכם, תראו, קודם כל, כל נושא ההסתגלות ההדרגתית, שכחתם לציין את ההסתגלות במרחבים.

אמיר מדינה: נכון שהורה נכנס/הורה יוצא זה בתוך כיתת המעון, אבל יש גם את המרחב הפתוח ושם יש אישור של משרד הבריאות לעשות כמה מוקדים של הסתגלות, כך שזה כבר הקלה משמעותית אחרי השיח עם הארגונים.

אמיר מדינה: כמובן שנעשית עבודה על בסיס יומי לפעמים מול משרד הבריאות בשיתוף פעולה מלא כדי לנסות למצוא את הפתרונות הכי מיטיבים גם להורים וגם לילדים.

אמיר מדינה: דבר שני, לנושא אלרגיות, נחזור עוד שניה לנקודה של ימי הסתגלות.

אמיר מדינה: כל נושא התקצוב אמור לעלות עכשיו בשיח מול האוצר.

אמיר מדינה: בין אם זה תקצוב לתגבור בתקופת ההסתגלות ובין אם זה תקצוב כתוצאה מירידה בהכנסות ובין אם זה תקצוב כתוצאה מכל סיטואציה אחרת, חומרים שצריכים לקנות, העליתם את הכל בצורה מסודרת מול משרד האוצר, בדיון שיהיה, התבשרנו עכשיו, אולי ביום חמישי אולי ביום רביעי, אנחנו נשב וכנראה שזה יהיה כמו בפעם שעברה, דיון קדחתני לתוך הלילה ואז כנראה גם יימצאו ה- - -

יבגני סובה: מה אתם כמו הסתדרות המורים, ברגע האחרון רוצים לפתור את הסוגיה.

יבגני סובה: ממש ב-31 לאוגוסט.

אמיר מדינה: אגף מעונות יום פינה את הלו"ז מרגע זה, מלפני שבועיים ובכל יום בשבוע, כולל בערבים ובלילות, כדי למצוא פתרונות.

אמיר מדינה: זה לגבי הנושא הזה.

יבגני סובה: אתה אומר שיש מצב שאנחנו נשמע מנגינה אחרת, זה מה שאתה אומר, נכון אמיר?

אמיר מדינה: כולי תקווה.

אמיר מדינה: הנושא של תקצוב ילדים שסובלים מאלרגיה מסכנת חיים, אנחנו מדברים פה והתבשרנו פה ויש פה באמת בשורה שיש תקציב ל-650 ילדים, זה אומר שאת שנת הלימודים הנוכחית אנחנו נפתח עם מענה, אני מקווה, לכל הילדים.

אמיר מדינה: וכפי שאמר המנכ"ל, לא לאגף מעונות יום ולא למשרד העבודה אין יכולת לתקצב את הילד ה-651 וזו נקודה שהוועדה צריכה לשים עליה את הדעת, כי אני לא רואה איזה פרצוף יש לי - - -

יבגני סובה: כמה זה בסך הכל ה- - -

יוסף ג'בארין: הערכה של - - -

אמיר מדינה: עוד פעם, אני מסתכל על עלויות, סדר גודל של 20 מיליון שקלים לשנה.

יבגני סובה: ל-650 ילדים.

אמיר מדינה: כן.

יבגני סובה: אגב, הפער הזה שאנחנו מדברים על 650 ילדים ואני זוכר מהדיונים בוועדת החינוך בכיתות א', ב', ג' זה מגיע ל-50,000.

יבגני סובה: אז איפה מאבדים, סליחה על הביטוי, ילדים בדרך?

נעמה קציר: מלכתחילה יש לך רק 25% ילדים במדינת ישראל שנמצאים במעונות מפוקחים, אז תיקח מתוך ה-25% האלה - - -

יבגני סובה: תכפילי את זה בחמש, עדיין את לא מגיעה למספרים - - -

נעמה קציר: עדיין אני אומרת גם בגילאים האלה, הורים מעדיפים, אני יודעת על ההורים האלרגיים, מעדיפים או קבוצות מאוד מאוד קטנות במסגרות מאוד מאוד קטנות, או שהם נשארים בבית.

יבגני סובה: כלומר לא יודעים על הילדים האלה למעשה - - -

נעמה קציר: המערכת לא יודעת.

יוסף ג'בארין: המספר קופץ ממש לאלפים?

יבגני סובה: המספר קופץ בכיתות א'-ב', שם יש ליווי צמוד.

יבגני סובה: זה קופץ לאלפים.

נעמה קציר: גן חובה, בוא נגיד ככה, גנים, א', ב' שזה כמה שכבות גיל יש לך בערך 3,500, 4,000 ילדים.

יבגני סובה: מה 4,000, לא הבנתי.

נעמה קציר: ילדים בגילאי גן.

נעמה קציר: לא מעונות, של משרד החינוך שאתה אומר שקופץ לאלפים, מגיל 3 עד גיל 8, סוף כיתה ב', יש בערך 4,000 ילדים.

יבגני סובה: זאת אומרת עד גיל 3 זה 650 שמתוקצבים.

יבגני סובה: מגיל 3 עד גיל 6, מגיע ל-4,000 ובכיתות א', ב', ג' זה כבר מגיע לעשרות אלפים.

נעמה קציר: אני יכולה לומר שעד כיתה יב' כולל, יש בערך 70,000 ילדים.

יבגני סובה: 70,000 זה עד יב'.

יבגני סובה: בסך הכל.

יבגני סובה: אז זה פחות או יותר מסתדר.

יוסף ג'בארין: ושם גם התקצוב הוא דרך משרד החינוך.

יבגני סובה: ברור.

יבגני סובה: מגיל 3 זה כבר משרד החינוך.

נעמי מורנו: זה מספרים אחרים שיש חוק חינוך חובה.

יבגני סובה: ברור.

יבגני סובה: רציתי לעשות את ההתאמה במספרים שנוכל להבין.

נעמה קציר: אני רק רציתי לבקש, הדברים של אמיר, בגלל שהוא אמר שהכל יישאר אותו דבר, השלטון המקומי הרי הוציא איסור על המשך הנוהל שהיה נהוג עד עכשיו.

נעמה קציר: זאת אומרת אם עד היום היינו הולכים כמו שאמרו פה למחלקת הרווחה לקבל את הסייעת, השלטון המקומי לא מוכן לזה יותר ויש איסור של השלטון המקומי להמשיך בנוהל הזה אז אני רק מבקשת שבמסגרת ההבנות שהשגנו כאן היום על זה שיש תקציב ל-650 ילדים, שגם השלטון המקומי יסיר את ההתנגדות שלו ואת האיסור שלו למחלקות שירותים חברתיים ומחלקות הרווחה לטפל בילדים שלנו.

יוסף ג'בארין: לא שמעתי שהם לא רוצים, הם רק אמרו שיש קושי עם העניין הזה.

יוסף ג'בארין: צריכים להגיע למתווה חדש, אבל בינתיים צריך כמובן לממש את ה - - -

נעמה קציר: אני רק אומרת שיש איסור.

נעמה קציר: הם אוסרים, אמיר, אני צודקת, נכון?

נעמה קציר: תחזק את - - -

אמיר מדינה: הם לא אוסרים.

אמיר מדינה: הם לא היו מוכנים, ונמצאים פה אנשי השלטון המקומי והם יכולים לומר את זה בקולם.

יוסף ג'בארין: לא, רות אמרה שהיא חושבת שהגיע הזמן להגיע למתווה חדש, ואני אמרתי שאשמח לקיים דיון מיוחד לנושא הזה.

נעמה קציר: אבל דע לך שמעבר למתווה החדש, השלטון המקומי לא מוכן שמחלקות הרווחה ברשויות המקומיות - - -

יוסף ג'בארין: אבל כמשהו חדש או שהיה גם קודם?

נעמה קציר: ככה זה היה כל שנה.

נעמה קציר: אבל עכשיו הם הוציאו עוד פעם את המכתב הזה שהם לא מוכנים שהילדים האלה - - -

אמיר מדינה: הנושא התקציבי נפתר.

אמיר מדינה: זה היה סלע המחלוקת.

אמיר מדינה: ברגע שהרשויות המקומיות נדרשו לשלם מצ'ינג של 25% על ילדים שאינם ילדי רווחה, אני יכול להבין את התסכול.

אמיר מדינה: ועכשיו הנושא התקציבי נפתר אז אני מניח שגם ההתנגדות הוסרה.

אמיר מדינה: אבל עוד פעם, אני מציע שנשמע בקולה, שיגידו בדיוק מה עמדתם.

יוסף ג'בארין: רות את שומעת את הדיון?

רות דיין מדר: כן.

רות דיין מדר: אני שומעת את הדיון.

רות דיין מדר: אמיר, אתה יודע שההתנגדות שלנו לא הייתה התנגדות תקציבית, ההתנגדות שלנו הייתה על כך שהסייעות האלה יופעלו דרך הרווחה, זה לא שנה ראשונה, אני חושבת שזו שנה חמישית שזה נאמר, אנחנו מבקשים שזה לא יעבור דרך מחלקות הרווחה, שהן גם כך עמוסות במשימות שהן משימות ליבה שלהן ואין שום סיבה שסייעת רפואית שכל המשמעות שלה זה ההעסקה שלה, הן צריכות להיות מועסקות דרך מעונות היום.

רות דיין מדר: נקודה.

רות דיין מדר: אין חדש.

רות דיין מדר: אנחנו היום בדיון שאני יכולה למחזר אותו מלפני שנה, מלפני שנתיים ומלפני שלוש שנים.

יוסף ג'בארין: הבנתי אותך, ומה שסיכמנו, נשמח לקיים דיון מיוחד בתקופה הקרובה לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: אבל ככל שזה מתקשר לפתיחת שנת הלימודים ובהנחה שאנחנו בהחלט מדייקים במספר של 600, 650, אני מקווה שלא צריכה להיות בעיה בשבוע הבא.

יבגני סובה: אדוני היו"ר, סליחה, ההצמדה הזאת לפתיחת שנת הלימודים אני לא חושב שהיא בכלל רלוונטית לילדים עד גיל 3, כי מבחינתם כל השנה זה אותו דבר.

יבגני סובה: זה לא שהם הולכים לקנות ספרים ומתחילים לשבת ומתחילים תכנית לימודים.

יבגני סובה: אתה יודע, זה - - -

יוסף ג'בארין: זו נקודת זמן לבחון את הדברים.

יבגני סובה: לנו.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: אבל מבחינת הילדים 3-0 אין משמעות לתאריך של ה-1 בספטמבר כי הם כל הזמן צריכים להיות תחת השגחה וכל הזמן צריכים להיות במסגרת כי ההורים צריכים לעבוד, לחזור לשוק העבודה, אז אין פה משמעות.

יבגני סובה: זה רק סמלית לפקידים של המשרדים.

יוסף ג'בארין: אמיר סיימת?

אמיר מדינה: כן.

יוסף ג'בארין: אולי התייחסות בכל זאת לסוגיית המשא ומתן עם האוצר לגבי השיפוי - - -

אמיר מדינה: אני לא אקח את הבכורה לאסף או למי שנשאר בדיון ממשרד האוצר.

אמיר מדינה: אנחנו שושבינים, אנחנו שחקני משנה אני יכול להגיד, בתוך התהליך, אנחנו מציגים נתונים אבל השיח הוא שיח אוצרי.

יוסף ג'בארין: אני הבנתי לפחות מאיך שאסף הציג את זה, שחלק מהדיון הוא גם דיון שמתקשר לנושאים עובדתיים.

יוסף ג'בארין: אני מניח שכאן אתם במעמד בטח יותר טוב ממשרד האוצר, וככל שהצגת הדברים בקרב המפעילים של המסגרות משקפת את המציאות, זה אמור להקל עליהם לקבל את התמיכה הזאת.

אמיר מדינה: חד משמעית.

נעמי מורנו: אני חושבת שלכולם יש אינטרס שזה ייפתר כמה שיותר מהר ובצורה טובה, שלא נחזור על הדיון הזה שוב ושוב.

יבגני סובה: - - -פגישה של משרד הרווחה עם משרד האוצר?

אמיר מדינה: לא, פגישה של הארגונים עם משרד האוצר, ואנחנו מצטרפים.

יבגני סובה: נפגשים ביום רביעי עם שר האוצר באופן אישי?

נעמי מורנו: לא עם שר האוצר.

נעמי מורנו: עם הנציגים ש- - -

יבגני סובה: ואתם מצטרפים לפגישה הזאת.

אמיר מדינה: כמובן.

יבגני סובה: ובפגישה הזאת אמורה להתקבל החלטה או שזו פגישת היכרות מה שנקרא?

אמיר מדינה: נפגשנו כבר מספיק פעמים כדי שתתקבל החלטה.

יבגני סובה: אתה מעריך שביום רביעי תתקבל החלטה?

יוסף ג'בארין: זו תקווה שלנו.

נעמי מורנו: - - - שתתקבל החלטה, אנחנו כבר נפגשנו כמה וכמה פעמים במשך השבועות האחרונים, הבאנו נתונים, החזרנו נתונים, הוספנו נתונים, לדעתי אין כל כך כבר מה לדוש, הכל - - - מבחינת הנתונים.

יוסף ג'בארין: צריך כבר לחתוך בנושא.

יוסף ג'בארין: אבל זו הזדמנות לשמוע את התאחדות מעונות היום הפרטיים.

יוסף ג'בארין: בטח כל הנושאים האלה נוגעים גם אליהם.

יוסף ג'בארין: יניב בר אור בבקשה.

יניב בר-אור: קודם כל תודה על זכות הדיבור ועל הדיון החשוב הזה.

יניב בר-אור: בצ'ט מתקיים דיון מאוד מאוד סוער, כדאי לעבור עליו גם.

יוסף ג'בארין: הדיונים בוועדה תמיד סוערים.

יוסף ג'בארין: בסדר.

יניב בר-אור: כן.

יניב בר-אור: הצ'ט לא פחות סוער מהועדה עצמה.

יניב בר-אור: תראו, אנחנו שומעים שכאן הוועדה דנה בעיקר במעונות המפוקחים ובעיקר במה שקורה מבחינה תקצובית במעונות המפוקחים אבל אנחנו שוב חוזרים לזה שמעונות היום הפרטיים על סף קריסה, עוד לפני ימי קורונה, וימי קורונה רק החריפו את הבעיות.

יניב בר-אור: אני שומע את חברי הכנסת מדברים על זה, אבל פתרונות אין ואנחנו כבר ועדה שלישית או רביעית שאנחנו מעלים שוב ושוב ושוב את עניין הזכויות של מפעילי מעונות היום הפרטיים, את העניין של השימוש החורג, את העניין של הארנונה והמע"מ שלא מדברים עליהם בכלל.

יניב בר-אור: אם רוצים לעשות הסדרה, אז צריך לתקצב פה גם את המצלמות וצריך לתקצב פה בצורה שוויונית ולכולם, ולא יכול להיות שילד בישוב מסוים יהיה זכאי למצלמה ואחר לא יהיה זכאי למצלמה ומעון יום אחד יקרוס כי לא יקבל תקציב ומעון אחר יקבל תקציב והילדים שם ייהנו מזה יותר.

יניב בר-אור: אני חושב שאם הילדים שלנו במדינת ישראל כולם שווים בעיני האל אותו דבר, אז גם בעיני המדינה, מעונות היום הפרטיים ומעונות היום המתוקצבים צריכים לקבל תקצוב שווה וראוי לכולם.

יניב בר-אור: לכל הילדים, לכל המעונות, גם לפרטיים, גם למתוקצבים, אי אפשר לעשות את האיפה והאיפה הזאת, אי אפשר להטיל את כל העלויות על המעונות יום הפרטיים, מעונות היום הפרטיים קורסים תחת הנטל ומתעלמים מהבקשות האלה, מהדרישות האלה, בעיקר היום בימי קורונה.

יניב בר-אור: חברים, אנחנו שומעים גם בתקשורת ל- - - למשרד החינוך, להגדיר את הנושא של האלימות כמכת מדינה, הכל טוב ויפה.

יניב בר-אור: צריך להוקיע את התפוחים הרקובים, אבל חייבים לשמר את המעונות יום הפרטיים אחרת מעונות היום הפרטיים קורסים ויסגרו ולא יוכלו לפתוח את השנה ב-1 בספטמבר, אם אתם לא תגיעו להחלטות.

יניב בר-אור: תעזבו אתכם כבר מהדיונים האלה, תתחילו להגיע להחלטות, תתחילו לדרוש את הדברים האלה עבור מעונות היום הפרטיים בדיוק באותה צורה כפי שדורשים עבור מעונות הסמל המתוקצבים.

יניב בר-אור: אי אפשר שאנחנו כל הזמן נופלה וכל הזמן יכניסו יד עמוקה לתוך הכיס שלנו וידרשו מאתנו גם שימוש חורג וגם את הארנונה וגם את המע"מ וגם את המצלמות, זה פשוט בלתי אפשרי, אנחנו לא יכולים לעמוד בכל החזיתות, זה בלתי אפשרי, זה פשוט התעללות, סליחה שאני מקביל את זה, אבל זה התעללות בגננות ויש גננות טובות כי אי אפשר להכליל שכולן לא בסדר וצריך לעזור למי שכן רוצה להיות בסדר, וצריך להכשיר, וצריך לפקח וצריך גם מצלמות וצריך גם את הכל, אבל צריך לעזור למעונות היום הפרטיים כי מעונות היום הפרטיים לא יכולים לממן את מה שהמדינה צריכה לממן עבור אזרחיה.

יניב בר-אור: מעונות היום הפרטיים, סליחה שאני אומר, עושים טובה למדינה הזאת שהם בכלל נמצאים כאן ונותנים את השירות ל-75% או 77% מכלל האוכלוסייה שמתחנכת בגילאים האלה ואתם כל הזמן מתעלמים מהעובדות האלה וכל הזמן אומרים 'הפרטיים לא שייך, הפרטיים זה עסק', מעון יום פרטי הוא לא עסק, הוא בטח לא עסק רווחי.

יניב בר-אור: מי שפותח מעון יום פרטי, לפחות האנשים שאני מכיר, הם אנשים שעושים זאת מתוך שליחות.

יניב בר-אור: לא מתוך רווח.

יניב בר-אור: ואני היום באמת נמצא בשבוע מאוד מאוד קשה אחרי 15 שנה שאשתי גננת בוגרת אורנים, ניהלה מעון יום פרטי, עם שמונה עובדים, עם יועץ חינוכי בעל תואר שלישי, שהושקע בו מעל מיליון שקל על בטיחות והרבה מעבר לזה, על כל פרט קטן וקטן, שבגלל כל הדברים האלה והשימוש החורג והסדרת מצב קיים והמע"מ והארנונה והמסים וכל הדרישות האלה, שאיש לא יודע לאן הדברים האלה הולכים, פשוט גננת בעלת תואר ראשון החליטה כמו החברות שלה ללכת ולסגור את המעון הפרטי שלה, את מפעל חייה, ללכת ולסגור אותו.

יניב בר-אור: ואני אומר לכם שאם אתם לא תתעשתו והשימוש החורג לא יירד מסדר היום ולא תתנו תקצוב למצלמות ולא תתנו את ההקלות בארנונה ובמסים ובמע"מ מעונות היום הפרטיים לא יוכלו לפתוח את השנה ב-1.9.

יניב בר-אור: לא יוכלו להיפתח.

יניב בר-אור: אתם פשוט עושים עוול לעשרות אלפי ילדים והגיע הזמן גם לדאוג לשלומם וביטחונם של הילדים, אבל במקביל לדאוג שמעונות היום הפרטיים לא יקרסו.

יניב בר-אור: תודה.

יוסף ג'בארין: יניב, כפי שהודענו, שאנחנו ביום רביעי מקיימים את הדיון על חוק המצלמות וחוק הפיקוח וכמובן הקול שלך ושלכם יהיה חשוב לשמוע.

יוסף ג'בארין: אני רק אומר, אני מבין שבעצם היישום של חוק הפיקוח אמור כבר להעביר את המסגרות הפרטיות למסגרת של מסגרות מוכרות, בעצם הפער הזה אמור להיחלש אחרי הפיקוח, לא?

אמיר מדינה: לא בלי תקנות, אדוני היו"ר.

יוסף ג'בארין: אני אומר, אחרי התקנות.

יוסף ג'בארין: המהלך הזה של יישום חוק הפיקוח עם התקנות אמור בעצם להשוות בין סוגי המסגרות השונים.

אמיר מדינה: כמובן שלשם אנחנו שואפים.

אמיר מדינה: איך ייראו התקנות בסוף הדרך, אנחנו - - -

יוסף ג'בארין: אז גם המסגרת הפרטיות שיעברו את הפיקוח ואת כל האישורים הם כבר ייהפכו למסגרות מסובסדות, נכון?

יוסף ג'בארין: זה מה שאמור לקרות?

אמיר מדינה: לא.

אמיר מדינה: זאת לא האמירה, זה דיון אחר לגמרי.

אמיר מדינה: שאלת הסיבסוד היא שאלה אחרת לחלוטין.

אמיר מדינה: סיבסוד ההורים.

יוסף ג'בארין: אז ברגע שהם מוכרים זה פותח פתח כמובן לסבסוד ההורים.

אמיר מדינה: כמובן שכן, בכלל המסגרות, אבל זה נושא שעוד לא נדון וצריך לדון עליו בכובד ראש.

אמיר מדינה: זה על השולחן אדוני היו"ר, אבל עוד אין החלטה בנושא של מי יסובסד.

אמיר מדינה: הם יקבלו רישיון, לא יקבלו סמל.

אמיר מדינה: יכול להיות שכל מנגנון הסימול, בטווח הזמן הרחוק לא הקרוב, בכלל יתבטל, ונוכל לדבר על מנגנון רישוי וסבסוד של הורה באשר הוא.

אמיר מדינה: זה נושא שנדון מול האוצר, עוד לא נכנסנו לפרטים, צריך לקיים על זה המון דיונים - - -

יוסף ג'בארין: זה לא נושא שיהיה בתקנות?

יוסף ג'בארין: התקנות לא יסדירו?

אמיר מדינה: התקנות לא יסדירו את נושא הסבסוד.

אמיר מדינה: לא.

אמיר מדינה: הן ידונו בנושאים אחרים חשובים אבל לא בנושא הסיבסוד.

יוסף ג'בארין: אוקיי.

יוסף ג'בארין: אז יניב, השר הבטיח לנו שביום רביעי נוכל גם לראות את הטיוטה הראשונה של התקנות, מה שיפתח גם את הדיון וכמובן ההערות שלכם יהיו מאוד חשובות בעניין הזה.

יניב בר-אור: אני מאוד מקווה שהתקנות יהיו תקנות מידתיות שיתאימו למבני מגורים וכל הפארסה הזאת של שינויי מבנים ייפתרו ואני באמת חושב שצריך לתת פתרונות מידיים למעונות היום הפרטיים, ולא דיונים ארוכים שיכולים להמשך שנים אלא לפתור את הבעיות עכשיו לכולם, עוד לפני תחילת השנה, כדי שנוכל לעצור את המגמה החמורה הזאת שהולכת וקורית בתקופה האחרונה ובימי קורונה עוד ביתר שאת, ולפני תחילת שנה אנחנו, באמת, תיכנסו לפורומים בפייסבוק של ציוד לגני ילדים מיד שניה, המון המון כבר סוגרות ולא מסוגלות לחכות עד שאתם תגיעו להחלטות מה יהיה גורלן.

יניב בר-אור: אי אפשר עם חוסר הוודאות הזאת.

יוסף ג'בארין: אני מסכים איתך וחבל מאוד שגם התמשכות המשבר הכלכלי, הסחבת בביצועים, מתחילה גם להשליך באופן מובהק גם על המשך הפעילות של הרבה מהמסגרות הפרטיות.

יוסף ג'בארין: תודה רבה יניב.

יוסף ג'בארין: עו"ד אחז אגם יו"ר הנהגת ההורים הארצית בבקשה.

אחז אגם: תודה על הוועדה החשובה הזאת שמתכנסת עכשיו.

אחז אגם: רציתי לפתוח בדברים דווקא עם דבריו של יניב עכשיו, ולומר שאנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה שהמסגרות ימשיכו לפעול בצורה האיכותית והטובה, וחשוב שיהיה להם את היכולת הכלכלית להביא צוות איכותי וגן איכותי ושהכל יעמוד בהתאם לדברים על מנת שהילדים שלנו יקבלו את האיכות הגבוהה ביותר.

אחז אגם: אני חייב להגיד שדווקא הדברים של יניב, יש בהם הרבה אי דיוקים, לאורך כל השנים המסגרות הפרטיות היו אלה שהרוויחו לא רע על חשבון הילדים ועל חשבון ה- - - שלהם, לא שהן לא היו איכותיות, אבל לא הסוגיה הכלכלית הייתה זו שעמדה לנגד עיניהם.

אחז אגם: אנחנו חושבים שיש מקום להכיר בכל המסגרות הפרטיות כמוסד חינוכי על מנת שיקבלו את ההקלות כדי שאפשר יהיה להעניק לילדים שלנו מוסדות חינוכיים איכותיים וטובים ושהילדים שלנו יפסיקו להמדד כל הזמן בכסף.

אחז אגם: אנחנו מרגישים שכל סוגיה שקשורה לילדים היא סוגיה שבה צריך להחליט האם כסף יותר או האם כסף פחות ולכן לא רואים את טובת הילדים לנגד העיניים באופן כללי.

אחז אגם: נכון, אנחנו לא חיים בעולם אוטופי שבו לכסף אין משמעות, אבל חייבים להבין שיש פה ילדים מאחורי הדבר הזה, כשיושבים בוועדה ומדברים באופן ברור על הדברים ואומרים שצריכים למצוא תקציבים לילדים אלרגיים אז חייבים למצוא את התקציבים, כי הילדים האלה לא יוכלו להכנס למסגרות ולא יוכלו לעשות את הדברים בצורה נאותה.

אחז אגם: לגבי ההסתגלות, אנחנו תומכים במה שאמרה נעמי מורנו, בהחלט אנחנו חושבים שיש מקום אולי לשקול מחדש את סוגיית ההסתגלות ולראות האם אפשר כפי שנקבע בגני עירייה, כניסה בקבוצות קטנות, אולי גם לאורך תקופה יותר ארוכה ולא רק בימים הראשונים, בגלל שאנחנו מצויים בתקופה מיוחדת.

אחז אגם: אנחנו צריכים לזכור שמעבר לעובדה שיש כרגע משבר עולמי עם הקורונה, המשבר הזה גם משפיע על ההסתגלות, זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לראות את השנה רק ב- - - של איך למנוע הדבקה, אלא גם העובדה שמגיעים פה ילדים שבחצי השנה האחרונה עברו טלטלה לא פשוטה עם חייהם, בחצי השנה האחרונה ההורים היו חלק מאוד מאוד משמעותי מחייהם ולכן תקופת ההסתגלות חייבת להיות יותר גמישה, יותר ארוכה, עם הבנה ברורה ושיתוף פעולה עם ההורים לגבי מה הילדים צריכים ואיך לעשות את הדברים בצורה הכי טובה ולא להסתכם רק באיך אנחנו מונעים הדבקה אלא איך אנחנו פועלים בצורה אמתית לטובת הילדים, כדי שהם יקבלו כרגע את מה שהם צריכים בסיטואציה הזאת.

אחז אגם: אני מחכה ומצפה למה שהשר אמר לגבי יום רביעי הקרוב, לראות באמת האם התקנות יגיעו, אין שום מקום לדחייה לא של התקנות, לא של חוק המצלמות, לצערי הרב גם בשבוע האחרון אנחנו רואים עוד ועוד מקרי אלימות, אני מאוד מקווה שזה לא איזה תוצר לוואי של המשבר העולמי, הלחץ שבו כולם נמצאים יוצר עוד מצב שבו הילדים שלנו הם שק החבטות תרתי משמע לסיטואציה הזאת, ואני מקווה שביום רביעי נראה פתרונות של ממש וקצת פחות דיבורים.

אחז אגם: אנחנו בתקופה מאוד מאתגרת בגיל הרך, אנחנו בתקופה שהילדים שלנו חייבים שאנשים ייקחו אחריות, וכן, למרות מה שהשר אמר, אני ממש לא רואה את זה כמילה גסה להעביר את זה למשרד החינוך.

אחז אגם: זה שמשרד החינוך אמר באופן ראשוני שהוא רוצה את המעונות המפוקחים, זה לא אומר, החינוך של ילדינו צריך להיות במקום שמתעסק בחינוך.

אחז אגם: במשרד שמתעסק בחינוך, הצוות של אמיר עושה עבודה מעולה ומצוינת, אבל צריך בית נכון ומתכלל ואמתי שרואה את טובת הילדים לנגד עיניו ואנו סבורים שמשרד החינוך זה המקום הנכון.

אחז אגם: אז רק לסיכום, בואו ניתן לילדים הסתגלות ראויה ואמתית וארוכה כמו שהם אמורים לקבל ובעיית האלרגיים היא משהו שחייב להפתר עכשיו.

אחז אגם: לא יכול להיות שילדים לא יוכלו להכנס למסגרות בגלל הסכנה לחייהם בסיטואציה הזאת, בואו נמצא את התקציב הראוי לפתרון הזה כדי שכולנו נוכל להתחיל את השנה בצורה הכי טובה, כולל הילדים האלרגיים.

יוסף ג'בארין: מאה אחוז.

יוסף ג'בארין: תודה אחז.

יוסף ג'בארין: יו"ר נעמ"ת חגית פאר בבקשה.

יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע את הקול שלך.

חגית פאר: קודם כל תודה רבה לחברי הוועדה ולך, העומד בראשה, על הדיון בסוגיות כל כך מורכבות, במיוחד שאנחנו שבוע לפני פתיחת הלימודים.

חגית פאר: אני מודה כמובן לשר שמולי ולכל אנשי משרד העבודה והרווחה.

חגית פאר: לצערי הרב, הדיון הזה מוכיח לנו שוב ושוב עד כמה החינוך לגיל הרך לא נמצא על סדר יומה של מדינת ישראל.

חגית פאר: ראו איזה סוגיות מורכבות, ואנחנו שבוע לפני פתיחת הלימודים.

חגית פאר: אני לא אחזור על הדברים, אני רק אדייק כמה מהדברים שנאמרו כאן.

חגית פאר: א.

חגית פאר: אנחנו לא שובתים.

חגית פאר: אנחנו לא יכולים לפתוח את שנת הלימודים בתנאי האלה.

חגית פאר: מדובר בחיי הילדים של כולנו.

חגית פאר: זה א. ב.

חגית פאר: לאדוני ממשרד האוצר, בידיך כל הכלים לסיים את המשא ומתן כבר בימים הקרובים.

חגית פאר: אין צורך לחכות לרגע האחרון, ובטח ובטח לא להטיל את האחריות עלינו.

חגית פאר: אנחנו נמצאים בתקופה של מגפה, אנחנו לא בשגרה.

חגית פאר: אני כל הזמן שומעת את זה 'שגרה, חזרנו, היום הכל ידוע'.

חגית פאר: ממש לא.

חגית פאר: אנחנו בתקופה של מגפה ושום דבר לא ידוע.

חגית פאר: קודם כל מספר הילדים, וזה נתון מוכח, ירד בכל מעונות היום.

חגית פאר: ב.

חגית פאר: ההרשמה ירדה לתחילת שנה, אנחנו כבר יודעים.

חגית פאר: ג.

חגית פאר: אנחנו לא יודעים איזה מעון נסגר, מתי ולכמה זמן.

חגית פאר: אף אחד מאתנו לא יכול לנבא את זה.

חגית פאר: וזה ברור והמצב הכלכלי שלנו הוא מאוד מאוד קשה, אנחנו עמותות חברתיות, אנחנו לא עסק.

חגית פאר: אנחנו עמותות חברתיות, מטעם מדינת ישראל שמפעילות בין השאר גם מעונות יום ומעוניינות לתת את החינוך הטוב ביותר לילדים שלנו ובטח ובטח לשמור על בריאות העובדות שלנו והילדים.

יוסף ג'בארין: חגית, יש לכם הערכה לגבי ירידה בהרשמה למעונות היום יחסית לשנה הקודמת?

חגית פאר: בהחלט יש לנו, כרגע מדובר על כ-10% פחות ילדים בכל המסגרות וכל יום יש לנו עוד ועוד ביטולים, שחלק מהם זה החשש הברור כל כך והצודק של ההורים מבחינת האלימות שמשתוללת ומבחינת החינוך והמתווה לקבלת ילדים בתחילת שנה, ההורים מאוד מאוד מודאגים ובצדק רב.

חגית פאר: המתווה חייב להיות ברור, אנחנו שבוע לפני, הורים כל הזמן פונים ושואלים, בצדק, גם אני אמא, אני יודעת מה זה להביא תינוק למעון חדש.

חגית פאר: זה גם לא ילד בן 4, זה תינוק.

חגית פאר: תינוק שגם לא יודע להביע.

חגית פאר: הוא צריך את התמיכה, הוא צריך את החיבוק, הוא צריך את הרגיעה, הוא צריך את הזמן שלו.

חגית פאר: אי אפשר לעשות את זה בלחץ של זמן.

חגית פאר: זה דבר אחד.

חגית פאר: לגבי המצלמות, רק לדייק עוד דבר, אני יודעת שיש דיון ביום רביעי, אבל ברור לכולנו שתוך שבוע לא יותקנו מצלמות במעונות הילדים.

חגית פאר: זה אומר שאנחנו עוברים על החוק.

חגית פאר: וזה משהו שאפשר כן להסדיר אותו.

חגית פאר: כולנו רוצים להתקין, זה חלק מהעניין, כמובן שזה לא פותר את בעיית האלימות אלא צריך לדבר על החינוך כמכלול, יחד עם זאת אנחנו רוצים להתקין, אנחנו צריכים את התקציב כדי להתקין ואת התקנות כדי להתקין אותן, ואין לזה שום קשר לאשכול סוציו אקונומי, כל הילדים בכל הארץ צריכים לקבל את המצלמות, את התקנת המצלמות, וצריך לדאוג לזה.

חגית פאר: זה ברור לכולם שזה לאיקרה ב-1 לספטמבר, וצריך לדאוג לכך שמבחינה משפטית לא נהיה מפרי חוק.

יוסף ג'בארין: ודאי.

יוסף ג'בארין: העלינו את זה בפני השר, אני מניח שנציגי משרד המשפטים גם שומעים אותנו וביום רביעי נוכל לעמוד על ההסדר כאן.

יוסף ג'בארין: רק לסבר את האוזן חגית, תוכלי להגיד להערכתך, נגיד במסגרות של נעמ"ת, כמה הקימו מצלמות באופן וולונטרי?

יוסף ג'בארין: אני עוד לא מדבר על החובה של החוק.

חגית פאר: עדיין לא הותקנו מצלמות בנעמ"ת.

יוסף ג'בארין: באף מעון?

חגית פאר: באף מעון.

חגית פאר: אנחנו לא עושים איפה ואיפה, אנחנו נתקין בכל המעונות בכל הארץ בבת אחת.

נעמי מורנו: מתי?

נעמי מורנו: ב-1 לספטמבר נכנס החוק.

יוסף ג'בארין: כן, אמרתי שזה נושא ש- - -

חגית פאר: - - - שאנחנו מפרי חוק, אנחנו לא נוכל לפתוח את המעונות.

חגית פאר: אנחנו לא נהיה מפרי חוק, מצד שני ברור לכולנו שב-1 לספטמבר לא יהיו מצלמות בכל הארגונים.

יוסף ג'בארין: אנחנו נדון בסוגיה הזאת ביום רביעי.

יוסף ג'בארין: תודה חגית.

יוסף ג'בארין: אמיר, יש לי שאלה.

יוסף ג'בארין: יש את הסוגיה הזאת שכמובן נצטרך לתת עליה את התשובה בעניין המשפטי.

יוסף ג'בארין: אבל בכל מה שקשור לתמיכה לפי המצב הסוציו אקונומי, הרי אתם הולכים לפי ישוב, אבל בהחלט יכול להיות מצב שבגן מסוים ההורים, בשכונה מסוימת, שכונה שהמצב הסוציו אקונומי שלה או ממוצע המצב הסוציו אקונומי של הורים בגן מסוים לא ברמה סוציו אקונומית גבוהה, האם אין התחשבות בנושא הזה לעניין המצלמות?

יוסף ג'בארין: כי זה לכאורה לא צריך להיות לפי ישוב, אלא פשוט לפי המצב הסוציו אקונומי של הורים בגן מסוים.

אמיר מדינה: אני מסכים לחלוטין, אדוני היו"ר.

אמיר מדינה: זאת שאלה שהיא בעיקר שאלה תקציבית.

אמיר מדינה: בעקבות הדיון הקודם כבר שלחתי מכתב, פניתי לרלבנטיים באגף תקציבים באוצר, ואני מקווה לקבל תשובות עד יום רביעי אם אנחנו כן מסבסדים כי ארגונים מפעילים שההכנסה שלהם תלויה רובה ככולה, או כולה תעריף מפוקח, וההכנסה שלה תלויה או בהורה או במדינה, אין להם מקורות הכנסה נוספים.

אמיר מדינה: כך שלטענתם, ואני יכול להבין אותה, אין להם מקור תקציבי ובדיוק כמו שאמר היו"ר נעמ"ת יש סדר גודל של 200 מעונות יום שהעלות הממוצעת למעון יום, אם מצלמה עולה סדר גודל של, לא הגענו ל-12,000 שקלים כמו שציינו פה קודם, אבל עלות ממוצעת למצלמה בסדר גודל של 1,200 שקלים וצריך סדר גודל של בין 4-5 מצלמות אז אנחנו מדברים על עלות של בין 5,000-6,000 שקל למעון יום, ועדיין, אם מכפילים את זה ב-100 מעונות או 20 מעונות או 200 מעונות, זאת עלות נכבדת.

אמיר מדינה: פנינו לאוצר, אנחנו נמתין לתשובה שלהם.

אמיר מדינה: בהיעדר תקצוב ממשרד האוצר, אין לי מקורות להעמיד.

אמיר מדינה: כך שהמנגנון שנסגר באישורם דיבר על אשכולות 1-5, וזה מה שנתפר.

אמיר מדינה: אם נקבל את אישור האוצר לתקצוב אחר, כמובן שנעשה תקצוב אחר, אבל בשלב הזה, זה המנגנון המוצע.

יוסף ג'בארין: ואז עולה השאלה, שאולי לא אקבל תשובה - - - צריך לבחון גנים מסוימים שממוצע המצב הסוציו אקונומי של ההורים שלהם יחסית הוא בדומה ל-1-5 אבל הם בתוך ישוב שהוא מעל ל-5.

אמיר מדינה: זה תמיד קורה כשחוצים קו.

נעמי מורנו: ברגע שכולם משלמים את אותו סכום, או שזה מהכיס הפרטי או שזה מהכיס הציבורי, אין משמעות בכלל למצב סוציו אקונומי.

אמיר מדינה: הוא לא מדבר עכשיו על מעונות סמל, אם הבנתי את אדוני היו"ר, אתה מדבר באופן כללי.

יוסף ג'בארין: בכלל.

יוסף ג'בארין: כן.

אמיר מדינה: על מעונות סמל אמרתי, מעצם היותם בתעריף מפוקח וכולנו מכירים את המספרים על שולי הרווח של מעונות סמל, אז אני מקווה מאוד וסביר להניח שהאוצר ייעתר לבקשה שלנו ויאשר את ההתקנה באותם מעונות.

אמיר מדינה: הערכה גסה שלנו, סדר גודל של בין 10-12 מיליון שקלים אמורים לכסות את כל עלות ההתקנה, בהנחה שאף מעון סמל לא התקין.

אמיר מדינה: ואם התקינו, הסכום יירד בהתאמה.

יוסף ג'בארין: בנושא ההסתגלות קיבלנו נייר עמדה מהסתדרות הפסיכולוגים והייתי שמח לשמוע אותם, גם אם בקצרה.

יוסף ג'בארין: חמוטל יקיר איתנו?

יוסף ג'בארין: לא.

יוסף ג'בארין: או.

יוסף ג'בארין: קיי.

יוסף ג'בארין: אנחנו חותרים לסיכום, האם מבין המשתתפים בדיון יש מי שרוצה וחשוב לו להגיד כמה מילים לפני?

יוסף ג'בארין: חנן דגן מאיחוד הגנים הפרטיים בבקשה.

חנן דגן: אני רוצה כמה דברים לציין שלא - - - לגבי חוק המצלמות אני רוצה לשמוע מהמדינה האם מתכוונים לתקצב את הפרטיים בנושא המצלמות, שיגידו במפורש אם כן או לא, שנדע, כי הכל לוט בערפל.

חנן דגן: מצד שני, לגבי כל הנושא של חוק הפיקוח - - -

יוסף ג'בארין: חנן, לגבי המצלמות, הדברים נשמעו וביום רביעי בדיון נשמע התייחסות יותר מפורטת לסוגיה.

חנן דגן: או שיגידו מה קורה באמת.

חנן דגן: עכשיו, לגבי כל ההתנהלות שאנחנו רואים לכל אורך החקיקה, ראינו את זה לכל אורך חוק המצלמות, חוק הפיקוח.

חנן דגן: אנחנו איפה שהוא די באוויר.

חנן דגן: צריכים להבין, גם במשרד הרווחה וגם במדינה, אנחנו בעצם יכולים לשמש כלי בעבור המדינה כדי לבוא ולשפר את הדברים.

חנן דגן: מבחינה תקציבית אומרים 'אין תקציב, אנחנו לא יכולים לעשות', רבותיי, יש לכם את הכלי הזה ואתם לא משתמשים בו.

חנן דגן: הארגונים שמייצגים את הגנים רוצים לבוא וליצור שינוי.

חנן דגן: כל הגננות רוצות ליצור שינוי.

חנן דגן: אנחנו לא רוצים לראות את המצב הזה של האלימות, צריך להוקיע אותה ולהילחם בה בכל הכוח ואנחנו יכולים לסייע בזה, יש לנו רעיונות לשנות את כל המצב, יש לנו רעיונות ופתרונות.

חנן דגן: אנחנו ככלי שאם יבואו וישתמשו בו כדי לפתור את הבעיה, כלי שלא עולה כסף, פשוט קחו אותו.

חנן דגן: אנחנו קוראים לזה, תנו לנו את הכלים, יחד איתכם, לבוא וליצור שינוי כולל בתוך ההתנהלות הזאת.

חנן דגן: אם לא תבואו ותיקחו אותנו, לבד לא תוכלו לעשות את זה.

חנן דגן: אנחנו בעד לבוא ולקחת את זה יחד לעולם אחר, לחינוך אחר, ביד אחת נוכל לעשות פה פלאים ואנחנו קוראים לכך כל הזמן, גם למשרד הרווחה, לשרים, לחברי הכנסת, בואו תשתמשו בנו, נוכל לקחת את זה קדימה.

חנן דגן: יש לנו את היכולת לעשות את זה, יש לנו את הידע לעשות את זה, התחום הזה הוא שונה ממעונות היום המפוקחים, ובואו, אנחנו פשוט נוביל את זה קדימה.

חנן דגן: אנחנו רואים שבכל דבר באים ונוגעים במעונות המפוקחים, אם זה בתקצוב, אם זה ילדים שמגיע או לא מגיע להם, ילד עם אלרגיה, אם הוא נמצא בגן פרטי הוא ילד אחר וזה לא מגיע לו, ילד ממשפחה מעוטת יכולות, לא, אם הוא בגן פרטי זה לא מגיע לו, הרי אין לכם מספיק מעונות, בואו תשתמשו בנו ונריץ את זה קדימה, הגיע הזמן ליצור פה שינוי בכל ההתנהלות שהולכת כלפי המגזר הפרטי.

חנן דגן: אנחנו לא אויבים שלכם, אנחנו פשוט חלק מהחינוך במדינת ישראל.

חנן דגן: אני בטוח שכולכם כאן, כל חברי הכנסת, רובכם היו בגנים פרטיים כילדים, הילדים שלכם, הנכדים שלכם, די, מספיק עם העבודה שבאה וכאילו אנחנו לא קיימים.

חנן דגן: אנחנו בקושי מצליחים לבוא ולהכריז בכלל בהתנהלות מה השינוי שאנחנו רוצים.

חנן דגן: - - - קדימה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה חנן.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהדיון שיתקיים סביב הנוסח הראשוני של התקנות באמת מאפשר לפתוח את כל הנושאים הללו לדיון ציבורי ואנחנו בוועדה גם נקיים דיון סביב אותן תקנות ואז נוכל גם באמת להתעמק בסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: מיטל מכלוף מקבוצת ההורים, בעניין ההסתגלות בבקשה.

מיטל מכלוף: שלום לכולם.

מיטל מכלוף: תודה שנתתם לי את ההזדמנות לדבר.

מיטל מכלוף: אני מובילה כרגע קבוצה של מעל 5,500 הורים שכולם מודאגים ומתעסקים רק בנושא המתווה של ההסתגלות הנוכחית.

מיטל מכלוף: כמובן שיש עוד הרבה קבוצות ברשת שכמו שאמרה יו"ר נעמ"ת, כולם מתעסקים בדבר הזה ולא יכול להיות שאנחנו פחות משבוע לתחילת הלימודים ואנחנו לא יודעים מי הגננות, אנחנו לא יודעים מי הולך לטפל בילדים שלנו, אנחנו לא יכולים ללוות אותם ביום הראשון ללימודים.

מיטל מכלוף: זו הזכות שלנו וזו גם החובה שלנו כהורים לעשות את הדבר הזה.

מיטל מכלוף: יש כאן איזו שהיא אי הבנה כנראה.

מיטל מכלוף: אם אני הולכת לבדיקה רפואית עם הילד שלי ואני מחויבת ללוות אותו אז איך יכול להיות שבמקום חדש שהוא לא מכיר אני לא אוכל?

מיטל מכלוף: יש פתרונות מבחינת לעשות את זה בהסתגלות בחצר, לעשות את זה בכמה קפסולות, יש פתרונות.

מיטל מכלוף: אז שיתנו לנו לעשות את זה.

מיטל מכלוף: אי אפשר לתת לילד והורה 10 דקות או 5 דקות, שם לא נגמרת ההסתגלות.

מיטל מכלוף: שם יכולה להתחיל בעיה קשה של תחושת נטישה, פחדים, רגרסיות.

מיטל מכלוף: אנחנו ממש ממש מבקשים שבטח היום, כשכל הטיסות מתחילות לחזור, המלונות מפוצצים, הקניונים מלאים, אין שום סיבה שהורה יחד עם עוד חמישה ילדים לא יוכלו להכנס לכיתה, כי גם ככה אחר כך כולם נפגשים בקניונים.

מיטל מכלוף: אני ממש מקווה שתוכלו לקחת את הדבר הזה ולעזור לנו לפתור את זה.

מיטל מכלוף: אני מדברת בשם עצמי ובשום עוד הרבה הורים מודאגים.

מיטל מכלוף: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה מיטל.

יוסף ג'בארין: אני מניח שמה שאמרתי בתחילת הדיון, כולנו הורים ולכולנו יש ילדים, אחים וקרובי משפחה ואנחנו יודעים את החוויה המאוד ייחודית הזאת בתחילת השנה ומכאן הקריאה שלנו בהחלט להגיע למתווה מוסכם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכל המשתתפים, דיון באמת ארוך אבל היה חשוב לקיים אותו בכל ההיבטים שהיו, אני רוצה להודות לכבוד השר שהיה איתנו רוב הדיון, כמובן לאמיר ונציגי המשרד, נציגי הארגונים, נציגי משרדי הממשלה.

אסכם כך: בסוגיית ההסתגלות הוועדה קוראת למשרד הבריאות לפתוח את מתווה ההסתגלות למחשבה מחודשת, נוכח טענות הארגונים וההורים שיישום המתווה שהוצע קשה ליישום, הדרישה של ההורים במיוחד לדאוג להסתגלות ממושכת יותר, נוכח העובדה שהילדים היו תקופה ארוכה עם ההורים בצל משבר הקורונה, אפילו יותר מאשר בשנים רגילות קודם לכן.

אסכם כך: הוועדה קוראת למשרד האוצר להגיע להבנות עם מעונות היום והנהלות המעונות, אין ספק שהוועדה מסכימה שיש לשפות את המעונות על סמך ההתחייבות שניתנה אז עבור חודש יוני, וכיום הוועדה מסכימה שיש לשפות את המעונות לחודשים שאחרי יוני, בגין המצב החדש שנוצר ונמשך עד היום.

אסכם כך: הוועדה מבקשת אוזן קשבת לעמדות שמציגים הארגונים וכן המפעילים של המעונות.

אסכם כך: לגבי הנושא של פעוטות אלרגיים, הוועדה שמעה את התחייבות האוצר להבטיח תקצוב לסייעות ל-650 ילדים אלרגיים, כמובן אנחנו מברכים על ההסכמה הזאת ובהתחשב גם בהערות ששמענו בדיון, הוועדה תקיים דיון במתווה שאמור להיות קבוע וייתן את ההגנה לילדים האלרגיים בגילאי לידה-3, לרבות כמובן לתת תשובה ומענה לסוגיית העסקת הסייעות.

אסכם כך: אני מקווה שנצליח לקיים את הדיון הזה בשבועות הקרובים.

אסכם כך: אנחנו ניפגש ביום רביעי בדיונים על חוק הפיקוח וחוק המצלמות.

אסכם כך: שוב, אני מודה לכולכם.

אסכם כך: אני נועל את הישיבה.