ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 1, 2020-08-24 12:00

מרב מיכאלי: צהריים טובים לכולם, אני שמחה לפתוח את הישיבה הראשונה של ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות.

מרב מיכאלי: היום יום שני, 24 באוגוסט 2020, ד' באלול התש"ף.

מרב מיכאלי: ברוכות וברוכים הבאים.

מרב מיכאלי: התכנסו, חברות וחברים, כדי לקדם כמיטב יכולתנו, את יישום ואכיפת החוק לאיסור צריכת זנות.

מרב מיכאלי: חוק שפעמים רבות חזרנו ואמרנו - עד כמה הוא היסטורי, עד כמה הוא מהפכני, עד כמה הוא דרמטי וחשוב.

מרב מיכאלי: אנחנו יודעות שהוא כבר משנה מציאות בעצם חקיקתו, אבל כמה אנחנו בונות על זה, ובונים על זה שהוא ישנה עוד את המציאות באופן הרבה יותר משמעותי כדי שהוא יילך וייאכף, ונצליח לשנות באמצעותו שינוי תרבותי עמוק של החברה שלנו.

מרב מיכאלי: אני באמת מאמינה שכל זמן שזנות הייתה דבר שהוא מותר ולגיטימי, ונחשב מקצוע, או נחשב משהו שאפשר לצרוך אותו, זה הפך כל אישה ואישה לפוטנציה לאישה בזנות, לא משנה אם התמורה היא כסף או קידום, או כל מיני דברים אחרים שאפשר כביכול להציע תמורת שימוש מיני בגופה של אישה, או בגופו של אדם בכלל.

מרב מיכאלי: ולכן, חשיבותו של החוק הוא כל כך גדול.

מרב מיכאלי: אנחנו, למרבה הצער, נתקלות ונתקלים בקושי גדול מאוד ביישומו, ודווקא מהמשרד שאמון על אכיפתו – המשרד לביטחון פנים, שהוא משרד המשטרה, שאמור להוציא לפועל את היישום.

מרב מיכאלי: מטרתנו כאן לבדוק איפה באמת עומדות כל ההכנות.

מרב מיכאלי: צריך להגיד לפרוטוקול - החוק נכנס לתוקף ב-10 ביולי – חודש וחצי שהחוק בתוקף, ועדיין, למעשה, לא נאכף.

מרב מיכאלי: השר לביטחון פנים, למרבה התדהמה, אומר בצורה מפורשת שהוא לא יאכוף אותו.

מרב מיכאלי: התירוצים שלו, כדי לא לאכוף את החוק, הם רבים ומשתנים, כפי שיכולנו לשמוע חלקנו עכשיו גם בוועדת החוקה.

מרב מיכאלי: אני רוצה שנקבל תמונת מצב מציאותית של איפה עומדים המענים לחוק.

מרב מיכאלי: איפה עומדת המוכנות של משרדי הממשלה, וכיצד נוודא שהשר לביטחון פנים, פשוט עושה את העבודה שלו, ואת מה שהוא מחויב לעשות בחוק, ודואג שחוקי מדינת ישראל, שעברו כאן בכנסת, אכן, ייאכפו על ידי אנשים שהוא ממונה עליהם.

מרב מיכאלי: אני רוצה להתחיל עם מי שמבחינת החוק במדינת ישראל אחראית ומפקחת על יישום החוק, היא ממלאת המקום של מנכ"ל משרד המשפטים, שהיא גם האפוטרופוסית הראשית, ויש לה הרבה תארים - סיגל יעקובי.

מרב מיכאלי: נשמח לקבל ממך סקירה על איפה עומדות ההכנות, ואיפה עומד כבר היישום – כל המענים למיניהם - מה מצבם?

סיגל יעקובי: אני אתן, ברשותך, סקירה כללית, ואבקש מנציגי המשרדים לרדת לרזולוציות יותר דקות.

סיגל יעקובי: אני אגיד, מאז הדיון האחרון שהסתיים בוועדת חוקה, חלו התקדמויות משמעותיות ביישום החוק, גם בהיבט של התקנות, שלדעתי, בעצם בדקות אלה נמשך הדיון בוועדת חוקה, לאישור תקנות לפי סעיף 5 לחוק, תקנות הליכה החליפי.

מרב מיכאלי: אני הצבעתי בעד.

מרב מיכאלי: הצבענו.

מרב מיכאלי: אושר.

סיגל יעקובי: עברו, מצוין.

סיגל יעקובי: כולל המועדים, הבנתי שהמחלוקת על המועדים לכניסתה לתוקף, אם הם נפתרו זה מצוין.

סיגל יעקובי: אני אומר שמשרד הרווחה ומשרד הבריאות, עשו התקדמות משמעותית גם בהיבט המכרזי עם המענים, כולל מענים של הרחבת מרכזי הלב, הרחבה - - - איפה שלא דייקתי.

סיגל יעקובי: 16 מרכזי לב ברשויות מקומיות שונות.

סיגל יעקובי: הרחבה משמעותית של המענים במרכזים - בתל אביב, ירושלים, באר-שבע, וחיפה, כולל דירות ומרכזי הלנה.

סיגל יעקובי: סל מענים גמיש שכבר הובלתי, הוכן, ונעשה בו שימוש.

סיגל יעקובי: התקדמות במענים בשטח שנעשה בבריאות, כולל מרכזים בתחום בריאות הנפש, או מענים בתחום בריאות הנפש.

סיגל יעקובי: אני אעדכן עוד שאנחנו רואים נושא מרכזי בנושא של מענה תעסוקה, ואנחנו מנסים לקדים מענים תעסוקתיים והשמה בפועל, במיוחד, בדגש על אוכלוסיות שאנחנו מזהים אותן כבעלות קושי להשתלב בתעסוקה.

סיגל יעקובי: למשל, אוכלוסיית הטרנסים, ובוחנים גם שיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי, ועם סוגיית בוחנים עם ביטוח לאומי, ועם Social Science ישראל.

סיגל יעקובי: אני אעדכן עוד - הנושא של הקמפיין עלה בדיון הקודם.

סיגל יעקובי: ואני אעדכן, שאושרה הסטת סכום של 500 אלף שקל לטובת קמפיין.

סיגל יעקובי: העקרונות של הקמפיין כבר גובשו.

סיגל יעקובי: אנחנו בעניין של לאשר עכשיו מול ועדת חריגים והחשב הכללי את העברת הסכומים.

סיגל יעקובי: לסיום, אעדכן, שפעלנו גם להעביר סכום מסוים מהתקציב למשטרה, כדי שהיא תיערך בהיערכות שלה עם התשתית הטכנולוגית לאכיפת התקנות.

מרב מיכאלי: נתחיל ממשרד הרווחה.

מרב מיכאלי: בבקשה, נפתלי יעבץ, מנהל תחום פרויקטים.

מרב מיכאלי: בבקשה.

נפתלי יעבץ: שלום, אני ממלא מקום מנהל תחום טיפול ושיקום אוכלוסיות במעגל הזנות במשרד הרווחה.

נפתלי יעבץ: זה באמת תקן חדש שהצטרף לאור החלטת הממשלה.

נפתלי יעבץ: אנחנו גם מקדמים את התהליך המכרזי לבחירת האיש הקבוע שייכנס לתפקיד.

מרב מיכאלי: הבנתי.

מרב מיכאלי: כרגע אתה עושה את זה בנוסף לתפקיד שלך.

נפתלי יעבץ: נכון.

נפתלי יעבץ: שלושה, ארבעה החודשים האחרונים.

נפתלי יעבץ: אני אתחיל לפרוס את הקיים.

נפתלי יעבץ: אז כן, יש לנו ברחבי הארץ – אנחנו מדברים על 15 מרחבי הלב שמיועדים לקטינות וצעירות על רצף הזנות, שפרוסים ברשויות מקומיות ברחבי הארץ.

נפתלי יעבץ: אחד מהם בתל-אביב, הוא מיועד לגילאי 13-21.

נפתלי יעבץ: נותן מענה גם כיום גם לטרנסנג'דריות.

נפתלי יעבץ: בנוסף, יש לנו שלוש מרכזים לנשים בוגרות – 25 ומעלה, שגם נותנים מענים לכל הרצף, אז בעצם גם בתל-אביב, גם בחיפה וגם בבאר-שבע.

נפתלי יעבץ: המרכזים האלה הורחבו, הוספו להם מכסות במסגרת החלטת הממשלה.

נפתלי יעבץ: ממש לאחרונה, הצוות גם אישר להקצות כסף לטובת שיפוץ ובינוי בכל אחד מהמסגרות.

נפתלי יעבץ: אנחנו פשוט בביורוקרטיה של ועדות המכרזים וועדות הפטור בשביל לגלגל את זה, אבל זה נמצא בתהליך.

נפתלי יעבץ: כן ביחס למרחבי הלב האלה – זה כבר מהעדכונים הקודמים, וחשוב לזכור את זה, כי זה באמת היה ממש בחודשים האחרונים – מרחבים חדשים שנפתחו ברמת גן, בראשון לציון, מרחבי הלב.

נפתלי יעבץ: זה בנוסף למרחבים בפתח-תקווה ובחיפה, הורחבו ממודל של חמישה ימים, למודל של שבעה ימים בשבוע.

נפתלי יעבץ: אומר גם לגבי הסל הגמיש.

נפתלי יעבץ: אז באמת, הסל הגמיש פורסם לפני חודשיים.

נפתלי יעבץ: אנחנו מדברים על סך הכול הקצאה שיש שם, היא הקצאה שמספיקה לסך הכול כ-200.

נפתלי יעבץ: עד עכשיו עשרות בקשות אושרו - 40 כבר אושרו, והכספים הוקצו באמצעות הרשויות המקומיות.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר, שאנחנו בהיבט הזה, בוחנים פה שתי דברים, גם עניין, בעצם, הסל הגמיש, מוגדר לאוכלוסיות שנמצאות בתהליכי שיקום מתקדמים מזנות.

נפתלי יעבץ: אנחנו בודקים לראות הרחבה של הקריטריונים האלה.

נפתלי יעבץ: וגם ממשיכים לראות דרך להקצות את זה לא באמצעות מחלקות רווחה, כי בעצם הסל הגמיש עובר דרך מחלקות רווחה.

נפתלי יעבץ: אז באמת, מתוך ה-200, סך הכול השנתי, 40 כבר אושרו, ממשיכים לעודד הגשת בקשות, ואנחנו ממשיכים להפיץ באמצעות המפקחים והעמותות השונות אינפורמציה לגבי הסל הגמיש.

מרב מיכאלי: ברשותך, אני עוצרת אותך, להבין במונחי תקציב.

מרב מיכאלי: כמה כסף - הרי ב-2019 הועבר לכם כל הכסף, וחלק הוחזר, שלא נעשה בו שימוש.

מרב מיכאלי: ואז, ל-2020, להבנתי הוקצו לכם כל ה-30 מיליון שקל.

מרב מיכאלי: אז, השאלה היא - האמנם הוקצה כל הכסף?

מרב מיכאלי: ושנית, איפה אתם עומדים בתחום ניצול התקציב הזה.

מרב מיכאלי: כמה מתוכו באמת ייעשה בו שימוש.

נפתלי יעבץ: אכן הוקצו הכספים.

נפתלי יעבץ: מראש, זה לא 30 מיליון ממשרד הרווחה.

נפתלי יעבץ: זה 30 מיליון, שמשם, מסתמא, מתגלגל למשרדים האחרים.

נפתלי יעבץ: אני לא יודע לבוא ולומר כרגע את הנתון הזה, אני אשמח להעביר את זה מסודר.

נפתלי יעבץ: אני כן אומר, שאנחנו פשוט עובדים לפי הסעיפים השונים בהחלטת הממשלה, שכל סעיף הגדיר לנו את דרכי פעולה מסוימים.

נפתלי יעבץ: אני אומר לגבי המכרז.

נפתלי יעבץ: בגדול, ברור לנו, שמן הסתם הניצול בפועל יהיה מרגע ההפעלה של המענים שבמסגרת המכרז הזה.

מרב מיכאלי: לגבי המכרז, הבנתי שיש איתו בעיה שלא ניגשו אליו, כי תנאי הסף הכלכליים היו נמוכים מדיי.

נפתלי יעבץ: כן.

נפתלי יעבץ: בשמחה, איזה נושא שתרצי להתמקד, גברתי.

מרב מיכאלי: המכרז, שאני מבינה שלא ניגשו אליו.

נפתלי יעבץ: אז ככה.

נפתלי יעבץ: אנחנו פרסמנו בתחילת יולי, מכרז גדול, שכולל הרבה מענים, כולל גם מענים לאוכלוסיית טרנסיות, שבעצם יש שם גם הלנת חירום, וגם שמונה דירות.

נפתלי יעבץ: ארבע דירות רגילות, ארבע דירות יותר אינטנסיביות.

נפתלי יעבץ: זה בעצם עלה מתוך שיח והמרה של הוסטל, שהיה מוגדר לאוכלוסייה הזו, במקום זה, בדירות שהן יותר עצמאיות.

נפתלי יעבץ: בנוסף, אשכול מענים בירושלים, ואשכול מענים בתל-אביב.

נפתלי יעבץ: כל אחד מהם הרבה מאוד מענים, כשהמכרז הזה בסך הכול עומד על כ-17 מיליון.

נפתלי יעבץ: יום חמישי האחרון, נסגרה תיבת ההצעות.

נפתלי יעבץ: לצערנו, באמת, לא ניגשו מציעים, וזאת על אף שאנחנו עומדים עד מעל לשש עמותות שונות שהתעניינו במכרז לאורך התהליך.

נפתלי יעבץ: שלחו שאלות הבהרה, קיימו אתנו שיח במסגרת עמותה וכו'.

נפתלי יעבץ: מיד אחרי שנסגרה התיבה, ביצענו תחקיר למול כל העמותות השונות.

נפתלי יעבץ: אנחנו עדיין מקיימים דיוני עומק בתוך המשרד בשביל להבין את זה.

נפתלי יעבץ: אבל כן, הסיבות הן מגוונות, זה לא רק הסיבה שגברתי ציינה, זו גם סיבה משמעותית - חסמים שמונעים מעמותות קטנות, או ממה שנקרא – עסקים קטנים כביכול להתמודד על המכרז, גם מהיבטים גיאוגרפיים שהם יחסית מינוריים, אבל כן יכולים לאפשר דיוקים יותר משמעותיים במתן השירותים.

נפתלי יעבץ: כמו למשל - הגדרה של תל אביב והסביבה, ולא תל-אביב העיר עצמה, כך שאפשר לאפשר הקמה של מענים ספציפיים גם בסובב תל-אביב, ולנסות ככה לעודד מציעים.

נפתלי יעבץ: אנחנו כן מקיימים דיונים.

נפתלי יעבץ: התחלנו אתמול באופן אינטנסיבי במהלך השבוע הזה, בשביל לנסות לראות איך אנחנו מסיימים כמה שיותר את החסמים האלה, ופועלים לפרסום מחודש של המכרז בהקדם האפשרי.

נפתלי יעבץ: אני כן יכול לומר, שבהיבטים השונים, יש בתוך המכרז, הרבה מאוד אשכולות, הרבה מאוד מודלים.

נפתלי יעבץ: אנחנו ננסה גם בהיבט של עמותות קטנות וכו', לראות איך אנחנו מפרידים כמה שיותר מודלים, מאפשרים לעמותות מסוימות להתמודד על מודלים מסוימים בלי מעורבות במודלים אחרים, וככה לנסות לעדכן את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: האם ברור שגם אתם תצטרכו להעלות את הסכומים שהם נדרשים, או שיותר נכון מוקצים במכרז הזה?

נפתלי יעבץ: אנחנו נעבור מן הסתם על המפרט לעומק, למעט, מפעיל אחד שהתייחס להיבטים ופערים מבחינה תקציבית.

נפתלי יעבץ: מפעילים אחרים התייחסו לפערים בהיבטים אחרים.

נפתלי יעבץ: אנחנו נעבור לעומק על כל אחד מהדברים האלה.

נפתלי יעבץ: אני, מן הסתם, אעלה את זה לדיונים עם אגף תקציבים.

מרב מיכאלי: תוך כמה זמן?

מרב מיכאלי: דבר אתי בלוחות זמנים.

מרב מיכאלי: מתי אתה חושב?

נפתלי יעבץ: ביום חמישי, נסגרה תיבת ההצעות, וגילינו את ההפתעה שאין הצעות.

נפתלי יעבץ: התקווה היא תוך שבועיים, שלושה שבועות גג, להגיע לפרסום מחדש.

נפתלי יעבץ: אין לי שום רצון לעכב את זה, אבל אני כן רוצה לעשות שיח משמעותי במהלך השבועות האלה, לראות איך אנחנו מדייקים את זה, איך אנחנו מאפשרים לכמה שיותר גופים מפעילים.

מרב מיכאלי: הנקודה היא ברורה.

מרב מיכאלי: בוא נסכם היום ה-24 באוגוסט.

מרב מיכאלי: אז נסכם שב-15 בספטמבר אתם מיידעים את הוועדה לגבי הוצאה מחודשת של המכרז?

נפתלי יעבץ: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

נפתלי יעבץ: תרצי התייחסות לנושאים נוספים?

נפתלי יעבץ: זה לא רק המכרז.

מרב מיכאלי: ברור.

מרב מיכאלי: אם יש דברים אחרים שיש בהם בעיות ואנחנו יכולות לסייע בהם...

נפתלי יעבץ: אני אתן איזשהו עדכון סטטוס רוחבי כזה.

נפתלי יעבץ: אני אומר לגבי הסל הגמיש.

נפתלי יעבץ: כפי שאמרנו, כבר 40 בקשות מתוך ה-200 אושרו.

נפתלי יעבץ: ממשיכים לעודד הגשת הצעות.

נפתלי יעבץ: לגבי הדירות לאימהות וילדיהן – כמו שהוגדר בהחלטת הממשלה.

נפתלי יעבץ: אז הדירות האלה, סוף סוף, סיימנו את כל התהליכים של היישובים הביורוקרטיים, אנחנו ממש נערכים להפעלה, ביחד עם ד"ר ענת גור.

נפתלי יעבץ: אלה דירות שיופעלו החל מחודש ספטמבר.

נפתלי יעבץ: במקביל, אנחנו מקדמים מיזם משותף עם עמותת אל"ם, על הסעיף של מעטפת בליווי פרטני של צעירים וצעירות שנמצאים בתהליכי שיקום מזנות.

נפתלי יעבץ: מיזם משותף – אם בסופו של דבר יאושר, אז יגיע בסביבות 3.7 מיליון שקל.

נפתלי יעבץ: בנוסף, כל תכניות המניעה, אנחנו מקדמים מהלך שלם עם ד"ר אדווה ברקוביץ, ועמותת "תודעה", לגבי מערך של תכניות מניעה, צמצום, זיהוי מוקדם ואיתור של אוכלוסיות שבסיכון לזנות.

נפתלי יעבץ: לגבי הסעיף של הכשרה מקצועית, והדרכת הצוותים.

נפתלי יעבץ: חשוב לי לציין, שביצענו תהליך של מיפוי מכל המרכזים הקיימים, כל העו"סים ומנהלי המרכזים ענו על זה.

נפתלי יעבץ: אנחנו הולכים לצאת ביחד עם בית-הספר המרכזי של המשרד, לקורס ייעודי לטיפול באוכלוסיות בזנות.

נפתלי יעבץ: במסגרת הקורס הזה, ממש בימים הקרובים, אנחנו אמורים לסגור על מרכז הקורס.

נפתלי יעבץ: ובמסגרת הקורס, אנחנו, מן הסתם, נרצה לשלב כמה שיותר מידע מקצועי גם מהשטח, גם מהמטה, ביחס לאוכלוסיות נחותות, כמו מן הסתם - טרנסיות, מגזר ערבי, מגזר חרדי, כל הזנות מקבלת צבעים שונים בכל אחד מהמגזרים.

נפתלי יעבץ: ברגע שאנחנו נקדם, נתחיל עם ההוצאה של הקורס הזה, אז, מן הסתם, הרבה עוד מן הגורמים שנמצאים כאן בזום גם נהיה איתם בקשר.

נפתלי יעבץ: זה בגדול.

מרב מיכאלי: יש לי רק שאלה אחת אליך.

מרב מיכאלי: יושבות אתנו כאן גם רוני לוי וגם לינור אברג'יל, ונמצא אתנו בזום, לדעתי, אלישע אלכסנדר.

מרב מיכאלי: כולנו מאוד מודאגות ומודאגים מהמענים הקונקרטיים שנדרשים לקהילת הטרנסיות, והטרנסים.

מרב מיכאלי: אני אשמח אם אתה תיתן מלה איפה נמצאים המענים האלה.

נפתלי יעבץ: אומר בהיבט הזה, אם אנחנו מתייחסים למענים לטרנסיות שאינן ברצף הזנות, כי יש את המענים הרגילים של משרד הרווחה.

נפתלי יעבץ: במענים הקיימים של משרד הרווחה, בתוך המסגרות, יש מיעוט של מסגרות שיכולות לתת מענה גם לטרנסיות בזנות.

נפתלי יעבץ: כמו למשל, לב 24/7, ולא רק זה שהן יכולות, הן נותנות בפועל.

נפתלי יעבץ: אנחנו יודעים בפועל על נשים טרנסיות שמקבלות מענה במקומות האלה.

נפתלי יעבץ: אני כן יכול לומר, שאנחנו כולנו יודעים ומסכימים שצריך לספק את המענים לקהילה הזאת באופן מדויק, ולכן, הן גם הוכנסו בתוך המכרז, בשביל רצון להפעיל מסגרות חדשות.

נפתלי יעבץ: אבל אני כן אומר, שבמקביל, נכון להיום, עד שהסתיים התהליכים המכרזיים, כן אפשר לקבל מענה במסגרות הקיימות.

נפתלי יעבץ: אין מצב של תפוסה מלאה, או מישהי שפנתה ודפקה בדלת, ואמרו לה - לא, את לא יכולה לקבל מענה.

נפתלי יעבץ: באמת, האמירה היא שלפחות כרגע, אם יש מישהי שבאמת רוצה לפנות, ולקבל סיוע, היא תוכל לקבל סיוע כבר עכשיו.

נפתלי יעבץ: בהחלט, אנחנו גם מסכימים, וזו הסיבה שזה מוצא בתוך המכרז הגדול שצריך לפתח את המענים הספציפיים הייעודיים לאוכלוסייה הזאת.

נפתלי יעבץ: יחד עם זאת, כרגע, אני כן יודע, גם על כאלה שמגיעות ומקבלות שירותים מהמענים הקיימים.

מרב מיכאלי: הבנתי.

מרב מיכאלי: תודה רבה נפתלי.

מרב מיכאלי: בבקשה, יעל גור, ממשרד הבריאות.

יעל גור: אני יכולה להעלות שקף, ואז יהיה יותר קצר וברור.

יעל גור: קודם כל, מה שבכחול זה או כבר פועל, או יוצא לדרך או-טו-טו.

יעל גור: מה שלבן למטה, מצריך מאתנו הרבה יותר עבודה.

יעל גור: אתחיל בתכלת.

יעל גור: הסדרה מניעתית לנוער ולצעירים במצב סיכון בהיקף של 500 אלף שקל בשנה.

יעל גור: 200 – בהחלטת הממשלה, ניתנו למשרד הבריאות, ו-300 הועברו בהעברה בין גגות ממשרד הרווחה.

יעל גור: פרויקט שכבר פעל ב-2019, בהיקף של 200 אלף, והסתיים בשנת הכספים הזאת בכל הסכום הזה.

יעל גור: אני אגיד שאנחנו מגיעים למסגרות של נוער בסיכון וצעירים במסווה סיכון – אל"ם, ועוד הרבה מסגרות אחרות שבחסות הנוער.

יעל גור: עושים שם עבודה גם עם הצוותים וגם עם הנוער ועם צעירים.

יעל גור: פרויקט הורית שעובדת בהיקף של 50 אלף שקל, עוזרת להוציא את כל המכרזים האלה עם 11 המנחות לפועל לשווק את הפעילות, להאריך אותה יחד עם הגורמים המקצועיים ולקדם עשייה של כל שאר השורות שנמצאות כאן.

יעל גור: כי גם אני, כמו נפתלי, עושה את זה בנוסף לתפקידי כמנהלת, זה לא שיש כאן דמות במשרד הבריאות שעושה רק את העבודה הזאת כבסיס להחלטת הממשלה.

יעל גור: אז יש לי גם את העזרה של הפרוייקטורית.

יעל גור: אנחנו עושים הכשרות לצוותי בריאות באמצעות חידוש הבתים של תקציב הכרזת הממשלה מהשנה שעברה, הצלחנו לייעד חלק מהעודפים לעבודה השנה.

יעל גור: הכשרת צוותי בריאות מתבצעת באמצעות עמותת חוש"ן, שכבר חתמה על הסכם התקשרות, בימים אלה יוצאת לדרך.

יעל גור: הסכם נוסף בדרך להיחתם עם עמותת גיל"ה, להעצמה טרנסית, והוא מיועד לעבודה עם מתנדבים ועובדים בארגוני הלהט"ב, כיצד לעבוד בצורה מתאימה יותר לאנשים טרנסיים במצבי משבר.

יעל גור: על הפרויקטים האלה מנצחת מירי כהן, שגם היא עובדת בתחום הזה אצלנו.

יעל גור: ניהלה בשנה שעברה את פרויקט - - - וטרנס.

יעל גור: חוץ מזה, אנחנו ממשיכים מחקר בנושא צרכי בריאות ורווחה של אנשים מהקשת הטרנסית, שגם הוא התחיל בשנה שעברה, וממשיך השנה.

יעל גור: זה ככה 250 אלף, ששחזרנו את העודפים השנה.

יעל גור: במסגרת עוד מה שאנחנו עושים – אנחנו מפעילים מאתר זרועות זנות שעוזר כרגע למרפאות ניידות בחיפה, ובתל-אביב, נמצאות זרועות זנות שאנחנו לא מצליחים להגיע אליהם, בגלל ההשתנות שכבר אנחנו רואים בשטח.

יעל גור: אנחנו מקבלים כתובות שהניידות מגיעות אליהם, ומצליחות לייצר קשרים עם נשים, בעיקר שעובדות בבתי בושת, ובדירות דיסקרטיות, ומציעות להן להיבדק אצלנו, וגם להיות בקשר.

מרב מיכאלי: הבנו, שהייתה בעיה עם הניידת בירושלים.

יעל גור: אגיע לניידות בירושלים.

יעל גור: טיפול בהתמכרויות מחומרים פסיכו-אקטיביים ומצריכת זנות, זה טיפול מאזן לנשים שהן עם תחלואה כפולה.

יעל גור: יש פעילות ברטורנו, שמיועדת להתמכרות לצריכת זנות.

יעל גור: יש את הפעילות ב"לצידך", שמיועדת לגמילה מחומרים פסיכו-אקטיביים, לנשים, ולטרנסנג'דריות.

יעל גור: יש את הפעילות לנשים שמתמודדות עם תחלואה כפולה – חלה התקדמות משמעותית, וזה ייצא לדרך כנראה כבר אחרי החגים.

יעל גור: "לצידך" ו"רטורנו" גם כמובן עובד.

יעל גור: במסגרת החלטת ממשלה, התחייבנו להוסיף 10 עובדים סוציאליים לתגבור המרפאות הניידות.

יעל גור: היום פועלות בתל-אביב ובחיפה.

יעל גור: בימים אלה, נחתם החוזה עם עיריית ירושלים, ובדרך להיחתם החוזה עם עיריית באר-שבע, וכך נפעיל ארבע מרפאות ניידות בארבע ערים.

מרב מיכאלי: כמה זמן ייקח עד שהן באמת יפעלו?

יעל גור: בירושלים, זה נמצא כרגע בסבב חתימות בעיריית ירושלים.

יעל גור: באר-שבע – אני מניחה שאחרי החגים ייחתם הסכם.

יעל גור: ברגע שייחתם הסכם נוסף עם וולפסון, אנחנו נוכל לתגבר בעשרה עובדים נוספים.

יעל גור: אני רוצה להזכיר שעשרת העובדים הסוציאליים – מיועדים חמישה מהם לטיפול בזנות שמתקיימת מחברה ערבית, וחמישה נוספים לזנות באוכלוסיית הלהט"ב, בדרך כלל, אנשים טרנסנג'דרים.

יעל גור: זה ייתן לנו במרפאות הניידות יותר כוח אדם לעשות את מה שאנחנו עושים היום, ושנקרא הרחבת המענים הקיימים.

מרב מיכאלי: אני רוצה שני דברים לבקש.

מרב מיכאלי: תעבירו את הפירוט המרשים לוועדה.

מרב מיכאלי: בואי נסכם על מועד הפעלה של שתי המרפאות הניידות בירושלים ובבאר-שבע?

יעל גור: מועד שאנחנו מעדכנות?

יעל גור: מתי שתגידי נעדכן.

מרב מיכאלי: שאלתי כמה זמן זה ייקח – נתת לי עוד כל מיני תשובות כאלה.

מרב מיכאלי: אז תני לי מועד שבו את רוצה לדווח לוועדה.

יעל גור: אשמח לדווח בעוד שבועיים, אני מניחה שסבב החתימות ייגמר עד אז בירושלים.

מרב מיכאלי: בואי נקבע ב-10 בספטמבר.

מרב מיכאלי: נחכה מכם לעדכון על התאריך שמתחילות המרפאות הניידות לפעול.

יעל גור: בסדר גמור.

יעל גור: בעוד שבועיים אעדכן.

יעל גור: אשלים את העדכון לגבי הפרויקטים שהיה לנו יותר קשה להניע אותם קדימה, בגלל העומסים שאנחנו עומדים בהם בשירותי בריאותה ציבור בתקופה האחרונה, והזמינות של הגורמים שאמורים לסייע המשפטיים והאדמיניסטרטיביים בשירותים לבריאות הציבור.

יעל גור: באמת, זה משהו שלא הצלחנו להגיע אליו להפעיל מרפאה ניידת באילת.

יעל גור: להקים את המרפאה בנגב, מה שאנחנו קוראים בינתיים, שם זמני, לוינסקי-נגב, היינו במגעים עם עיריית באר-שבע, שהחליטה לא לקחת את החסות, כמובן, בתקצוב משרד הבריאות, החליטה לא לקחת את החסות על השרות הזה.

יעל גור: פנינו לאוניברסיטת בן-גוריון, היה שם רצון, אבל הם רוצים שאנחנו נאתר עמותה שתפעיל את המרפאה בנגב, בבאר שבע כנראה, והם האוניברסיטה ייתנו את החסות האקדמית.

מרב מיכאלי: למה לא אחת המועצות האזוריות של הנגב?

יעל גור: גם במסגרת החלטת ממשלה הוגדר באר-שבע, ובאמת, חשבנו שזה שיהיה נכון, כי באר-שבע, גם מבחינת תחבורה היא מאוד נוחה.

יעל גור: חשבנו שזה ראוי, כי קיימים שם שירותים שהרווחה מפעילים, בשבילך, אז רצינו לעשות איחוד כזה של הגורמים המקצועיים.

מרב מיכאלי: אז איך יכול להיות שעיריית באר-שבע יכולה להגיד שהיא מחליטה לא לקחת את זה, אני לא כל כך מבינה.

מרב מיכאלי: אז מי האלטרנטיבות אם כך?

יעל גור: עיריית באר-שבע, לא אומרת אנחנו מתנגדים שזה יהיה בבאר-שבע.

יעל גור: הם לא רוצים להפעיל את זה.

יעל גור: מי האלטרנטיבה?

יעל גור: מה שאני ממתינה, זה שיאשרו לי לצאת במכרז.

יעל גור: המכרז יהיה לאיתור עמותה שתפעיל, זה יכול להיות הוועד למלחמה באיידס, זה יכול להיות עמותת ער"ן.

יעל גור: זה יכול להיות האגודה לתכנון המשפחה.

יעל גור: בסך הכול, עמותה שיש לה משאבים וניסיון, שהיא יכולה בהפעלה של שירות, עם זיקה לנושאים של תחלואה בטיפול באנשים על רצף הזנות של התערבות בשעת משבר.

יעל גור: היא תקבל את הכסף, ותקים את הדבר הזה, כמובן, בפיקוח שלנו, ובליווי מקצועי שלנו, עם הרבה רצון טוב של מרכז האיידס בבית חולים סורוקה, ואוניברסיטת בן-גוריון, בית הספר למדעי הבריאות.

יעל גור: זאת אומרת, יש תשתית נהדרת לעשות את זה בבאר-שבע.

יעל גור: גם צריך להגיד שהשירותים של הרווחה לטיפול בזנות קיימים בבאר-שבע והם מוצלחים.

מרב מיכאלי: קווים לדמותה של הפרטת בריאות הציבור.

מרב מיכאלי: הקווים העגומים לדמותה של הפרטת בריאות הציבור.

יעל גור: גם ניידת באילת – מרפאה ניידת באילת שיש לרכוש, ולייצר התקשרות עם גורם נוסף שיפעיל שם את השרות.

יעל גור: אבל את יודעת, הקווים לדמותה של ההפרטה קשורים גם בזה שהאוצר לא נתן לנו אפילו תקן אחד להפעיל את כל השירותים האלה.

יעל גור: אם היינו מקבלים תקנים, היינו מצליחים להפעיל את השירותים, כמו בלשכות הבריאות בחיפה, ובתל אביב – לא קיבלנו אפילו רבע תקן.

יעל גור: אז איך אפשר לעשות פעילות בלי להפריט אותה?

יעל גור: כשכתבנו את ההמלצות, אמרנו, אנחנו צריכים שבעה מיליון שקל, או תקציב הרבה יותר קטן, פלוס עשרה תקנים.

יעל גור: ואז היינו יכולים, אגב, גם הרבה יותר מהר, בלוח זמנים הרבה יותר מהיר.

יעל גור: כי כשיש תקנים, אפשר להעסיק עובדים.

יעל גור: אבל כשאת מנסה לשכנע עירייה לא לפחד מסטיגמה של שירות כזה או אחר, זה לא פשוט.

מרב מיכאלי: תודה רבה יעל.

מרב מיכאלי: עו"ד דינה דומיניץ, מתאמת את המאבק בסחר בבני-אדם, תני לנו את תמונת מצב איפה שאת מסתכלת על הדברים.

דינה דומיניץ: שלום לך, שמענו באמת מגורמי המקצוע, גם ממשרד הרווחה וגם ממשרד הבריאות, את הסטטוס של העדכון של המענים.

דינה דומיניץ: אני רציתי להתייחס ברמה היותר כללית, גם מתוקף ההיבטים המקצועיים שלי כמתאמת המאבק לסחר בבני אדם, וגם כמרכזת הוועדה הבין-משרדית ליישום החוק והחלטת הממשלה.

דינה דומיניץ: אני רוצה להזכיר, שלמעשה, התפיסה של המחוקק, וגם של הממשלה, במהלך המשולב הזה שנעשה - איסור צריכת הזנות בחוק, והמענים והסיוע לאוכלוסיות שרוצות לצאת מהזנות, או שנמצאות בזנות, נעשה מלכתחילה מתוך מחשבה שמדובר בתהליך, ושלמעשה, שצד בצד – צד אחד לצד השני חייבים להיות, ולא שכל המענים, בעצם, יושלמו, ואז רק תוכל להתחיל בעצם האכיפה.

דינה דומיניץ: זאת הייתה התפיסה.

דינה דומיניץ: ולכן, גם התקציבים שניתנו, ניתנו לאורך שלוש שנים – 30 מיליון שקלים בשנה לכלל המשרדים המשתתפים כמובן.

דינה דומיניץ: כאשר חלק היה לפני כניסת החוק לתוקף, כדי שאפשר יהיה כבר להיערך בלהרחיב את המענים, ולהקים חדשים שנדרשים.

דינה דומיניץ: אבל, יש שם עוד שנתיים, שאנחנו עדיין בעצם אמורים להמשיך, ולפתח את המענים בהתאם לתכנית.

דינה דומיניץ: כל שנה גם יש תכנית מה אמורים לפתח ולקדם.

דינה דומיניץ: כך, שבאמת, התפיסה לא הייתה שהכול אמור להיות מוכן, ונחכה, ורק אז תתחיל האכיפה.

דינה דומיניץ: זה, למעשה, מה שאנחנו מנסים לעשות ולקדם עכשיו את שני הדברים הללו.

דינה דומיניץ: כמובן, כמו שנאמר גם בוועדה הקודמת שהיינו, וגם על ידי אנשי המקצוע עצמם, המצב לא אופטימלי.

דינה דומיניץ: היינו רוצים להיות במקום יותר טוב, ואנחנו לא יכולים להתעלם מזה שהיה לנו ממשלת מעבר לתקופה כל כך ארוכה.

דינה דומיניץ: בחירות חוזרות ונשנות.

דינה דומיניץ: העדר תקציב מדינה כמובן, כל הקשיים האלה עיכבו ומעכבים את הדברים.

דינה דומיניץ: אבל אנחנו כן נמצאים במצב שבו בהחלט כן יש מענים שקיימים.

דינה דומיניץ: כן יש סיוע רחב יותר ממה שהיה בעבר.

דינה דומיניץ: אנחנו חושבים שזו נקודת הזמן הנכונה שצריך בעצם תחושה שהיא גם תביא את האוכלוסיות שנמצאות בזנות, לנצל יותר טוב את המענים ולבקש לקבל אותם.

דינה דומיניץ: עוד דבר שרק חשוב לי להגיד.

דינה דומיניץ: זה באמת לחזור ולהזכיר שמדובר בהוראת שעה.

דינה דומיניץ: בדיוק בגלל שהיו הרבה חילוקי דעות טרם החוק, ואנחנו לא היינו בטוחים מה תהיה ההשפעה, ולכן, אנחנו גם מלווים את החוק וביישום של החלטת הממשלה במחקר מלווה שעומד לצאת לדרך עכשיו במחשבה רבה שהושקעה פה, בצוות היגוי בין-משרדי של כל המשרדים הרלבנטיים, ושישבו וחשבו מה הדברים שאנחנו רוצים לפקח, ללוות - בין אם זה הסדנה החלופית, בין אם זו ההתנהלות של המשטרה מול האוכלוסיות בזנות בזמן האכיפה, בין אם זה היקפי האכיפה, ובין אם זה המענים שניתנים, האיכות שלהם, והטיוב שלהם.

דינה דומיניץ: כמובן, אם לא תהיה אכיפה, אנחנו לא נוכל באמת למדוד כמו שצריך את כל ההיבטים האלה.

דינה דומיניץ: עוד דבר שזה מאפשר לנו התהליך הזה, זה באמת, לשנות תוך כדי.

דינה דומיניץ: חשוב לומר שלא כל החכמה נמצאת אצלנו.

דינה דומיניץ: מה גם שאנחנו כן מתייעצים, וכן יושבים ביחד עם הגורמים, ואנחנו נמשיך לעשות את זה, כי זה חיוני לשמוע את כל האוכלוסיות עצמן, ואת ארגוני הסיוע – אין דרך אחרת.

דינה דומיניץ: אבל, המחשבה היא, שאנחנו נצטרך לשנות, ולהתאים תוך כדי.

דינה דומיניץ: אם אנחנו עכשיו נשלים את הכול, יכול להיות, שכאשר נתחיל בעצם ביישום של האכיפה, אנחנו נגלה שהמענים שחשבנו שהם המתאימים והמושלמים ביותר, הם בעצם לא.

דינה דומיניץ: התהליך הזה, והתהליך ההדרגתי והזהיר והמלווה הזה, בעצם, מאפשר לנו לקדם ולהתאים את המענים תוך כדי כל הזמן בתיאום ובשיח.

דינה דומיניץ: תודה רבה.

דינה דומיניץ: אני יודעת שעוזר המנכ"ל גם מבקש להתייחס.

מרב מיכאלי: אני יודעת.

מרב מיכאלי: אבל פשוט משום שאנחנו קצת לחוצות בזמן, חשוב לי לשמוע את המשרד לביטחון פנים, ולהבין ממנו.

מרב מיכאלי: בבקשה.

מרב מיכאלי: בוסנה מהרט דסה, את מייצגת את המשרד, ואת תסבירי לנו, יותר נכון, בואי נהיה אופטימיות, ותספרי לנו שאתם מיד פותחות ופותחים באכיפה?

בוסנה מהרט דסה: אני רוצה לוודא אם המשנה למנכ"ל נמצא אתנו.

בוסנה מהרט דסה: אם כן, אולי פשוט לקבל את זכות הדיבור.

בוסנה מהרט דסה: טוב, אז אני אציג את העמדה.

בוסנה מהרט דסה: אני בוסנה מהרט דסה, מנהלת מחלקה בכירה ייעוץ משפטי, המשרד לביטחון פנים.

בוסנה מהרט דסה: השר לביטחון הפנים, שם דגש על נושא של שיקום וטיפול, וחינוך והסברה לציבור הרחב, שזה בעצם חלק של המהלך המשולב.

מרב מיכאלי: הכול בסדר, רק לא בתחום סמכותו.

מרב מיכאלי: מצוין.

בוסנה מהרט דסה: רק כדי להשלים.

בוסנה מהרט דסה: השר, הוא בעל הסמכות להסמיך את המפכ"ל, למנות שוטרים, בשביל לאכוף את החוק.

בוסנה מהרט דסה: לפני שהוא מסמיך את המפכ"ל, הוא מבקש לדעת.

בוסנה מהרט דסה: הוא מקבל פניות בלשכה שלו.

בוסנה מהרט דסה: כשיש צורך אמיתי, כשיש בעיה אמיתית בשטח, שהמענים שמפורטים בהחלטת הממשלה, יש באמת התקדמות, אבל לא ממש, כשיש מענים שעוד צריך להשלים.

בוסנה מהרט דסה: כשיש מענים שעוד צריך לפקח, וזה לא מספיק, וזה לא נותן צורך.

בוסנה מהרט דסה: השר מודאג מזה, הוא מקבל פניות.

בוסנה מהרט דסה: הוא שומע את נציגי השטח, ורוצה לדעת שלפני שהוא פועל - אכן יש מענה.

בוסנה מהרט דסה: שלא ייווצר מצב שאוכלוסיות שנמצאות במגע עם זנות, בסוף, ייפגעו.

בוסנה מהרט דסה: באמת, החוק הזה בא להגן עליהם בסוף.

בוסנה מהרט דסה: אנחנו רוצים לשמור על האוכלוסייה הזאת.

בוסנה מהרט דסה: נראה לי שזו המטרה שבשבילה גם חוקק החוק.

בוסנה מהרט דסה: אם אנחנו רוצים בסוף להשיג את המטרה, בואו ניתן את הדגש כרגע, ניתן פול גז, נעבה את המענים, ובזה - טיפול, שיקום, חינוך, ואחרי זה, אני מניחה, שהשר לביטחון הפנים, יחתום על הצו שמסמיך על המפכ"ל.

בוסנה מהרט דסה: הדאגה של השר, היא דאגה אמתית.

מרב מיכאלי: את מניחה שהוא יחתום על הצו.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: עו"ד דסה, אני מאוד מודה לך.

מרב מיכאלי: את העברת את ההתרגשות של השר בצורה מאוד אותנטית, אבל רק העניין הוא שזה פשוט לא בתחום סמכותו.

מרב מיכאלי: לשר אין שום סמכות להחליט מתי הוא מוציא לפועל אכיפה של חוק מדינה שעבר בכנסת, נשקלה גם עמדתו, אבל גם עמדות אחרות ואחרים לגבי דחיית יישום החוק, והוחלט שלא לדחות אותה.

מרב מיכאלי: החוק עבר, החוק בתוקף.

מרב מיכאלי: חובה על השר לביטחון פנים לעשות את העבודה שלו, ולאפשר למשטרה לאכוף את החוק.

מרב מיכאלי: אני רוצה לשאול אותך, לילך, מייעוץ וחקיקה - - -

בוסנה מהרט דסה: גברתי, ברשותך, תני לי להשלים.

בוסנה מהרט דסה: אני הייתי חברה בצוות הבין-משרדי, בראשות מנכ"לית משרד המשפטים.

בוסנה מהרט דסה: ליוויתי את תהליך החקיקה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, לאורך כל הדרך הייתה הבנה, שאכיפת איסור צריכת זנות, באה יד ביד עם שיפור בטיפול.

בוסנה מהרט דסה: מעולם לא דובר על יציאה לדרך שאין מספיק מענים לבעיות שעולות מהשטח.

בוסנה מהרט דסה: אם תתני לי ברשותך, אני אפרט פה.

מרב מיכאלי: אני מצטערת, אין צורך.

מרב מיכאלי: התשובה היא לא.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: עו"ד דסה, אני מתנצלת.

מרב מיכאלי: אנחנו כולנו קראנו את המכתב של השר.

מרב מיכאלי: ראינו את הציטוטים.

מרב מיכאלי: יותר מזה, כל הגורמים האלה, וכל המשתתפות האלה, גם הן ליוו את החוק בוועדת החוקה.

מרב מיכאלי: חלקנו היינו חתומות עליו כבר מהכנסת ה-19, על גלגוליו השונים.

מרב מיכאלי: אז אנחנו, איך לומר, יודעות במה מדובר.

מרב מיכאלי: אבל צריך לי שגברתי לא הקשיבה, משום שניתן פה פירוט מאוד מדוקדק של הדברים שכבר פועלים.

מרב מיכאלי: וככל שאכן התמונה היא לא מושלמת, היא לחלוטין תמונה של מענים שנמצאים כבר בתוך תהליך של פעולה, ומענים שניתנים גם מבחינת הממסדים, וגם מבחינת מי שפונות ומקבלות תשובה.

מרב מיכאלי: אני מקווה שגברתי הקשיבה, ותוכל להעביר את המסר לשר.

מרב מיכאלי: אבל כך או כך, כמו שאמרתי, זה לא בתחום אחריותו.

מרב מיכאלי: לילך וגנר, ייעוץ וחקיקה.

מרב מיכאלי: אני, הפרשנות שלי לחוק העברות המינהליות, ההסמכה הנדרשת, היא לא יכולה – זאת אומרת, אל"ף, ודאי שכוונת המחוקק לא הייתה למנוע יישום ואכיפה של חוק באמצעות מניעת צו - זה נראה לי באמת מובן מאליו.

מרב מיכאלי: אבל יתרה מזאת, המצב שמדובר בו, או יותר נכון, העבירה שמדובר בה, היא עבירה בחוק, היא לא בתוספת.

מרב מיכאלי: השאלה היא, האם בכלל נדרש צו כזה, או שאנחנו יכולות לדרוש מהמשטרה להתחיל לאכוף את החוק בלי לחכות לצו של השר אוחנה, שמשום מה, מנסה לחבל בחוק הזה, בכל דרך אפשרית.

לילך וגנר: שלום, אני מאוד שמחה על דיון המעקב הזה.

לילך וגנר: דילגנו בין דיונים, ועסקנו בהיבטים שונים של החוק היום.

לילך וגנר: עמדתנו היא שנדרש צו.

לילך וגנר: נדרש צו של הסמכה של שוטרים.

לילך וגנר: סמכויות פיקוח, הן לא סמכויות אופייניות לשוטרים.

לילך וגנר: לשוטרים, מוקנות בחוק סמכויות אכיפה.

לילך וגנר: הסמכויות שנדרשות כדי לאכוף קנסות מינהליים, ואנחנו גם נתקלנו בזה עכשיו בתקופת הקורונה, דורשות הסמכה קונקרטית.

לילך וגנר: חוק העבירות המינהליות באמת תוקן לפני שנתיים, כדי לאפשר גם לשוטרים לאכוף עבירות מינהליות מסוימות.

לילך וגנר: גם כשהתייחסנו לזה בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה, לגבי אכיפה של החוק הספציפי הזה, הפנינו לסעיף 5(ג)1, שזה הסעיף ששר הבט"פ מסמיך בהסכמת השרים הממונים את השוטרים לאכוף את חוק איסור צריכת זנות בהיבטים האלה כי עיסוקם במהלך חקיקה של החוק, שמי שיאכוף את החוק לאור המורכבות שלו, לאור הדמיון לעבירות פליליות קיימות, לאור, לאור – זה משטרת ישראל.

לילך וגנר: זה לא פקחים עובדי מדינה, כמו בחקיקה של עבירות מינהליות אחרות שבהם אפשר להסמיך פקחים עובדי מדינה.

לילך וגנר: כאן, הצגנו את זה באמת לוועדה, וגם כתבנו את זה בהנחיית היועץ.

לילך וגנר: האכיפה היא על ידי משטרת ישראל, ונדרשת הסמכה.

לילך וגנר: אנחנו שותפים לתהיות שעלו פה – מדוע הנושא הזה לא קורה במציאות, וגם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, משפט פלילי עמית מררי.

לילך וגנר: פעמיים ביקשה מהשר לביטחון הפנים, דרך היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים, למנות את השוטרים כמפקחים לצורך האכיפה של החוק הזה.

לילך וגנר: המשמעות של אי המינוי, היא בעצם סיכוי בפועל של האפשרות לאכוף חוק שנכנס לתוקף.

לילך וגנר: כרגע, הוא כבר בתוקף.

לילך וגנר: היו אפשרויות שגם הוא לא ייכנס לתוקף.

לילך וגנר: היה אפשר להגיש הצעה לדחות את התחילה שלו בהתאם לשיקולים שונים, אבל זה לא קרה.

לילך וגנר: החוק נכנס לתוקף, וכרגע הוא לא נאכף, כי הפקחים לא מוסמכים.

לילך וגנר: גם אזכיר שהוגשה, למיטב ידיעתי, גם עתירה בנושא הזה.

לילך וגנר: היועץ המשפטי רואה קושי משפטי משמעותי בנושא הזה.

לילך וגנר: אנחנו נידרש כמובן לעמדה מסודרת יותר במסגרת התגובה לעתירה.

לילך וגנר: אבל, באמת, בפועל כרגע זה מסוכל ואנחנו מצרים על כך.

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: הצער הוא משותף.

מרב מיכאלי: סיגל יעקבי, ממלאת מקום מנכ"ל משרד המשפטים, רצית להוסיף משהו על הדברים האלה?

סיגל יעקובי: רציתי לוודא שההיסטוריה לא משוכתבת, כי הטענה שלאורך כל הדרך עלתה טענה שרק כנגד מענים תינתן הסמכה היא לא נכונה.

סיגל יעקובי: זו טענה שנטענה למיטב זכרוני, אפשר לוודא את זה בפרוטוקולים כשבועיים לפני כניסת החוק לתוקף.

סיגל יעקובי: אני אזכיר גם שהנושא של התקנת התקנות הגיע בפני השר אוחנה, בכובעו כשר המשפטים, והוא ביקש לא לקדם אותם מטעמים תקציביים.

סיגל יעקובי: אני אזכיר גם שמלכתחילה המניע הייתה התקנת התקנות, וכעת שהתקנות בעצם מותקנות, ואפילו אושרו, היום הדרישה היא למענה.

סיגל יעקובי: רק לשם הדיוק ההיסטורי, ביקשתי להתייחס, אלה בפירוש לא היו פני הדברים.

לילך וגנר: אני רק רוצה להוסיף משהו קטן, גם אמרתי את זה בוועדת חוקה.

לילך וגנר: בשביל הפרוטוקול – הנושא השיקומי הוא נושא חיוני, הוא נושא חשוב.

לילך וגנר: הוא נושא שהולך יד ביד עם הנושא של האכיפה.

לילך וגנר: אבל נורא קשה בנושא כזה לבוא ולהגיד – יש לנו מאה אחוז מהמענים, ובאמת, המצב הוא ורוד.

לילך וגנר: אנחנו מצב של תקציב שהוא חסר, אז לעולם לא נגיע למצב שבו יהיה באמת מענים אידיאליים לכל הצרכים, ובמיוחד לכל הצרכים שקשורים לרווחה.

לילך וגנר: עם זאת, יש לנו גורם מקצועי, דינה דומיניץ, שדיברה קודם.

לילך וגנר: נערכו ישיבות מעקב, ואתם ראיתם לפניכם את המענים שכבר ניתנו.

לילך וגנר: אנחנו חושבים שנחצה הקו הזה, שמאפשר אכיפה, ואנחנו גם רואים חשיבות באכיפה יחד עם מענים שיקומיים, כי אנחנו חושבים שיש קשר ביניהם.

לילך וגנר: כמו שדינה אמרה, ככל שתהיה אכיפה, זה גם יתמרץ להיכנס לכל מיני מסגרות כדי לקבל מענים שיקומיים.

מרב מיכאלי: חד משמעי.

מרב מיכאלי: אני מבקשת לשמוע מלובה צימרן, שהיא פעילה במאבק נגד צריכת הזנות, את המבט שלך על החוק – החוק ותועלתו.

לובה פיין: תודה רבה, על רשות הדיבור, אני ממש שמחה לראות פה את הוועדה הזאת, ואת מרב מיכאלי בראש הוועדה.

לובה פיין: זה מזכיר זמנים טובים.

לובה פיין: מסמך שכתבתי הוא הרבה יותר ארוך ממה שאני מחזיקה פה ביד, אבל תמצתי אותו לדף אחד.

לובה פיין: עשיתי מעין מחקר.

לובה פיין: ראיינתי נשים שורדות זנות ונפגעות - - - יש לי פה נשים שורדות זנות פעילות מכל המדינות, חוץ מאשר איסלנד וצפון אירלנד, אני לא יודעת למה, לתנועה אין מספיק קשרים, אבל - - - חמש מדינות.

לובה פיין: נשים ששאלתי מה קורה עם האכיפה אצלכן, במה אתן גאות, במה אתן מתביישות, מה אתן מתחייבות לבטל מיד.

לובה פיין: אשמח לשלוח את המסמך למרב מיכאלי.

לובה פיין: סעיף 1 – פעילות האכיפה של המשטרה.

לובה פיין: בכל המדינות ששוודיה יצרה מודל לחברה חדשנית.

מרב מיכאלי: בבקשה, שומעים אותך חלש, ואנחנו צריכות לסיים.

מרב מיכאלי: אני צריכה אותך בקצרה.

לובה פיין: לגבי אכיפה - בשוודיה, פועל מודל אכיפה שבו שוטרים פועלים בתוך יחידה נפרדת, כתוך משטרה, והם מבצעים אכיפה בליווי עובדות סוציאליות, זה מודל מאוד חשוב שזכה להרבה תשבחות.

לובה פיין: מודל כזה מאפשר לבנות תרבות ארגונית נפרדת שהיא פחות אלימה, פחות משטרתית.

לובה פיין: זה גם משוב לשוטר שנמצא בפיקוח, ולעובדת סוציאלית, זה מודל מצוין שאני לא יודעת איך אפשר לנסות לקדם אותו פה בארץ.

לובה פיין: האנשים שדיברו איתי, אמרו – היה נחמד גם לצרף לשם מנטוריות של נשים יוצאות זנות שמשמשות כך, זה יכול להיות נפלא, בשוודיה לא קיים, אבל זה רעיון אחד.

לובה פיין: דבר אחר מאוד חשוב – הכשרת שוטרים.

לובה פיין: השוטרים צריכים לעבור הכשרה גם על-ידי שורדות זנות.

לובה פיין: פעולות האכיפה לא תמיד רגישות.

לובה פיין: השוטרים לא תמיד מבינים את המצב הנפשי שאשה בזנות נמצאת.

לובה פיין: יכולה להתנהג באלימות, יכולה להתנהג בצורה קשה, אבל היא לא גורם אלים, היא לא גורם עברייני.

לובה פיין: השוטרים לא תמיד זוכרים שנמצאת מולם קורבן.

לובה פיין: הם צריכים לזכור מי הקורבן ומי התוקפן פה.

לובה פיין: איכשהו צריך לשלב הכשרה שכוללת גם שורדות זנות.

לובה פיין: מניעה – טוב מאוד שצריכת זנות נענשת, כשאין מניעה זו דלת מסתובבת.

מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לסיים.

מרב מיכאלי: קודם כל, אני אגיד שנעשה דיון המשך, למותר לציין, מיד כשהכנסת תחזור בשבוע הראשון של ספטמבר נמשיך את הדיון הזה.

מרב מיכאלי: יש לנו שני דברים קונקרטיים.

מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לקבל ממש תוך שבועות ספורים דיווח גם ממשרד העבודה והרווחה על המכרז המחודש שייצא לפועל, עם התאמות, בשביל שהמענים יוכלו לקרות הרבה יותר מהר, ובעיקר, שהם ייצאו לפועל.

מרב מיכאלי: ממשרד הבריאות נקבל דיווח על המרפאות החסרות ועל ההפעלה שלהם.

מרב מיכאלי: הדבר הכי חשוב, כמובן, הוא משרד הבט"פ.

מרב מיכאלי: דיברה פה לובה על מודלים נוספים ועל הכשרת שוטרים, בין השאר באמצעות שורדות זנות.

מרב מיכאלי: אבל משטרת ישראל, לצערי, תחת השר הנוכחי, בכלל לא פנויה לדברים האלה.

מרב מיכאלי: זה מדהים ומזעזע שהשר שאמור להיות ראש החץ, באמת, חוד החנית של האכיפה של החוק החשוב הזה למניעת זנות, וסחר בנשים, ופגיעה בכל האוכלוסיות האלה, שזה נכון היה לקטינות וקטינים גם קודם, אבל היום ביתר שאת - טרנסיות וטרנסים, כל מי שנפגעות ונפגעים מהאלימות שכרוכה בזנות.

מרב מיכאלי: האיש שהיה אמור להיות חוד החנית של המאבק בזנות ובאלימות הזאת, הוא האיש שמחבל ביישום החוק ובאכיפה שלו.

מרב מיכאלי: לא מצליחה להעלות בדעתי איזה שיקולים יכולים לגרום לאדם ככה לחבל בעבודה שהיא תוצר של שנים.

מרב מיכאלי: שנים של חקיקה, ושל מאבק של נשים שבאמת חייהן תלויות בזה.

מרב מיכאלי: כל כך הרבה נשים איבדו את חייהן בזנות.

מרב מיכאלי: תוחלת החיים הממוצעת של אישה בזנות היא 40, והשר אוחנה - מסרב ליישם את החוק שאמור להציל נשים מהגורל הנורא והאכזר הזה.

מרב מיכאלי: זה המקום להגיד שהוועדה, ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות - אני בטוחה שאני מדברת גם בשם הוועדה לקידום מעמד האישה בכלל, והאמת היא, שהכנסת צריכה להתעשת - ואם הוא לא יעשה את זה, כנראה שבית-המשפט יכריח אותו לעשות את זה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לכולם.

מרב מיכאלי: אנחנו נמשיך את הדיון הזה בתחילת ספטמבר.

מרב מיכאלי: נשמע את כל מי שלא שמענו היום.

מרב מיכאלי: תודה רבה לכולם.

מרב מיכאלי: הישיבה נעולה.