ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 51, 2020-08-17 12:00

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: היום 17 באוגוסט 2020, כ"ז באב התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא: דיון מהיר בנושא: "הצלתה של תעשיית הטלוויזיה הישראלית בצל יישום רפורמת הסיבים האופטיים" של חברת הכנסת מרב מיכאלי.

יעקב מרגי: גברתי, הבמה כולה שלך.

מרב מיכאלי: אדוני, תודה רבה לך.

מרב מיכאלי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: תודה.

מרב מיכאלי: האמת היא שאנחנו מדברות ומדברים בעיקר על היצירה המקורית.

יעקב מרגי: הפקות מקור.

מרב מיכאלי: כאשר הטלוויזיה נכון, אני מקווה שהיא בכל זאת אולי לא במצב פשוט אבל גם לא בסכנה.

מרב מיכאלי: לעומת זאת, היצירה המקורית שמתקיימת במידה מאוד רבה בעזרת החובה שיש על גופי השידור לממן ולהשקיע ביצירה זאת היא לעומת זאת נמצאת בסכנה.

מרב מיכאלי: וצריך להגיד בסוגריים שהענף הזה של היצירה המקומית, של התרבות הישראלית, בוודאי של הקולנוע הישראלי, הוא אחד הענפים שנפגע קשות במיוחד במשבר הזה של הקורונה.

מרב מיכאלי: כך שגם אם בימים כתיקונם אנחנו צריכות לשמור עליהם לרווחת החברה הישראלית ולתועלת התרבות הישראלית, בימים אלה על אחת כמה וכמה חשוב שנעשה מאמץ מאוד מאוד גדול, כי התעשייה הזאת במצב מאוד מאוד קשה.

מרב מיכאלי: אדוני, שוק התקשורת במדינת ישראל סובל מעיוותים חקיקתיים ורגולטוריים מיומו הראשון.

מרב מיכאלי: אין שום דבר עקבי ושום דבר הגיוני כמעט שנעשה בהסדרת השוק הזה לדורותיו.

מרב מיכאלי: אחד העיוותים, וזה שבאתי לדבר עליו כאן והיום, כי לא נסדיר היום את כל הבלגן, הוא העובדה שגופים שמקבלים רישיון מטעם המדינה לשדר שידורי טלוויזיה מחויבים, כמו שאמרתי, בהשקעה מהכנסות שלהם, לא מהרווחים, אלא מהכנסות שלהם, ביצירה מקורית, דוברת עברית של יוצרות ויוצרים, אנשי המקום, ומשקפת את ההוויה הישראלית ותורמת להבניית ההוויה הישראלית וכל הדברים שתרבות עושה.

מרב מיכאלי: אבל בשנים האחרונות, למעשה, משנת 2014 התחילו לשדר גופים נוספים.

מרב מיכאלי: הם אמנם מקבלים רישיון, אבל זה מעין רישיון אחר.

מרב מיכאלי: הם קיבלו רישיון לשדר טלוויזיה, אבל לא בהסכמים הקודמים.

יעקב מרגי: כמו איזה גופים?

מרב מיכאלי: מה שהיה לנו קודם.

מרב מיכאלי: היה לנו, מה שנקרא, Broadcast; גופים ששידרו בעיקר באוויר.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, יש להם תדרים באוויר.

מרב מיכאלי: אחר כך היה לנו כבלים.

מרב מיכאלי: אחר כך היה לנו לוויין.

מרב מיכאלי: וב-2014 נוספו לנו גופים שמשדרים באינטרנט בעצם.

מרב מיכאלי: על הגופים שמשדרים באינטרנט לא הושתה החובה הזאת של השקעה ביצירה מקורית.

יעקב מרגי: למה?

מרב מיכאלי: אמרו: הגנת ינוקא; כלומר, חדשים, תנו להם, יתייצבו, יבנו את עצמם.

מרב מיכאלי: אבל מפה לשם גם עברו שש שנים, גם כבר יש להם במצטבר כמעט חצי מיליון מנויות ומנויים, שזה מספר עצום.

מרב מיכאלי: ביחד הם כמו המספר שיש לחברת הלוויין וקצת פחות ממה שיש לחברות הכבלים.

מרב מיכאלי: והם עדיין לא מחויבים בשום השקעה ביצירה מקורית.

מרב מיכאלי: מעבר לפגיעה בתעשייה, זו כמובן גם פגיעה בתחרות.

מרב מיכאלי: לא מתקבלת על הדעת.

מרב מיכאלי: אבל הסיבה שאני ביקשתי את הדיון הזה עכשיו היא ששוב עלתה על הפרק רפורמת הסיבים האופטיים, שאם ירצה השם - -

יעקב מרגי: תעלה על שולחן הוועדה.

מרב מיכאלי: - - יום אחד גם באמת תקרה.

מרב מיכאלי: ואז איכות האינטרנט של כולם תשפר באופן דרמטי ותאפשר להרבה יותר שידורים באמת להינשא בסיבים האופטיים ובאינטרנט.

מרב מיכאלי: ואז החשש הוא שבאמת החובה הזאת של השקעה ביצירה המקורית עוד פחות תיושם.

מרב מיכאלי: אני רק אגיד שזה הדבר שבאתי לדבר עליו.

מרב מיכאלי: אני רוצה שהממשלה תיתן תשובה איך היא פותרת את הבעיה הזאת.

מרב מיכאלי: עכשיו, להבנתי, אדוני אפילו הייתה ועדה לעדתי בשנת 2016 בשם ועדת פילבר שכבר המליצה על הדבר הזה.

מרב מיכאלי: ולמיטב ידיעתי, אפילו הייתה איזו הצעת חוק ממשלתית שנמצאת איפה שהוא בצנרת.

מרב מיכאלי: אני אשמח להבין למה זה לא קרה עדיין ומה הממשלה מתכננת לעשות כדי שזה יקרה.

מרב מיכאלי: וכאמור, במבט צופה באות, מה היא מתכננת קדימה.

יעקב מרגי: אז, אם אני מבין ככה – אמנם לא את הכתובת, אבל נוח לי כרגע בשלב של המציעה – קודם כול, דורשת שתתבטל הפרדה - - -

מרב מיכאלי: האפליה.

יעקב מרגי: ההבחנה הזאת לינוקא.

מרב מיכאלי: כן.

יעקב מרגי: תתבטל יום אחד.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

יעקב מרגי: את חוששת, לו יצוין שעכשיו תשתית הסיבים תיפרס והאינטרנט יהיה יותר עוצמתי, יכול להיות שגם הוט ויס יבחרו לשדר באינטרנט?

מרב מיכאלי: יכול היות.

יעקב מרגי: ואם כן, האם החוק אומר שמאותו רגע הן יהיו פטורות אוטומטית מהפקות מקור?

קריאה: זה כבר קורה היום.

מרב מיכאלי: שאלה.

מרב מיכאלי: זה בוודאי יהיה פתוח לפרשנות.

מרב מיכאלי: זה בוודאי יהיה פתוח לפרשנות.

מרב מיכאלי: אבל אני שוב אומרת: לפי דעתי, בעיית אי השוויון היא המציקה ביותר.

יעקב מרגי: א', אנחנו אוהבים שוויון.

מרב מיכאלי: נכון.

יעקב מרגי: אם הוא לא מזיק.

מרב מיכאלי: אני לא רואה איך השוויון יכול להזיק.

מרב מיכאלי: אני רואה איך הוא יכול לאתגר.

מרב מיכאלי: אבל להזיק, אני עוד לא רואה איך שוויון יכול להזיק.

יעקב מרגי: אני אגיד לך איך הוא יכול.

יעקב מרגי: ינוקא.

יעקב מרגי: למה המציאו את הינוקא?

מרב מיכאלי: אבל במקרה דנן, אני באמת חושבת שאין הצדקה לזה.

יעקב מרגי: הרי למה המציאו את העדפה של הינוקא הזאת?

יעקב מרגי: כי לפעמים באמת היתרון, הוותק - - -

מרב מיכאלי: בסדר, ינוקא ינוקא, אבל הם כבר הולכים על שתי הרגליים בכל הכוח.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: שאלתי אותי: אני לא רואה איך השוויון יכול להזיק.

יעקב מרגי: אף פעם אל תגידי – אנחנו לא מכירים את כל המציאויות.

יעקב מרגי: בועז, אתה רוצה להתייחס עכשיו או בהמשך?

בועז טופורובסקי: בהמשך.

יעקב מרגי: בהמשך.

יעקב מרגי: כבודו, תציג את עצמך ותגיד ממה אתה חושש.

איתמר אביטן: שמי איתמר אביטן, מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע, הטלוויזיה והבמות.

איתמר אביטן: אנחנו בעצם מאגדים את כל העובדים שעובדים ביצירות המקומיות בישראל.

איתמר אביטן: חברת הכנסת מרב מיכאלי באמת אמרה הכול.

איתמר אביטן: אז לא יישאר לי כל כך הרבה מה להגיד.

איתמר אביטן: היא אמרה את זה בצורה מאוד מדויקת.

איתמר אביטן: אז אני קודם כול גם אענה לשאלתך.

איתמר אביטן: יס כבר העבירו למעלה מ-20% מהמנויים שלהם לאינטרנט.

איתמר אביטן: כבר.

איתמר אביטן: זאת אומרת, זה כבר קרה בכמה רבעונים בודדים.

איתמר אביטן: ב-20% האלה הם אינם מחויבים להשקעה בהפקות מקומיות.

איתמר אביטן: הם כרגע עושים את זה בהתנדבות.

איתמר אביטן: הפחד שלנו הוא עצום בעניין.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: למה?

איתמר אביטן: כי הם לא מחויבים להשקיע.

יעקב מרגי: אתה לא באת עכשיו – רגע, אני עוזר לך לדיון, שיכנסו לפרוטוקול המילים הנכונות והמשפטים הנכונים.

יעקב מרגי: הרי אתה לא יועץ טכני, לא של חברות הפריסה ולא של משרד התקשורת.

יעקב מרגי: מה החשש שלך כיושב-ראש?

איתמר אביטן: החשש שלי, בסופו של דבר, הוא שהוט ויס גם יעבירו כבר את כל המנויים שלהם לאינטרנט - -

יעקב מרגי: ואז?

איתמר אביטן: - - והסיבים האופטיים יאפשרו את זה בצורה מאוד מהירה.

איתמר אביטן: יס עושה את זה בצורה מאוד מהירה.

איתמר אביטן: אנחנו כבר מפסידים הכנסות מרובות שם.

איתמר אביטן: בשנים האחרונות כבר הייתה ירידה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

איתמר אביטן: למה?

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: מה זה קשור אליך?

יעקב מרגי: אם היא משדרת כאן או כאן.

איתמר אביטן: בדיוק.

איתמר אביטן: החוק אמר שכל מי שמשדר צריך להשקיע ביצירה מקומית, אבל אז זה היה כתוב: כבלים ולוויין, ולא כל תשתית שידור.

איתמר אביטן: ופה פשוט הכשל שצריך לתקן אותו בצורה מאוד מאוד פשוטה בחוק ולהגיד: כל סוג שידור, אדישות טכנולוגית.

בועז טופורובסקי: שנייה, איתמר, רק תסביר.

בועז טופורובסקי: אין השקעה.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, שאין עבודה לכל עובדי הבמה.

איתמר אביטן: אין השקעה.

איתמר אביטן: אין עבודה.

יעקב מרגי: אני מנסה לחלוב ולחלוב ולחלוב.

איתמר אביטן: אין בעיה.

איתמר אביטן: אין בעיה.

בועז טופורובסקי: כן, אני יודע.

בועז טופורובסקי: אנחנו מנסים לעזור לו.

יעקב מרגי: אתה יושב-ראש ארגון, איגוד.

איתמר אביטן: אתה חתכת אותי ואני פשוט - - -

יעקב מרגי: את כל הדיון לקחת.

איתמר אביטן: אני אגיד את זה בצורה מסודרת והכול ביחד.

איתמר אביטן: בסופו של דבר, המעבר לאינטרנט גורם לזה שהם לא מחויבים להשקיע.

איתמר אביטן: כאשר הם לא מחויבים להשקיע, כמו שקרה גם בשנים האחרונות, אחוז השקעות ירד למעלה מ-50 מיליון שקל.

יעקב מרגי: וזה יפגע בתעשייה ולא תהיה תעסוקה.

יעקב מרגי: חוץ מהפגיעה בתרבות.

איתמר אביטן: בדיוק.

איתמר אביטן: ואז ההשלכות של זה – אני אסיים את זה – אומרות:

איתמר אביטן: אי עבודה, אי יצירה מקומית.

איתמר אביטן: ולא נראה הרבה עברית בטלוויזיה, וכמובן אנשינו לא יוכלו לעבוד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עופר רז, בבקשה.

עופר רז- דרור: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש.

עופר רז- דרור: אני סמנכ"ל כלכלה במשרד התקשורת.

עופר רז- דרור: ובאתי באמת להסביר את תפיסת העולם שלנו, לבקשת הכנסת.

עופר רז- דרור: אז יש לנו כמה תפיסות עולם פה שאנחנו צריכים לשלב אותן ביחד.

עופר רז- דרור: אחת באמת היא סוגיית אדישות הטכנולוגית.

עופר רז- דרור: אנחנו לא סבורים, המשרד לא סבור שעצם זה ששחקן מסוים עובר מטכנולוגיה אחת לטכנולוגיה אחרת – כל מבנה החובות שלו צריך להשתנות.

יעקב מרגי: עזוב שהוא לא סבור.

יעקב מרגי: מבחינה משפטית, מה המצב היום?

עופר רז- דרור: אז קודם כול, אני לא הלשכה המשפטית.

עופר רז- דרור: עם זאת, אני מסכים עם זה שיש פה איזשהו מקום לפרשנות לגבי החובות של שחקן קיים שמעביר את שידוריו עכשיו מתווך, לדוגמה, לווייני לתווך אינטרנטי.

עופר רז- דרור: מה שכן ברור שהשחקנים החדשים שהתחילו לפעול על גבי האינטרנט הם כיום אין להם רישיון לשידורים ממשרד התקשורת.

עופר רז- דרור: ועל כן הם לא מחויבים בכלל בחובות האלה וגם בחובות נוספות.

עופר רז- דרור: עוד לפני כחמש שנים הוקמה ועדת שידורים שסיימה את עבודתה ב-2016 ובעצם המליצה על כך שאותם שחקנים חדשים יוכנסו לתוך הרגולציה.

עופר רז- דרור: היה פה איזשהו מהלך - - -

לאה ורון: אתה יכול לומר מיהם אותם שחקנים חדשים?

עופר רז-דרור: בעיקר סלקום TV ופרטנר TV.

עופר רז-דרור: יש פה גם סוגיות של שחקנים בין-לאומיים שנכנסו בשנים האחרונות ולוקחים ניתח גדול יותר.

עופר רז-דרור: אבל שם גם המורכבות הרגולטורית עוד יותר גדולה.

עופר רז-דרור: אנחנו לא יודעים - - -

יעקב מרגי: מה המצב בעולם?

יעקב מרגי: האם אתה יודע לומר לי גם מה המצב בעולם?

עופר רז-דרור: אז אנחנו יודעים שהיום הרשויות האירופאיות, שהן המובילות, ואנחנו מסתכלים עליהן כדי ללמוד, רק לפני כשנה הציעו איזושהי הסדרה לגבי השחקנים הבין-לאומיים, ואנחנו מנסים לראות אם אנחנו יכולים לחקות אותה.

עופר רז-דרור: אבל ברור שיש פה אפקט לגודל, שלא ברור שמדינה קטנה יכולה לקבוע דברים ולחייב שחקנים בין-לאומיים מאוד מאוד גדולים בלי שיהיה לזה משמעויות בסוף על הצופים, שאולי לא יקבלו שירות.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: אבל אפשר לפחות לנסות להידבר איתם בשלב ראשון.

עופר רז-דרור: נכון.

עופר רז-דרור: אני יכול להגיד שבתזכיר שפורסם לקראת סוף 2018, ושהעבודה עליו נעצרה עקב כניסה למערכת בחירות, לא הייתה התייחסות לשחקנים הבין-לאומיים.

עופר רז-דרור: ואחד מהפידבקים הכי גדולים שקיבלנו היה שכן צריכים לתת לזה התייחסות.

עופר רז-דרור: וברור לי שאנחנו נעשה אז חשיבה מחודשת.

עופר רז-דרור: שכן השר הנכנס מינה ועדה חדשה, מכיוון שהנושא חשוב לו, בראשות רועי פולקמן, חבר הכנסת לשעבר.

עופר רז-דרור: ואנחנו מקווים שהוועדה תתחיל לפעול בתוך זמן קצר והיא תעסוק, בין היתר, ביצירה הישראלית.

עופר רז-דרור: גם בכתב המינוי שלה היא צריכה כמובן לתמוך ביצירה הישראלית.

עופר רז-דרור: וצריך איך משלבים בין סוגיות התחרותיות, שאני מזכיר שזה שוק לא קטן של כמה מיליארדי שקלים שנשלט על ידי שני שחקנים במשך הרבה מאוד שנים.

עופר רז-דרור: בשנים האחרונות זו פעם הראשונה שראינו שחקנים חדשים שנכנסים ושהביאו להפחתת מחירים ניכרת ומשמעותית.

עופר רז-דרור: וזה דבר טוב לצרכן הישראלי, ואנחנו היינו רוצים לשמר את זה.

עופר רז-דרור: מאידך, יש פה סוגיות של מבנה רגולציה.

עופר רז-דרור: יש פה גם, לטענת המשרד, רגולציה עודפת באופן כללי בשוק הזה.

עופר רז-דרור: אנחנו רוצים גם לשחקנים הקיימים לעשות הפחתת רגולציה ואת הסוגיה של האדישות הטכנולוגית שאת השחקנים החדשים צריך להכניס Into the pool.

עופר רז-דרור: ואם כן לבחון אם הגנת הינוקא עדיין נדרשת או לא.

עופר רז-דרור: אבל כל המרכיבים צריכים להילקח בחשבון.

עופר רז-דרור: וכמובן שבסוף כן אנחנו רוצים גם לתמוך ביצירה הישראלית.

יעקב מרגי: מה המנדט של הוועדה שהוקמה?

יעקב מרגי: תחזור על זה עוד פעם.

עופר רז-דרור: בין היתר, הוועדה הוקמה לאחרונה ובמנדט יש לשקול את כל השיקולים של תמיכה ביצירה הישראלית, בהפקה המקורית הישראלית.

עופר רז-דרור: ובין היתר, מן הסתם היא תבחן את ההמלצות הקודמות של ועדת השידורים מ-2016.

עופר רז-דרור: זה משהו שהועבר בשינויים מסוימים לתזכיר החוק ב-2018, אנחנו חושבים שזה יהיה הכיוון המרכזי שבו בעצם נקבע איזשהו תוואי שהשחקנים החדשים נכנסים לתוך הרגולציה וצריכים לשלם הפקות מקור, יש להם חובות הפקות מקור.

עופר רז-דרור: והשחקנים הקיימים, אם הם עוברים לתווך האינטרנטי, הם עדיין צריכים בהפקות מקור.

עופר רז-דרור: אז אני מניח שזה יהיה הבסיס לדיון בוועדה.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית של המשרד נמצאת איתנו?

יעקב מרגי: דנה?

לאה ורון: רק שיאמר מה התקופה שנקצבה לוועדה להגיש את המסקנות שלה.

לאה ורון: עד מתי הוועדה תפעל?

דנה נויפלד: כן, אני כאן.

יעקב מרגי: דנה, מייד.

עופר רז-דרור: השר הודיע על הקמת הוועדה.

עופר רז-דרור: עוד לא נקבעו לוועדה, ככל הידוע לי, לוחות הזמנים.

עופר רז-דרור: אני מניח, מכיוון שאנחנו לא מעוניינים למרוח את הדיון הזה, והדיון כבר הוא לא משהו חדש, אני מניח שזה יהיה מספר חודשים, ולא מעבר לזה.

יעקב מרגי: דנה, אנחנו רוצים לברר את הנקודה הזו.

יעקב מרגי: האם חברות שמשדרות יעברו לטכנולוגיית האינטרנט?

יעקב מרגי: זה מפלט מבחינתם לחיוב להשקעה בהפקות מקור?

דנה נויפלד: הצעת החוק שאנחנו הפצנו ב-2018 - - -

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: תאמרי לי מה המצב המשפטי היום.

דנה נויפלד: כרגע החברות פועלות ללא רישיון ואין עליהן חובה להפקות מקור, בניגוד למצב שחל על המשדרות המסורתיות, כלומר הוט, יס ורב ערוצי.

דנה נויפלד: ויש לנו גם משדרי Broadcast שגם להם יש חובות מכוח החוק והרישיונות להן.

דנה נויפלד: כרגע הפעילות הזאת היא לא פעילות מוסדרת לפי חוק התקשורת.

דנה נויפלד: הכוונה של המשרד הייתה ב-2018, ועכשיו זה יעבור שוב בדיונים של הוועדה שהשר מקים, היא לבדוק באיזה אופן החובה הזאת תמשיך להתקיים אחרי – זה במסגרת תיקון חוק שהוגש לכנסת, שבו אנחנו נדון גם בסוגיה הזאת.

דנה נויפלד: אני מניחה שגם לגביהם תחול חובה דומה.

דנה נויפלד: כעיקרון הרעיון שנמצא בבסיס ההצעה הקודמת ואני מניחה שגם יעבור לוועדה הבאה לדיון הוא עיקרון של אדישות טכנולוגית.

דנה נויפלד: כך שלא משנה איך התוכן עובר, אותם חובות יחולו על כלל הגורמים - - - יכול להיות שבהכנסות או במשתנים אחרים, אבל העיקרון המוביל יהיה העיקרון של אדישות טכנולוגית.

יעקב מרגי: אז קיבלנו תשובה לפרק אחד של העתיד, המשרד מתכוון אכן לחייב את כולם ולא משנה מה צורת השידור, באיזו טכנולוגיה הם בחרו, כולם יחויבו בהפקות מקור.

יעקב מרגי: השאלה שנותרת היום היא: האם המצב המשפטי היום מאפשר, לדוגמה, להוט ויס, אם הן עוברות לשדר בטכנולוגיית אינטרנט, האם זה מאפשר להן להפחית את ההשקעה שלהן?

דנה נויפלד: אז אופן החישוב של הכנסות של גופי השידור היום – אני ראיתי שיש שם נציג של המועצה בדיון, אולי הוא יכול להסביר איך המועצה קובעת את גובה ההכנסה שבגינה הם מחויבים בהפקות מקור.

יעקב מרגי: אוקיי.

אלינור כליפזאדה: אם יותר לי - - -

יעקב מרגי: יותר לך מייד כשאתן לך רשות דיבור.

לאה ורון: רגע.

לאה ורון: אולי עורכת הדין נויפלד יכולה להאיר את עיניה של הוועדה על מהו המועד להגשת המסקנות של הוועדה בראשות מר פולקמן?

דנה נויפלד: אז כתב המינוי של הוועדה עוד לא נחתם.

דנה נויפלד: אני מבינה שזו תהיה עבודה מוגבלת בזמן של מספר חודשים קצר.

דנה נויפלד: אבל עוד לא נקבע המועד להגשת המסקנות של הוועדה.

יעקב מרגי: יונתן בייסקי.

יונתן בייסקי: שלום.

יונתן בייסקי: קודם כול, אני מודה ליושב-ראש ולחברת הכנסת מיכאלי עד הדיון הזה.

יונתן בייסקי: זה דיון בנושא חשוב שיש לו השפעה ישירה על פרנסה של אלפי משפחות בארץ.

יונתן בייסקי: המצב הקיים, כמו שתואר, הוא אכן נכון.

יעקב מרגי: רק תציג את עצמך עם התפקיד.

יעקב מרגי: לא אמרת.

יונתן בייסקי: אני מנהל תחום בכיר במועצה לשידור הכבלים ולוויין.

יונתן בייסקי: זה הגוף שמפקח על הוט ויס.

יונתן בייסקי: הגוף כשמו כן הוא מפקח על כבלים ועל לוויין, ולא על כלל השידורים.

יונתן בייסקי: החוק מתייחס לכבלים ולוויין.

יונתן בייסקי: זה נאמר פה.

יונתן בייסקי: אנחנו חד-משמעית בעד החלת החובות הרגולטוריות, החלת חובת הפקות מקור, והחלה של פקוח מינימלי על החברות שמשדרות באינטרנט, בוודאי החברות הישראליות, גם החברות מחו"ל.

יונתן בייסקי: הדבר הזה נעשה באירופה, כולל, בחלק מהמדינות, הטלה של חובות להפקות מקומיות של חברות בין-לאומיות שמגיעות מבחוץ.

יונתן בייסקי: אנחנו מדברים היום על מעבר הדרגתי, אבל מאוד משמעותי של מנויים מהטלוויזיה המפוקחת בכבלים ובלוויין לטלוויזיה להא מפוקחת.

יונתן בייסקי: גם במעבר לחברות הזולות יותר של סלקום ופרטנר, גם במעבר של יותר ויותר מנויים לנטפליקס.

יונתן בייסקי: אלה נתונים עצמאים.

יונתן בייסקי: אני נסמך על מה שיש בתקשורת.

יונתן בייסקי: הערכות מדברות על מיליון ישראלים שכבר היום מנויים לנטפליקס.

יונתן בייסקי: זה כסף שיוצא החוצה ושקל ממנו לא חוזר לשוק היצירה בישראל.

יונתן בייסקי: גם הוט וגם יס הקימו שתיהן מוצרים אינטרנטיים בשם נקסט וסטינג.

יונתן בייסקי: כל מנוי שעובר מהכבלים והלוויין, שזה מנוי יקר יותר, למנוי המוזל של נקסט וסטינג, זה מנוי שיוצא משוק הפקות המקור.

יונתן בייסקי: דווקא עכשיו, בתקופת הקורונה, כשהמשפחות מחפשות לחסוך, אנחנו נראה יותר ויותר מעבר של מנויים לשם.

יונתן בייסקי: כלומר, פחות ופחות השקעה בהפקות מקור.

יעקב מרגי: יש תהליך של הידברות ביניכם לבין משרד התקשורת לקדם את פני העתיד?

יעקב מרגי: תראה, חברת הכנסת מרב מיכאלי שמעה על כוונת משרד התקשורת להביא בחוק ההסדרים את סוגיית פריסת האינטרנט המהיר.

יעקב מרגי: היא הגישה דיון מהיר.

יעקב מרגי: השאלה היא: אתם כמועצת כבלים והלוויין רואים את פני העתיד?

יעקב מרגי: אתה בעצמך מציג ומראה שאתה יודע לקראת מה זה הולך.

יעקב מרגי: השאלה היא: האם יש הידברות ביניכם לבין המשרד?

יונתן בייסקי: המועצה היא חלק ממשרד התקשורת.

יונתן בייסקי: יושבת-ראש המועצה דאז הייתה חברה בוועדת פילבר.

יונתן בייסקי: אנחנו סומכים את ידינו על המלצות ותמכנו בהליכי החקיקה של מסקנות הוועדה בכנס.

יונתן בייסקי: לעניין הצעת החוק שהוצגה לפני שנתיים, אנחנו העברנו את הערותינו אליה.

יונתן בייסקי: ככל שהדברים יתוקנו, הדברים שאנחנו מציגים כחשובים יתוקנו, אנחנו חד-משמעית תומכים בזה.

יעקב מרגי: יכול שיצטרכו לשנות לכם את ההגדרה המשפטית, להרחיב את סמכויותיכם גם לתחומים אחרים.

יונתן בייסקי: אנחנו תומכים בזה, בוודאי.

יעקב מרגי: השאלה היא אם אתם פועלים בכיוון.

יונתן בייסקי: אין לי סמכות.

יונתן בייסקי: החוק הוא מאוד מאוד ברור.

יונתן בייסקי: החוק קובע כבלים ולוויין.

יונתן בייסקי: אין לנו, בלי תיקון חקיקה, אפשרות לשנות.

יעקב מרגי: אתה לא הקשבת לי.

יעקב מרגי: הסימן שלא הקשבת לי.

יונתן בייסקי: אז אני מתנצל.

יעקב מרגי: אני אומר לך כיושב-ראש וועדה, כחבר כנסת, מה אני מצפה מגוף שהוא ממסדי?

יעקב מרגי: איך אמרת?

יעקב מרגי: אני חלק ממשרד התקשורת.

יעקב מרגי: הרי, בואו נאמר, עוד שנה, שנתיים, אנחנו נהיה בעידן אחר.

יעקב מרגי: בעידן אחר.

יעקב מרגי: המנדט שלך היום – אני יודע שאין לך סמכות.

יעקב מרגי: לאור זאת, אני אומר: האם יש הידברות?

יעקב מרגי: האם יש כוונה בכלל – משרד התקשורת וגם עופר, אם תרצה להוסיף בסוגיה הזו – להרחיב את הסמכויות כדי לקדם, אני לא אומר את פני הרעה, את פני הקדמה?

יעקב מרגי: אבל אם אנחנו נישאר - - - ולא נתאים את כל המערכות, נמצא את עצמנו בלי הפקות מקור, ומועצה שכמעט 80% מהעבודה שלה כבר לא קיימת.

יעקב מרגי: השאלה היא אם יש עבודה מתכללת של הסיפור הזה.

יונתן בייסקי: אם אני מבין נכון את השאלה של היושב-ראש, אז אנחנו מוכנים לקבל את החברות לפיקוח.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני יודע שאתה מוכן.

יעקב מרגי: השאלה אם אתם עושים משהו בנושא.

יונתן בייסקי: אנחנו יכולים לקבל את החברות המשדרות על גבי האינטרנט לפיקוח מחר בבוקר.

יעקב מרגי: לא עניתי לי.

יעקב מרגי: תודה.

יונתן בייסקי: שנייה.

יעקב מרגי: תודה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני, ברשותך, עוד שאלה.

יונתן בייסקי: אנחנו תרגמנו את הדירקטיבה האירופית.

יונתן בייסקי: אנחנו מכירים אותה.

יונתן בייסקי: אנחנו למדנו אותה.

יונתן בייסקי: ברור לנו שהרגולציה שקיימת היום על הוט ויס לא יכולה להיות copy-paste לחברות החדשות.

יעקב מרגי: תודה.

מרב מיכאלי: תאמין לי, זו שאלה אחת בשבילו.

יעקב מרגי: בבקשה.

מרב מיכאלי: ולהבנתי, מר בייסקי, אחת הסיבות שבכלל מתאפשר הדיון הזה כל כך הרבה זמן אחרי שכבר חלק מהשידורים של יס, למשל, עברו לאינטרנט, זה בגלל שהמועצה, ותתקן אותי אם אני טועה, אבל להבנתי פעם האחרונה שהמועצה הגישה דוח על התשלומים, על ההשקעה, על אחוזי ההשקעה והמימוש שלהם היה ב-2016.

מרב מיכאלי: האין זאת?

יונתן בייסקי: דוח המועצה השנתי שמתפרסם כל שנה, אנחנו מפרסמים את הדיווח.

יונתן בייסקי: דוח 2017 אכן יפורסם – אנחנו אכן - - -

מרב מיכאלי: למה אתם ב-2020 עכשיו רק עומדים לפרסם את דוח 2017?

יונתן בייסקי: אני אסביר.

יונתן בייסקי: אני אסביר.

מרב מיכאלי: הרי אם הייתם כבר מטפלים בזה, אז השאלה האם הם רשאים כן או לא לשלם על זה את הפקות מקור כבר הייתה מזמן עולה ומקבלת תשובה פרשנית.

יונתן בייסקי: אני אסביר.

יונתן בייסקי: אנחנו מאפשרים לחברות להחזיק את הפקות לאורך של שלוש שנים.

יונתן בייסקי: לכן אנחנו יכולים לסגור במירכאות שנה, מבחינת השקעת הפקות מקור, רק שנה וחצי אחרי שהשנה נסגרת.

יונתן בייסקי: כלומר, את 2020 אנחנו נוכל לסגור באמצע 2022.

יונתן בייסקי: לכן המספרים שאנחנו רואים תמיד יהיו מספרים אחורה בטווח שבין שנה וחצי לשנתיים.

יעקב מרגי: 2016 אמרת פעם האחרונה?

מרב מיכאלי: 2016 יצא האחרון.

מרב מיכאלי: הוא אומר שתכף יהיה לנו 2017.

יונתן בייסקי: 2017 יתפרסם עד סוף החודש.

יעקב מרגי: אז זה לא שנה וחצי.

מרב מיכאלי: זה לא.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: זה לא משנה כמה אתה סופר.

מרב מיכאלי: הרי בכל שנה צריך לצאת דוח.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בואי, מרב, מסקנות בסוף.

יעקב מרגי: אלינור כליפזאדה.

אלינור כליפזאדה: כן.

אלינור כליפזאדה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

אלינור כליפזאדה: שמי אלינור כליפזאדה.

אלינור כליפזאדה: אני ממונת כלכלה של המועצה לשידורי כבלים ולוויין במשרד התקשורת.

אלינור כליפזאדה: אני רציתי להשלים כמה פרטי מידע.

אלינור כליפזאדה: כמו שיונתן כבר ציין, כרגע כל מנוי שיוצא לנסקט של הוט ולסטינג של יס יוצא מחובת ההשקעה.

יעקב מרגי: זה הבנו קודם.

אלינור כליפזאדה: זה אומר שיש לנו נזקים של עשרות מיליוני שקלים.

אלינור כליפזאדה: נכון להיום, במצטבר כל שנה יש נזק של 87 מיליון שקל בהשקעה בהפקות מקור.

מרב מיכאלי: נזק, זאת אומרת, השקעה שלא נעשתה?

אלינור כליפזאדה: השקעה, מה זאת אומרת לא נעשתה?

אלינור כליפזאדה: בגלל הירידה בהכנסות, נוצר מצב שבו, מה שהיה ב-2014 כשהם יחסית בשיא, הם הוציאו מדי שנה הוט ויס ביחד 87 מיליון שקלים.

יעקב מרגי: לנו אמרו באחד הדיונים שיס עושה מעבר למחויבות שלה.

יעקב מרגי: זה נכון?

אלינור כליפזאדה: כרגע אני מעדיפה לא להיכנס - - -

יעקב מרגי: אז בואי אני אגיד לך.

יעקב מרגי: יש לי העדפות אחרות.

יעקב מרגי: אני או מקיים דיון כפי שצריך או שאני לא.

יעקב מרגי: אני לא ברפת עכשיו שאני צריך לחלוב מידע.

יעקב מרגי: אני שואל שאלות.

יעקב מרגי: מה זה את מעדיפה לא להתייחס כרגע?

אלינור כליפזאדה: שנייה.

אלינור כליפזאדה: אני אסביר למה.

אלינור כליפזאדה: אני אסביר את עצמי.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור כליפזאדה: העבודה על השקעות, כמו שיונתן הסביר, נעשית בסיום שלוש שנים.

אלינור כליפזאדה: בהפקות מורכבות, שהן הפקות שלוקחות שלוש שנים, לפעמים גם יותר, ולכן הדוחות הם אחורנית.

אלינור כליפזאדה: ליס יש לפחות על הנייר הפקות ביתר, אבל גם במקביל יש לה חוסר.

אלינור כליפזאדה: ולכן עד שאנחנו לא סוגרים את השנים האלה, אני לא יודעת להגיד לך תשובה אמינה.

יעקב מרגי: הו-הו, זאת תשובה.

יעקב מרגי: אבל זאת תשובה.

יעקב מרגי: זה לא "אני מעדיפה".

אלינור כליפזאדה: אוקיי.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

אלינור כליפזאדה: עניין נוסף לגבי נטפליקס.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור כליפזאדה: הערכות שלנו הן שנטפליקס היום מרוויחה בארץ עשרות מיליוני שקלים בשנה.

אלינור כליפזאדה: וכרגע אין לה שום הוצאות בארץ.

אלינור כליפזאדה: זאת אומרת, חוץ מתרגום ואולי דיבוב לפעמים, אין לה הוצאות.

אלינור כליפזאדה: והטענה שנטפליקס תקום ותברח ברגע שנבקש ממנה השקעה של 8% או 5% מהכנסות שלה היא פחות מקובלת עלינו.

אלינור כליפזאדה: אנחנו עובדים כל הזמן מול המשרד בניסיון כן להביא יותר ויותר רגולציה על החברות החדשות.

אלינור כליפזאדה: הן כבר לא נמצאות של ינוקא, לדעתנו, ויש מקום להחיל עליהן את הרגולציה.

אלינור כליפזאדה: אפשר לעשות את זה בצורה מדורגת.

אלינור כליפזאדה: אפשר לעשות בנוסחה ליניארית.

אלינור כליפזאדה: אבל יש מקום להחיל עליהן רגולציה כבר מעכשיו.

מרב מיכאלי: רק שאלה אחת, אלינור.

מרב מיכאלי: כשאת אומרת שהכנסות של הוט ויס ירדו, את תולה את זה בכניסת השחקנים החדשים ובמנויים שעברו אליהם?

אלינור כליפזאדה: כן.

אלינור כליפזאדה: כן.

יעקב מרגי: כן.

אלינור כליפזאדה: הרבה מנויים עברו אליהם.

אלינור כליפזאדה: וגם ההכנסה של מנוי ירדה כתוצאה מכניסת התחרות.

אלינור כליפזאדה: מבחינתנו, זה מבורך.

אלינור כליפזאדה: זה טוב שיש תחרות.

אלינור כליפזאדה: זה טוב המחירים יורדים.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: טוב שיש תחרות.

מרב מיכאלי: ברור.

מרב מיכאלי: אבל זה לא יכול להיות שהתחרות תהיה - - -

אלינור כליפזאדה: אבל חבל על הכסף שהולך ולא נקבל סכום השקעה.

יעקב מרגי: אני לא רואה שהמחירים יורדים.

יעקב מרגי: אבל לא משנה.

מרב מיכאלי: בדיוק.

יעקב מרגי: הם לוקחים את זה בצורה אחרת.

מרב מיכאלי: נכון.

מרב מיכאלי: נכון.

יעקב מרגי: יש עוד דוברים בזום שרוצים להתייחס?

ליאור תמאם: היי.

ליאור תמאם: אני ליאור תמאם, מנכ"ל איגוד התסריטאים.

ליאור תמאם: אפשר, אדוני?

יעקב מרגי: בבקשה, בבקשה.

ליאור תמאם: אז אני רוצה להגיד שאנחנו שומעים פה שכולם - - -

יעקב מרגי: למה לא רואים אותך?

ליאור תמאם: אה, סליחה.

ליאור תמאם: הינה.

ליאור תמאם: אני רוצה להגיד שאני שומע פה מכולם שכולם די מסכימים עם זה שצריך אכיפה בשוויון וצריך להטיל חובות של הפקות מקור ורגולציה אחרת על גופי השידור.

ליאור תמאם: יחד עם זאת, זה כבר נסחב שנים ארוכות.

יעקב מרגי: יש מושג של אדישות – איך זה נקרא?

יעקב מרגי: – טכנולוגית.

יעקב מרגי: יש אדישות פקידותית גם.

ליאור תמאם: בדיוק.

ליאור תמאם: אז אדישות טכנולוגית.

ליאור תמאם: דווקא צריך לעשות עוד צעד אחד בשביל להיות אדישים ולהחיל את הרגולציה על כל גופי השידור שמשדרים בישראל, לא משנה באיזה אופן הם משדרים.

ליאור תמאם: מחר גם האינטרנט לא יהיה רלוונטי.

ליאור תמאם: אני לא יודע.

ליאור תמאם: אנחנו בעולם שהקדמה רודפת אותנו.

מרב מיכאלי: נכון.

ליאור תמאם: אז באמת שאני לא מבין למה זה לא מתקדם.

ליאור תמאם: אולי כדאי לעשות על זה קצת מורשת קרב על ההתנהלות של הדבר הזה.

מרב מיכאלי: נכון.

ליאור תמאם: ולמה הוא לא התקדם, כדי שנמנע מהטעויות האלה בעתיד.

ליאור תמאם: וזה רק כי אני שומע באמת שכולם מסכימים.

ליאור תמאם: מועצת הכבלים והלוויין מסכימה.

ליאור תמאם: משרד התקשורת מסכים וניסה לקדם חוק.

ליאור תמאם: אז מה כל כך מורכב פה?

יעקב מרגי: אם אין בעיה, אתה אומר, מה הבעיה?

מרב מיכאלי: כן.

ליאור תמאם: בדיוק.

ליאור תמאם: בואו ננסה להבין את בעיה.

יעקב מרגי: יש בעיה אחת.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: בהמשך לשאלתו של מר תמאם בדיוק, אני רוצה לשאול את משרד התקשורת: למה הם הביאו – נניח, עכשיו הבאתם בחוק ההסדרים, כרגע לא משנה כן יעבור לא יעבור, אבל אתם הבאתם בחוק ההסדרים כן את הסיפור של הסיבים - -

יעקב מרגי: מתעתדים להביא.

מרב מיכאלי: מה?

יעקב מרגי: מתעתדים להביא.

יעקב מרגי: אין עדיין.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: - - אבל לא הכנסתם את הסרת הגנת הינוקא, למשל.

מרב מיכאלי: למה?

יעקב מרגי: סוגיית הסרת הינוקא, אתם תצטרכו לתת הסבר משכנע למה לא.

מרב מיכאלי: למה לא.

מרב מיכאלי: ולא צריך לחכות בשביל זה, לא לתשובות הוועדה החדשה ולא להסדרת הגופים הבין-לאומיים ולא לשום דבר אחר.

מרב מיכאלי: זה דבר שצריך לרדת כאן ועכשיו.

עופר רז-דרור: רגע.

עופר רז-דרור: אז אני רוצה להסביר מה זה אומר הגנת ינוקא.

עופר רז-דרור: כי אין באמת הגנת ינוקא.

עופר רז-דרור: יש אי הסדרה של השחקנים החדשים.

עופר רז-דרור: ולכן כדי להסדיר את הגנת הינוקא, צריך להסדיר אותם.

עופר רז-דרור: זה לא שורה אחת.

עופר רז-דרור: זה שינוי חוק.

עופר רז-דרור: שינוי חוק גדול ורציני.

יעקב מרגי: עופר, מי שאמור להסדיר את זה - -

מרב מיכאלי: מה זה משנה?

עופר רז-דרור: נכון.

עופר רז-דרור: משרד התקשורת יסדיר.

יעקב מרגי: שנייה.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: - - מי שאמור להסדיר את זה הוא משרד התקשורת.

עופר רז-דרור: נכון.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: וכשאומר לך תמאם שהוא לא מבין, גם אני לא מבין.

מרב מיכאלי: למה זה עוד לא נעשה?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

יעקב מרגי: הרי השחקנים האלה לא נכנסו היום.

יעקב מרגי: ולא אתמול.

יעקב מרגי: יש זמן.

יעקב מרגי: אתה יודע מה המסר שאני מקבל?

עופר רז-דרור: כן?

יעקב מרגי: יש באמת אדישות במשרד.

יעקב מרגי: בוא, רגע הסיב ייפול.

יעקב מרגי: נפרוס.

יעקב מרגי: נתחיל לאסוף את השברים.

יעקב מרגי: נראה מי איתנו, מי נגדנו, וירחם השם.

יעקב מרגי: בוא, אי שאפשר לעשות את זה ככה.

יעקב מרגי: זה צריך להיות היום.

יעקב מרגי: זו עבודה במקביל.

יעקב מרגי: הינה, אני אומר לך.

יעקב מרגי: הבטיח לי השר והבטיחה לי המנכ"לית שזה יהיה.

יעקב מרגי: אני אומר לך: אני לא להוט לקדם את סוגיית פריסת התשתית האינטרנט המהיר, הסיבים.

יעקב מרגי: אבל אני לא אעשה זאת, אם אני לא מקבל תשובות במקביל.

יעקב מרגי: לא השר יתקן או השר יעשה או השר יקים או השר יקבע.

יעקב מרגי: אנחנו צריכים לדעת שזה מגיע לפה, שאתם כבר מגובשים.

יעקב מרגי: הבאתם את תיקוני החקיקה.

יעקב מרגי: ואם צריך גם אני לא יודע מה לעשות, צריך להביא את זה במקביל.

עופר רז-דרור: אז אדוני היושב-ראש, השינוי הנדרש בהסדרת שידורים הוא שינוי מאוד כבר ורציני, בסדר?

עופר רז-דרור: זה לא משהו שאנחנו יכולים לבוא להעביר תיקון קטן.

עופר רז-דרור: הוועדה שישבה ב-2016 כתבה דוח ועדה של עשרות עמודים.

עופר רז-דרור: תזכיר החוק שהוגש ב-2018 הוא תזכיר חוק של 100 עמודים שכתבנו.

עופר רז-דרור: אנחנו לא נעביר את זה פה ביומיים.

יעקב מרגי: מה קרה איתו מאז?

עופר רז-דרור: רגע.

עופר רז-דרור: היו לנו שנה חצי של מערכות בחירות.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: כי אתם בדרך כלל מצליחים להכניס דברים מורכבים בחוק ההסדרים.

מרב מיכאלי: זה ידוע.

מרב מיכאלי: בוודאי.

מרב מיכאלי: בחוק ההסדרים אף פעם לא מביאים דברים מורכבים של 100 עמודים.

מרב מיכאלי: נאמר בציניות לפרוטוקול, בסרקזם.

תמר זנדברג: הפרוטוקול לא מבין ציניות.

עופר רז-דרור: לכן אמרתי לפרוטוקול שזה נאמר בסרקזם.

עופר רז-דרור: באמת דווקא את זה?

עופר רז-דרור: דווקא זה מורכב מדי בחוק ההסדרים?

עופר רז- דרור: בשנה וחצי האלה נערמו על שולחננו לא מעט רפורמות שאנחנו רוצים לעשות.

עופר רז- דרור: אנחנו מרגע שהממשלה הזו הוקמה מנסים לקדם את כולן בו-זמנית.

עופר רז- דרור: זה דורש מאיתנו היקפי עבודה מאוד גדולים, ואנחנו מוכנים לזה.

עופר רז- דרור: הצלחנו להכניס את השינויים של מתווה הסיבים לתוך חוק ההסדרים.

עופר רז- דרור: השר מקים ועדה חדשה שתדון, ולהערכתי היא לא תדון בזה יותר ממספר חודשים קצר.

עופר רז- דרור: אנחנו נגיע לחקיקה אחר כך עם כל הדברים כולם.

עופר רז- דרור: רק הסוגיה הבין-לאומית היא סוגיה מורכבת.

עופר רז- דרור: יש שם את הסוגיה של הכנסת השחקנים החדשים לתוף מתווה הסדרתי.

עופר רז- דרור: יש לנו הפחתת הסדרה על השחקנים הקיימים - - -

יעקב מרגי: עופר, תעצור רגע.

יעקב מרגי: תזכיר החוק שהופץ ב-2018.

עופר רז- דרור: כן.

יעקב מרגי: נכון שהכנסת הייתה בתקופת בחירות וזה.

יעקב מרגי: המשרד מה עשה עם התזכיר?

יעקב מרגי: הוא מתכונן לקדם את זה?

יעקב מרגי: או שהוא חזר בו?

יעקב מרגי: או שהוא מכין תזכיר חוק חדש להפצה?

עופר רז-דרור: קודם כול, צריך להבין שהסוגיה הזו היא סוגיה מאוד – היא לא בהסכמה מלאה בין כל חברי הממשלה.

עופר רז-דרור: וכל פעם שיש עצירה כזאת של שנה וחצי בחירות - - -

מרב מיכאלי: איזו סוגיה לא בהסכמה מלאה?

עופר רז-דרור: תזכיר החוק שהוגש.

עופר רז-דרור: יש משיכות לכאן ולכאן.

עופר רז-דרור: ברגע שהתהליך נעצר, אם יכניסו, לדוגמה, את השחקנים הבין-לאומיים פנימה, רק זה עצר אותנו בנושא זה.

מרב מיכאלי: באמת לא צריך לחכות.

מרב מיכאלי: צריך לקדם בנפרד.

עופר רז-דרור: הינה, יש לנו שאלה אמיתית: האם להיכנס לפה עם תזכיר החוק ללא הסדרת פעילות השחקנים הבין-לאומיים, כן או לא?

איתמר אביטן: אז תעלה את זה פה.

איתמר אביטן: אני לא מבין.

איתמר אביטן: מה זה הגישה הזו, עופר?

איתמר אביטן: באמת.

יעקב מרגי: אתה לא מתפרץ.

מרב מיכאלי: אני שואלת כזה דבר.

מרב מיכאלי: אתה אמרת קודם שאתם צריכים לבדוק האם עדיין יש הצדקה להגנה שחסכה מהשחקנים שהיו חדשים, סלקום ופרטנר, את החובה הזאת להשקעה בהפקות מקור.

מרב מיכאלי: האם עד היום לא נעשתה הבדיקה הזאת?

עופר רז-דרור: לא.

עופר רז-דרור: היא נעשתה.

עופר רז-דרור: אבל, לדוגמה, בתזכיר יולי 2018, לפני שנתיים, נקבע איזשהו מתווה עולה שבו על בסיס הכנסות, שככל שהשחקן מגדיל את הכנסותיו, הוא צריך יותר ויותר חובות, בסדר?

מרב מיכאלי: כן.

עופר רז- דרור: נכון סלקום הייתה מאוד קרובה לעבור את השלב הראשון.

עופר רז- דרור: אני מניח שהיא כבר עברה אותו מאז יולי 2018.

עופר רז- דרור: ולאחר פרסום התזכיר יש ויכוחים פנימיים האם צריך להוריד את אותו הרף, בסדר?

עופר רז- דרור: אז אנחנו המלצנו אז על רף מסוים.

עופר רז- דרור: זה היה לפני למעלה משנתיים כשנכנס התזכיר.

עופר רז- דרור: האם צריך להשאיר את אותו הרף, כן או לא?

עופר רז- דרור: בוועדה זה ייבחן מחדש.

עופר רז- דרור: אבל אנחנו אמרנו אז את עמדתנו, שזה היה רף של 350 מיליון.

עופר רז- דרור: אני יכול להגיד לכם שאחרי שפורסם התזכיר הרף הזה, בדיונים הפנימיים המקצועיים, כבר היו לחצים מאוד קשים להוריד אותו.

עופר רז- דרור: היו הרבה שחקנים ממשלתיים שטענו שהרף הזה גבוה מדי.

עופר רז- דרור: מה תהיה התוצאה מהוועדה, אני לא יודע.

עופר רז- דרור: אבל הסוגיה תיבחן מחדש.

יעקב מרגי: עופר, בוא, בוא.

מרב מיכאלי: למה לא להשוות את המצב למצב שיש על הוט ועל יס?

יעקב מרגי: מרב, אנחנו יכולים לשאול כמו פינק-פונק שאלות ותשובות, ולא יהיה כלום.

יעקב מרגי: אני אוהב להתקדם.

יעקב מרגי: אני אדם פרקטי.

יעקב מרגי: אבל בוא, תקשיב, המסקנה שיוצאת מהשידור הזה - - -

אלינור כליפזאדה: - - - עם המספרים?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: סליחה.

אלינור כליפזאדה: רק אם - - - הממספרים, אם אפשר.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: את שומעת אותי?

אלינור כליפזאדה: כן.

יעקב מרגי: בינתיים, לא.

אלינור כליפזאדה: אוקיי.

יעקב מרגי: תקשיב, עופר, הרושם, שתבין, שעולה כאן בדיון, ואתה לא מצליח לפגוע אותו, למרות, באמת, אתה שולט בחומר ואתה אומר:

יעקב מרגי: אנחנו מתכוונים – וכל התירוצים לעונש, מה שנקרא, מי אשם ולמה זה לא.

יעקב מרגי: הכול בסדר.

יעקב מרגי: הרשום שמתקבל הוא שיש חוסר מעש בנושא הזה.

יעקב מרגי: יש חוסר מעש.

יעקב מרגי: לא יעזור כלום.

יעקב מרגי: בסוף תכלס, תכלס זה לא בקצב, בטח לא בקצב שאתם רוצים לקדם את הקטע של פריסת הסיבים האופטיים אחרי העשור האבוד, נקרא לזה.

עופר רז-דרור: השאלה היא עוד כמה שנים נחכה עם הסיבים.

יעקב מרגי: בוא, תראה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת.

יעקב מרגי: משרד התרבות איתנו?

אתי כהן: כן.

יעקב מרגי: שלום גברתי.

אתי כהן: שלום וברכה, אדוני.

יעקב מרגי: נכון, למרות הממשלה החדשה והפיצולים, עדיין לא לקחו לכם את תחום האחריות של הפעלת התרבות במדינת ישראל או קיום התרבות במדינת ישראל.

יעקב מרגי: לכן אני שואל שאלה: האם אתם ערים לכך?

יעקב מרגי: הייתם ערים לכך בכלל שכל סוגיית הפקות המקור לאט-לאט הולכת ונעלמת?

לאה ורון: כל תחום התרבות הולך לאיבוד.

מרב מיכאלי: כן.

אתי כהן: היינו ערים לכך עוד לפני - - -

יעקב מרגי: רק מי הדוברת?

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

אתי כהן: שמי אתי כהן, מנהלת תחום קולנוע במשרד התרבות.

אתי כהן: אני מיישמת למעשה את חוקה הקולנוע במשרד התרבות, את תקציב חוק הקולנוע ואת החוק.

אתי כהן: עד היום, עד לפני שנתיים או לפני שנה, אני רוצה להביא דוגמה לדברים שקרו כאשר ביטלו לרשת וקשת, הזכייניות, וגם הוט ויס את המחויבות שלהן לקולנוע הישראלית.

אתי כהן: והיום אנחנו חשים את זה, היוצרים, יותר נכון, חשים את זה על בשרם כי אין להם כסף להשלים מתקציב שמקבלים מחוק הקולנוע, מהתקציבים שהם מקבלים מחוק הקולנוע.

קריאה: לא נכון.

אתי כהן: יש בור ענק של חוסר בתקציב.

אתי כהן: הנושא הזה של הוט ויס והאינטרנט, קודם כול, אני רוצה לומר שאנחנו מקבלים בברכה את הקדמה הטכנולוגית שתהיה בפריסת – אתם שומעים אותי?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

אתי כהן: אה, אוקיי.

יעקב מרגי: לא רואים אותך, אבל שומעים.

אתי כהן: כן.

אתי כהן: השתבש כאן משהו.

אתי כהן: עוד מעט אני אחזור, אבל אני אמשיך לדבר.

אתי כהן: אני אומרת שנושא הפריסה והקדמה הטכנולוגית בהחלט לא צריך לבוא על חשבון היוצרים.

יעקב מרגי: גברתי, את משרד התרבות.

יעקב מרגי: את לא צריכה להביא דבר מהתורה.

יעקב מרגי: אנחנו משוכנעים.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לשמוע מה את עושה.

יעקב מרגי: מה?

יעקב מרגי: את לא נחרדת מכך?

אתי כהן: אנחנו בהחלט נחרדים מכך.

יעקב מרגי: ומה אתם עושים כמשרד?

אתי כהן: קודם כול, גם היינו בוועדת פילבר וביקשנו בזמנו ורק לאחרונה מנסים לחדש את הנושא הזה, ככה הבנתי.

אתי כהן: עד היום לא טופל ולא קודם שום דבר.

יעקב מרגי: אני מבין שאף אחד לא עושה שום דבר.

יעקב מרגי: לא משרד התקשורת ולא משרד התרבות, שאמון על התרבות, כי זה כנראה לא מעניין אותו או שזה לא עניין אחרים, וכפועל יוצא לא עניין גם אותו.

יעקב מרגי: אז אנחנו בסיכום נאמר מה אנחנו מבקשים - - -

יונתן בייסקי: אני מבקש משפט לפרוטוקול, היושב-ראש.

יעקב מרגי: סליחה, אדוני.

יעקב מרגי: אני מדבר.

יונתן בייסקי: - - -

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אתה מכיר וועדות כאלה שמתקיימות?

יונתן בייסקי: סליחה.

יונתן בייסקי: אני מתנצל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לא בשביל ההתנצלות, אלא בשביל שיהיה לך להבא.

יעקב מרגי: תבקש זכות דיבור, תקבל.

יעקב מרגי: לא קיבלת, אתה לא יכול לדבר.

יעקב מרגי: אנחנו לא אוהבים שנציגי משרדי הממשלה מגיעים לכאן ובמקום לספר לי מה הם עשו כדי שלא יכאב להם, הם מספרים לי שכואב להם.

יעקב מרגי: אנחנו קיימנו את הדיון שלא יכאב לכם.

יעקב מרגי: ואנחנו יודעים שכואב לכם.

יעקב מרגי: אבל אם לא תעשו כלום, אתם, המשרד שאמון על התרבות ותשבו בצד, תסכלו, תחכו לראות: יהיו הפקות מקור, לא יהיו הפקות מקור – אז אני אומר לכם: לא יהיו הפקות מקור, ואתם תצטרכו לגייס את המשאבים האלה, כי לא יהיה ריק.

יעקב מרגי: אי-אפשר לחזור רוורס במדינת ישראל, ואסור לחזור רוורס.

יעקב מרגי: ואני שוב חוזר, כמו שאני אומר לעופר: אני לא משתכנע שמשרדי הממשלה אכן חדורי מטרה לא לפגוע בהפקות המקור.

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

יונתן בייסקי: נאמר פה משפט על ידי משרד התרבות על המחויבויות של הוט ויס.

יונתן בייסקי: המועצה עשתה שום שינוי במחויבויות לקולנוע של הוט ויס.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: רונן אברמסון, בבקשה.

איתמר אביטן: שנייה.

יעקב מרגי: תמתין.

יעקב מרגי: עושים לך את העבודה.

יעקב מרגי: מה אתה קופץ?

יעקב מרגי: חכה.

רונן אברמסון: שלום לכולם.

רונן אברמסון: שמי רונן אברמסון.

רונן אברמסון: אני מנהל את אגף הפיקוח של מועצת הכבלים והלוויין.

רונן אברמסון: אני רוצה לדבר קצת על הדחיפות של כל הנושא הזה.

רונן אברמסון: בעצם החובה המצרפית של הוט ושל יס בהפקות מקומיות, שעמדה בשיא שלה בסביבות שנת 2014 על כ-310 מיליון ש"ח.

רונן אברמסון: והן עמדו בחובה הזאת בשנים האלה.

רונן אברמסון: היא התחלה לצנוח מ-2014 בצורה מאוד דרמטית, שב-2020 כבר הן צריכות להשקיע ביחד באופן מצרפי משהו כמו, נגיד, 220 מיליון שקל.

רונן אברמסון: הכול בגלל הכניסה, כמובן, של המתחרים ומה שאמרו לכם שבעצם גם ה-revenue ירד וכדומה.

רונן אברמסון: למעשה, בצד השני של סלקום, פרטנר, נטפליקס, אנחנו לא רואים שום השקעה שמחזירה משהו מהנזק הנורא הזה לתעשייה המקומית שלנו, ליצירה המקומית.

יעקב מרגי: רונן, התרעת?

יעקב מרגי: התרעת?

יעקב מרגי: בוא, אני יודע את המציאות.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה: בשנים האלה, 2014 עד היום, עד 2020, התרעתם?

רונן אברמסון: בוודאי שהתרענו.

רונן אברמסון: מה זאת אומרת?

יעקב מרגי: למי?

יעקב מרגי: למי?

רונן אברמסון: לכל מי שיכול לקדם את החקיקה.

יעקב מרגי: מי אלה שיכולים לקדם?

יעקב מרגי: אני לא אוהב חידות.

יעקב מרגי: למי התרעתם?

איתמר אביטן: מי שיכול לקדם את החקיקה הוא המשרד וכל גורם אחר, משרד המשפטים גם, ואני משער שגם האוצר.

יעקב מרגי: אתה משער.

יעקב מרגי: אתה לא יודע אם התרעת.

יעקב מרגי: העברית שלי אמנם מצומצמת אבל ברורה.

יעקב מרגי: עמרי בן חורין, בבקשה.

עמרי בן חורין: תודה, אדוני היושב-ראש.

עמרי בן חורין: רק כמה נקודות שחשוב לציין לפני שאני אגיד את מה שיש לי להגיד.

יעקב מרגי: לפני שאתה תציין, אני אשאל אותך שאלות.

עמרי בן חורין: בבקשה.

יעקב מרגי: כמשרד האוצר, כמי שאמור לתקצב את התרבות, ובינתיים – אני לא יודע בפרידה כמה אתם נמצאים שם בתקצוב – אתם סמוכים על שולחן הפורסים.

יעקב מרגי: אבל אני אשאל אותך שאלה: סוגיית הינוקא – אין לכם עמדה בנושא הזה?

יעקב מרגי: הייתי רוצה לשמוע את העמדה שלכם.

יעקב מרגי: ואם אתם ערים לכך שאת החור הזה, שהיום הוא בערך 100 מיליון ירידה בשש שנים, בשנים הבאות זה יהיה סכום גדול יותר, לא תצטרכו להשקיע אתם בתרבות.

עמרי בן חורין: אז בוא נדבר על סוגיית החוב, כי חשוב לציין פה גם שמאז 2014, כמו שנטען פה, היה גידול בהשקעות בהפקות מקור של גורמים אחרים, לדוגמה, תאגיד הציבורי שמשקיע כ-260 מיליון בעוד שהרשות בשנים האחרונות שלה השקיעה סכומים שהם בערך 10% מזה.

עמרי בן חורין: אז צריך לזכור את זה.

עמרי בן חורין: אני רוצה אבל כן להפריד בין השאלה - - -

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: בן חורין, עמרי, תהיה איתי.

עמרי בן חורין: אני איתך.

יעקב מרגי: אני פעם ראשונה שומע גישה שהמדינה שמחה שהיא מוציאה ואחרים לא.

יעקב מרגי: השאלה היא: מה מפריע לך אם גם הגופים העצמאים ישקיעו וגם המדינה תשקיע?

עמרי בן חורין: לא.

עמרי בן חורין: יש כיום מתווה.

עמרי בן חורין: המדינה, את מה שהיא משקיעה דרך משרד התרבות, אפשר לשאול אותם וזה גם לא תחום העיסוק שלי.

עמרי בן חורין: אז לא יודע להגיד לך בדיוק באיזה מתווה משקיעים, בעיקר תחום הקולנוע.

יעקב מרגי: על הפקות מקור אני מדבר כרגע.

עמרי בן חורין: אבל ההפקות מקור, מי שמשקיע בהפקות מקור הם הגופים, כי הם גם נהנים מזה וזה נכס שלהם.

עמרי בן חורין: ואם תשאל אותם, אז הם יגידו לך שלא בכדי הם משקיעים יותר מהחובה שלהם, כי היום הדרך היחידה שלהם להביא לקוחות, מעבר להורדת המחירים, זה לייצר איזשהו ערך מוסף.

יעקב מרגי: אז אתה סובר שהם משקיעים יותר?

יעקב מרגי: למרות שהדוח עדיין לא ערוך.

עמרי בן חורין: נכון.

עמרי בן חורין: והדרך היחידה שלהם למשוך לקוחות היא דרך הפקות המקור שהם מפיקים לעצמם.

עמרי בן חורין: כי מה שיס עושה היא עושה ליס ואף אחד לא יכול לשדר את זה.

עמרי בן חורין: וזה בסדר גמור.

עמרי בן חורין: ואת מה שהוט עושה היא עושה להוט ואף אחד לא יכול לשדר את זה, וזה בסדר גמור.

עמרי בן חורין: וזו הייחודיות שלהם וככה הם מביאים לוקחות.

עמרי בן חורין: אתם מוזמנים לשאול אותם, לדעתי, הם על הקו גם.

עמרי בן חורין: אבל צריך להבחין בין שני דברים.

עמרי בן חורין: א', בין הרגולציה לבין הרפורמה שצריך לעשות לשידורים, זה צריך.

עמרי בן חורין: כי יש הרבה דברים בעייתיים, לא רק הנושא הזה.

עמרי בן חורין: גם הנושא הזה.

עמרי בן חורין: לדוגמה, שידורי הספורט, שיש שם כשל אמיתי, ואפשר לשאול גם את החברים המועצה וגם את משרד התקשורת.

עמרי בן חורין: יש שם כשל וניסינו לטפל בו כמה פעמים גם בוועדה הזאת וגם בחוק ההסדרים של 2017, 2018, ולצערנו זה לא הסתייע.

עמרי בן חורין: וגם בעולם של חובות העברת הערוצים וגם בעולם של פרסומות.

עמרי בן חורין: הדברים האלה קשורים אחד לשני.

עמרי בן חורין: וכשעושים רפורמה, צריכים להסתכל על כל הדברים האלה.

עמרי בן חורין: אבל צריך להפריד בין הדבר הזה לבין השאלה שרפורמת התשתיות שלא קשורה לנושא הזה.

עמרי בן חורין: מי שטען שחצי מיליון לקוחות עוברים היום או 400,000 לקוחות עברו, זה נכון.

עמרי בן חורין: אבל זה לא קרה על הסיבים האופטיים.

יעקב מרגי: סליחה, סליחה.

יעקב מרגי: בוא, בוא.

יעקב מרגי: בוא אתה בא ומביא מגישה אחרת בכלל.

יעקב מרגי: למרות שאתה נציג אגף התקציבים, משרד האוצר, אתה מביא גישה אחרת.

יעקב מרגי: אתה אומר: לא בהכרח שרפורמת הפריסה הזו של הסיבים תפגע בהפקות מקור.

עמרי בן חורין: לא, לא.

עמרי בן חורין: מה שאני אומר הוא שתהליכים שקורים, היו קורים עם או בלי.

עמרי בן חורין: כי כשדיברו על 400,000 לקוחות שעבר ואכן עברו, הם עברו לא על תשתית הסיבים.

עמרי בן חורין: ו-120,000 לקוחות של יס שהוזכר שעברו מלוויין לתשתית אינטרנט לא עברו על סיבים.

עמרי בן חורין: הם עברו על תשתית הקיימת.

יעקב מרגי: ואתה אומר עוד שהוט ויס המשיכו להשקיע למרות הירידה?

עמרי בן חורין: זו שאלה, שוב, למועצה.

עמרי בן חורין: זה פשוט לא היה קשור לתשתית הסיבים.

עמרי בן חורין: הם עברו לתשתיות אחרות.

עמרי בן חורין: לתשתיות שלהם.

יעקב מרגי: אבל אמרת קודם שהוט ויס משקיעות - - -

עמרי בן חורין: משקיעות יותר מהחובה.

יעקב מרגי: משקיעות יותר ממה שהן מחויבות.

עמרי בן חורין: נכון.

עמרי בן חורין: לא.

עמרי בן חורין: אז צריך להגיד שזה שהחובה ירדה - - -

יעקב מרגי: אתה יודע מה הבעיה שלי?

יעקב מרגי: שאני מקשיב לדיון.

יעקב מרגי: אני לא כמו אחרים.

עמרי בן חורין: לא הבנתי, אדוני.

יעקב מרגי: אני מקשיב לדיון.

יעקב מרגי: ואתה אמרת קודם - - -

עמרי בן חורין: נכון.

יעקב מרגי: באת בגישה כזו ואמרת: אני לא נבהל, כי למרות הירידה, הוט ויס משקיעות בהפקות מקור כי זה טוב להן, ולראיה הן השקיעו יותר ממה שהן חייבות.

עמרי בן חורין: הן משקיעות, זה נכון.

עמרי בן חורין: וגם התאגיד משקיע יותר.

עמרי בן חורין: ועדיין, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שכן צריך לעשות הסדרה של הנושא הזה.

עמרי בן חורין: כי לטווח הארוך נכון שתהיה פה אדישות טכנולוגית.

עמרי בן חורין: זה נכון.

עמרי בן חורין: לא יכול להיות שאחד כן ואחד לא.

עמרי בן חורין: אבל לצד זה, צריך לעשות הפחתה של הרגולציה ולא להחיל את כל הרגולציה שקיימת היום, שהיא רגולציה גם על השידורים ולא רק על הפקות, באופן מאוד מאוד מחמיר ומאוד מאוד מגביל.

יעקב מרגי: אז בוא.

יעקב מרגי: הינה, בוא נוריד.

עמרי בן חורין: אני מסכים.

יעקב מרגי: בוא נוריד את חובת הפקות המקור לגמרי.

עמרי בן חורין: לא את הפקות המקור, אדוני.

יעקב מרגי: נחייב את המדינה להשקיע 400 מיליון שקל במקום.

עמרי בן חורין: לא את הפקות המקור, אלא את הרגולציה, להעלות ערוצים ולהוריד ערוצים.

עמרי בן חורין: דווקא לא את הפקות המקור.

עמרי בן חורין: הפקות המקור כן, אבל שידורים לא.

עמרי בן חורין: אילו ערוצים להעלות, אילו ערוצים להוריד, מה לכלול באיזו חבילה.

עמרי בן חורין: הדברים האלה קשורים אחד בשני.

עמרי בן חורין: וכשרוצים להחיל את הרגולציה שקיימת היום בחוק התקשורת על גופים נוספים, צריך לדעת מה רוצים להחיל.

עמרי בן חורין: הפקות מקור אולי כן, אבל את כל שאר הדברים אולי לא צריך.

מרב מיכאלי: תשמע, אם אחרי רגולציה כזו, מתוך 200 ערוצים בממוצע שלושה הם אקטואליים, אני לא יודע מה יהיה בלי רגולציה.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אבל העניין הוא של השקעה.

מרב מיכאלי: כל הדיון הזה אני לא כל כך הבנתי לאן אתה הלכת, כי זה שיס והוט משקיעות, הן משקיעות - - -

יעקב מרגי: הוא כופר בתפיסה שזה בכלל הולך להשפיע.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: זה ישפיע רק לגבי השאלה איפה – הרי, שוב, גם החובה שהייתה על הוט ויס זה אחוזים מתוך הכנסות.

מרב מיכאלי: ככל שהכנסות שלהן קטנות, אז ההשקעה קטנה.

מרב מיכאלי: זה ממש מתבקש.

מרב מיכאלי: עכשיו, יש פה שתי שאלות.

מרב מיכאלי: אחת, האם התשתית הפיזית משנה את החובה?

מרב מיכאלי: ועל זה יש פה מעין תשובה מעורפלת כזאת של: הכוונה היא שלא, אבל – תכלס, מישהו צריך כבר לתת את הפרשנות המשפטית המפורשת הזאת.

מרב מיכאלי: ושתיים, חלק מהסיבה שההכנסות קטנות היא שמנויות ומנויים עוברים לחברות אחרות, והחברות האלה לא מחויבות בהשקעה הזאת.

מרב מיכאלי: ומה שאנחנו באות ואומרות פה הוא שצריך להשוות את החובה.

מרב מיכאלי: פשוט את אותה חובה להחיל גם על השחקנים האחרים.

מרב מיכאלי: וגם כאן אני רוצה לעשות הבחנה בין השחקניות הישראליות, פרטנר וסלקום, שמשדרות כבר שש שנים וצברו הרבה מאוד מנויות ומנויים, לבין השחקנים הבין-לאומיים, שלשיטתי, צריך למצוא דרך להחיל גם עליהם רגולציה.

מרב מיכאלי: אבל ברור שזה בכל זאת דין אחר, שצריך להשקיע בו יותר מחשבה ומאמץ.

מרב מיכאלי: אבל מה שכן אי-אפשר לעכב את החלת החובה הזאת על פרטנר וסלקום, משום שההשפעה המצטברת של הצטמקות ההשקעה בתעשייה הישראלית, ביצירה המקומית, היא גדולה מדי, קשה מדי, הרסנית מדי.

מרב מיכאלי: לא צריך לחכות עם זה עד שנסדיר גם את השחקנים הבין-לאומיים וגם, אני לא יודעת, עוד כל מיני דברים שרוצות להסדיר, שאדרבא, בואו נסדיר.

מרב מיכאלי: אבל אי-אפשר בשביל זה בינתיים לשעבד את החובה על השקעה בהפקות מקור עד שנגמור את כל השאר.

עמרי בן חורין: אני לא חולק על חברת הכנסת מיכאלי על הצורך להסדיר.

עמרי בן חורין: אני כן אומר שזה לא קשור לרפורמת הסיבים, כי המגמות שתוארו לא קשורות לסיבים.

עמרי בן חורין: זה הכול.

יעקב מרגי: לא, לא.

מרב מיכאלי: מה זה קשור?

יעקב מרגי: אתה לא יכול לומר פה, סליחה.

מרב מיכאלי: מה זה קשור לסיבים?

מרב מיכאלי: - - - כן או לא?

יעקב מרגי: סליחה, היום עם סיטרואן דה שבו עם ארבעה צילינדרים, שנת 1960, עוברים 20%.

יעקב מרגי: כשאתה הולך לשים פה תשתית אינטרנטית מהירה, סמוך על כך שהמעבר יהיה 80% ויישארו לך 20% בתשתיות האחרות.

יעקב מרגי: אז אתה לא יכול להגיד שזה לא קשור זה לזה.

יעקב מרגי: אתה לא יכול להכשיר גם את דעת הקהל שלנו כאן

יעקב מרגי: לקראת הדיונים שאכן זה לא יבוא לשולחן.

יעקב מרגי: אני מרשה לך – אם אתה רוצה, אם יש לך חששות – לפצל את זה בחוק ההסדרים.

יעקב מרגי: או שאל תביא אותו לפה.

יעקב מרגי: הינה, אני אומר לך, עם הרצון שלנו לקדם את הפריסה, צריך לתת התייחסות, ונאמר לי בדיונים מקדימים במפורש על ידי מנכ"לית המשרד וכן השר, שיינתן מענה לסדר גודל של הפקות המקור.

יעקב מרגי: אני לא שומע את זה כאן פה, לא מהמשרד היום, לא מהמשרד האוצר.

יעקב מרגי: הפוך, אני מקבל איזו הכשרת דעת קהל - -

תמר זנדברג: שהכול בסדר.

יעקב מרגי: - - שלא הולך להיות משהו רציני.

יעקב מרגי: אז הינה, אמר לכם: אני לא שבע רצון בכלל איך שהדיון מתקיים.

עופר רז-דרור: אז אדוני היושב-ראש, אם אפשר?

יעקב מרגי: בבקשה, עופר.

עופר רז-דרור: אז אני באמת מתנצל, אם לא הצלחתי להעביר את עמדת המשרד כמו שצריך.

עופר רז-דרור: השר והמנכ"לית מחויבים להביא שינוי רגולציה בתחום השידורים לאולם הזה.

עופר רז-דרור: אנחנו נעבוד כמיטב יכולתנו ובמהירות האפשרית כדי להביא לפה שינוי רגולציה איכותי שיענה הן לסוגיות של אדישות הטכנולוגית והן לסוגיות התחרותיות והן לסוגיות של עודף רגולציה שקיים בחלקים בעולם השידורים והן גם אולי באיזשהו שינוי מבני בעולם הזה.

עופר רז-דרור: אנחנו מחויבים לזה.

עופר רז-דרור: השר שלי, זה אחד הדברים הראשונים שעל שולחנו והוא הנחה את הדרג המקצועי לפעול ולסגור את העניין הזה.

עופר רז-דרור: והוועדה שהוא מינה תעשה את העבודה.

עופר רז-דרור: ואנחנו רוצים לעשות את זה במהירות האפשרית.

שרן השכל: מתי זה יגיע בינתיים?

שרן השכל: מתי?

תמר זנדברג: א', מתי?

תמר זנדברג: וב', זה בינתיים.

שרן השכל: אנחנו מחכים לזה כבר כמה שנים.

עופר רז- דרור: אז קודם כול, כמו שנאמר גם על ידי היועצת המשפטית, לא נכתב לנו מה תאריך סיום העבודה.

שרן השכל: אז תנו איזשהו לוח זמנים.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אני עכשיו.

יעקב מרגי: גם אם אנחנו נעביר בחוק ההסדרים, וכנראה שנעביר, את תיקוני החקיקה המתבקשים לצורך פריסת התשתית של הסיבים, האינטרנט המהיר, זה תהליך שייקח שנים.

יעקב מרגי: בשלב הראשון, בחמש השנים הראשונות אלה יהיו החברות הגדולות.

יעקב מרגי: עד עשר שנים אלה גם המקומות הלא רווחיים, מה שנקרא.

יעקב מרגי: אנחנו שאופים לעשות פחות מעשר שנים גם למקומות הרווחיים.

יעקב מרגי: לא הסכמנו על זה עדיין.

יעקב מרגי: זו סוגיה לדיון.

יעקב מרגי: תהליך החקיקה וההסדרה שמתחייב פה המשרד – וטוב שלחצתי לחץ כדי שתאמר את הדברים בצורה – זה שהשר והמשרד מחויבים לתקן את החקיקה שאכן תהיה זה, זה עניין של חודשים.

יעקב מרגי: זה לא ייקח שנים, עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: זה לא ייקח שנים.

יעקב מרגי: אנחנו נאמר את זה.

שרן השכל: אני רק אזכיר שבכנסת הקודמת בשביל תיקון החקיקה ולו הכי קטן היינו צריכים לעבור הרים וגבעות ולשבת ימים שלמים ולילות שלמים.

שרן השכל: וגם אז בקושי הצלחנו להעביר.

יעקב מרגי: מי היה הגורם המטרפד?

יעקב מרגי: אם את זוכרת.

שרן השכל: איתן כבל היה יושב-ראש הוועדה.

יעקב מרגי: נו, הוא טרפד.

שרן השכל: מה זה?

יעקב מרגי: הוא טרפד?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: הוא לא טרפד.

שרן השכל: הבעיה העיקרית הייתה מתוך משרד התקשורת.

שרן השכל: היו המון המון מגעים.

שרן השכל: היה משרד התקשורת.

שרן השכל: הייתה גם הרשות השנייה ורשות הכבלים שבעיקרון כן הלכה לקראתנו.

יעקב מרגי: אני אגיד לכם.

יעקב מרגי: אלה גופים ענקיים.

יעקב מרגי: אלה גופים עתירי כוח, משאבים, שאין ספק שמפעילים - - -

יונתן בייסקי: במועצה הכבלים עובדים 13 עובדים ב-5 מיליון שקל בשנה.

שרן השכל: מה זה?

יונתן בייסקי: במועצת הכבלים עובדים 13 עובדים ב-5 מיליון שקל בשנה.

יעקב מרגי: אתה התנצלת לפני.

יונתן בייסקי: יש גבול כמה - - -

יעקב מרגי: אדוני.

יונתן בייסקי: דברים לא נכונים, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אדוני, לא כל מי שיגיד פה משהו, יושב על תקן לתבוע עלבונה של הרשות לכבלים.

יעקב מרגי: אנחנו עוד לא אמרנו על חידלון מעש שלכם בשנים האחרונות.

יעקב מרגי: ואתה מתפרץ כל פעם שמישהו מזכיר אתכם.

יונתן בייסקי: אני מתנצל.

יעקב מרגי: אז תעשה לי טובה.

יעקב מרגי: אל תתנצל ואל תתפרץ יותר.

שרן השכל: יש פה רפורמות שהיו אמורות לעבור לפני שנים, וכל פעם מדברים על זה: אה, זה מורכב וצריך לשבת ולהתייעץ, וצריך עוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה.

שרן השכל: כבר 20 שנה שפשוט לא מקדמים את זה רק משום שהגופים האלה הם גופים מאוד מאוד מורכבים ולא רוצים להיכנס לזה.

שרן השכל: אז אם יש הזדמנות באמת בחוק ההסדרים, אני שמחה לשמוע, היושב-ראש, שבאמת אתה מסיר את הכפפות ותוכל לקדם את זה בכל הכוח.

יעקב מרגי: אני מרגיש היום את הקושי.

יעקב מרגי: כנראה, אלה משרדים שלא היו רגילים בחקיקה משמעותית בהרבה תחומים.

יעקב מרגי: כי אני צריך להרגיל אותם.

יעקב מרגי: קצב אינטנסיבי.

יעקב מרגי: אם אתה צריך סיוע בתקנים בלשכה המשפטית, במחלוקות המקצועיות, נעזור לך.

יעקב מרגי: אתה רוצה להוסיף משהו?

איתמר אביטן: אני רוצה.

יעקב מרגי: לא נחה דעתך?

איתמר אביטן: דבר ראשון, נחה דעתי.

יעקב מרגי: ממה נחה דעתך?

יעקב מרגי: רק תניח את דעתי, כי היא לא נחה.

יעקב מרגי: בוא נראה ממה נחה דעתך.

איתמר אביטן: לא נחה דעתי, כי האמת היא עוד פעם רציתי להגיד משהו וכבר חברת הכנסת שרן השכל אמרה את זה בדיוק.

איתמר אביטן: יש פה סחבת.

איתמר אביטן: סחבת מכוונת של משרד התקשורת ושל משרד האוצר כבר שנים.

איתמר אביטן: אני יכול להקריא את הוועדות: ועדת בועז, ועדת וקס, ועדת פלד, ועדת רוזן, ועדת סמסונוב, ועדת אלקוניק - -

שרן השכל: פילבר.

איתמר אביטן: - - ועדת מרדכי, ועדת שכטר ועדת פילבר – כל אלה ועדות רק לנושא שידורים ושום דבר לא השתנה.

איתמר אביטן: וכבוד היושב-ראש אם לא יגיד שלא ישתנו דברים אחרים, הם פשוט לא יעשו כלום.

איתמר אביטן: אני אומר את זה בצורה ברורה, הפקות המקור בישראל יכחדו.

איתמר אביטן: זה מה שהולך להיות.

איתמר אביטן: האינטרס של האוצר הוא שלא תהיה חובת הפקות במדינת ישראל.

איתמר אביטן: הם מוליכים לשם.

איתמר אביטן: הם לא מוצאים שום פתרונות.

איתמר אביטן: אנחנו יודעים שכשהם רוצים למצוא פתרונות, הם יודעים לבוא ולרוץ לפה בחוקי ההסדרים ובמה שצריך, ופתאום את הרפורמות הכי מסובכות אפשר לפתור בשבוע או בשבועיים.

איתמר אביטן: אבל כשמדובר על יצירה ישראלית, על זה שנקרא עברית בטלוויזיה ולא רק קללות בהישרדות ובמאסטר שף, סליחה, את הטראש שאנחנו רואים, במקום שתהיה פה יצירה איכותית וטובה הם מחסלים אותה.

איתמר אביטן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תקשיב, בוא אני אתן לך.

יעקב מרגי: אתה יודע, יש אנשים שמתפרנסים מביקורת טלוויזיה, ביקורת זה, בסדר?

יעקב מרגי: אז תרשה.

יעקב מרגי: אל תטיל.

יעקב מרגי: הם לא פה כדי להגיד לך.

יעקב מרגי: יש כאלה שיגידו ששלך – איך הגדרת אותו?

יעקב מרגי: זבל?

איתמר אביטן: טראש.

יעקב מרגי: זבל.

יעקב מרגי: יש כאלה שיגידו שהשני זה.

יעקב מרגי: אז למה לך?

איתמר אביטן: אוקיי.

איתמר אביטן: בסדר.

איתמר אביטן: אני מקבל.

יעקב מרגי: אני, שיש לי באמת הרבה דעה על כמה דברים אקטואליים שהם בגדר יותר מזה, יודע גם להכיל.

יעקב מרגי: אתה רואה, אני לא.

יעקב מרגי: תכבד.

יעקב מרגי: תכבד.

יעקב מרגי: צריך להיות ריאליטי - - -

יעקב מרגי: בקיצור, תכבד.

יעקב מרגי: מילה אחת.

איתמר אביטן: אני רק אגיד מילה האחרונה על נושא - - -

לאה ורון: - - -

יעקב מרגי: - - -

לאה ורון: כן.

לאה ורון: בסדר.

יעקב מרגי: אבל אני אסביר מה היה הדו-שיח ביני לבין לאה עוד שנייה.

יעקב מרגי: כשאנחנו מתוסכלים בדיון, זה ככה זה.

יעקב מרגי: החברה המציעה, לפני שאני מגיש את הסיכום.

יעקב מרגי: שרן, את רוצה קודם?

שרן השכל: קודם כול, אני ממש מתנצלת שהגעתי באיחור.

יעקב מרגי: אל תתנצלי.

יעקב מרגי: זו עבודת הנשיאות.

שרן השכל: פשוט הייתה לנו את הנשיאות וניסיתי להגיע ככה כמה שיותר מהר.

שרן השכל: מאוד חשוב לי הדיון הזה.

שרן השכל: גם עסקתי בזה בכנסת הקודמת.

שרן השכל: צריך להבין.

שרן השכל: יש פה השתלשלות אירועים שכל דבר משפיע על השני.

שרן השכל: שימו לב, ברור שאנחנו מתפתחים לכיוון אינטרנט, אוקיי?

שרן השכל: ויש לנו, למשל, עכשיו את סלקום TV ואת הפלאפון TV, וכל אלו.

שרן השכל: יש משהו שעבר בהוראת שעה, חקיקה שעוברה בהוראת שעה, שמחייבת בעצם גם את הטלוויזיות האינטרנטיות בישראל להגיע לאיזשהו הסדר עם הערוצים הישראלים בשביל לשדר אותם, כמו שמגיעים להסדר עם ערוצים אחרים בכל העולם.

שרן השכל: עכשיו, אתה צריך להבין שהעסקה הזו או החוזה הזה שנסגר בין הערוצים האינטרנטיים לבין ערוצים הישראלים – 60% מהכנסות מגיעות להפקות מקור.

שרן השכל: 60% מהכנסות.

שרן השכל: זאת אומרת, לדעתי, הוראת השעה אמורה לפוג בשנה הבאה.

שרן השכל: אם הם לא יכולים - - -

קריאה: איזו הוראת שעה?

קריאה: - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: איזו מעין הוראת שעה, אני זוכרת, דיברנו על זה בכנסת הקודמת, שמאפשרת להם לקיים וחוזה בין סלקום ופלאפון, שהתחילו את הטלוויזיה, לבין הערוצים המסחריים הישראלים.

שרן השכל: אם הוראת השעה הזאת פגה והם לא יכולים יותר, אסור להם על פי חוק, זה אצל הרשות השנייה, לדעתי – החוזים יכולים להתבטל.

שרן השכל: זאת אומרת שההכנסה מהחוזה הזה, 60%, יורדת מהפקות מקור של החבר'ה האלה, אוקיי?

שרן השכל: כי הם מחויבים בהפקות מקור, לא כמו ערוצים אחרים.

שרן השכל: כל דבר קטן שקורה, כל דבר שהוא בהוראת שעה, ולא בחקיקה, כל דבר שנמתח, כל דבר שנגרר – זאת אומרת, יש פה קהל אדיר של אנשים שנפגעים.

שרן השכל: אני לא מדברת על הצופים בטלוויזיה הישראלית.

שרן השכל: אני מדברת פה על סאונדמנים, על מאפרים, על במאים, על התסריטאים.

שרן השכל: רק עכשיו ראינו באמת שתי תוכניות נהדרות, שראיתי לאחרונה בכאן – "טהרן", עכשיו התחלנו לראות גם את "מנאייכ" בערוץ 11.

שרן השכל: הפקות מדהימות בטלוויזיה הישראלית.

יעקב מרגי: תגיד לי, אין לנו מילה בלקסיקון העברי יותר נורמלית מהמילה הגסה, המתועבת הזו?

יעקב מרגי: הכול על המזבח הרייטינג?

לאה ורון: נכון.

יעקב מרגי: הכול על מזבח הרייטינג?

יעקב מרגי: ואנחנו מלינים אחר כך על הרצינות, על הרדידות?

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אתה יודע, אלו ממומנות על ידי כספי ציבור.

יעקב מרגי: את רוצה תרגום מילולי מה זה?

איתמר אביטן: כבוד היושב-ראש, כשמורידים באוכלוסייה את הרצון, כשרוצים כל הזמן ריאליטי וכל מיני דברים, אז אתה יודע, לפעמים גם כנראה צריך לקרוא לסדרות ככה כדי שאנשים יוכלו לבוא ולראות תוכניות.

יעקב מרגי: עזוב, עזוב.

יעקב מרגי: בוא.

יעקב מרגי: תקשיב, אני לא צרכן של תוכניות.

יעקב מרגי: הלוואי שהיה לי זמן, בסדר.

יעקב מרגי: אני לא צדיק.

יעקב מרגי: אבל אני אומר לך – אתה יודע מה?

יעקב מרגי: אפרופו מועצה לשידורי כבלים ולוויין, אם יש דברים שהתאגיד השקיע ומשקיע, למרות שהוא גוף מתוקצב, ואומר לך נציג אגף התקציבים, הוא מתפאר בזה, זה לא מובן מאליו.

יעקב מרגי: אלה דברים שדרשו פה, בשולחן הזה.

יעקב מרגי: אז אפשר לחלוק.

יעקב מרגי: תכנים מקוממים, לא מקוממים.

יעקב מרגי: אבל יש עשייה.

יעקב מרגי: יש עשייה.

יעקב מרגי: ואנחנו מצפים לעשייה.

יעקב מרגי: ומותר להעיר, מה לעשות?

יעקב מרגי: אנחנו מצפים לרמה.

יעקב מרגי: אי-אפשר להטיף חד-צדדי.

יעקב מרגי: צריך להטיף דו-צדדי.

יעקב מרגי: כל אחד יסתכל על עצמו במראה לפני שהוא – קשוט עצמך ולאחר מכן קשוט אחרים.

יעקב מרגי: אז גם התקשורת צריכה לקשוט את עצמה.

יעקב מרגי: ולא הכול על מזבח הרייטינג.

יעקב מרגי: אפשר למצוא ביטוי יותר איכותי.

שרן השכל: אני אתן הבהרה לפרוטוקול שאני אישית, כתפיסת עולם, גם הייתי מעדיפה - - -

יעקב מרגי: שכחתי לרגע ששמעתי ממך את השם.

שרן השכל: כתפיסת עולם, הייתי מעדיפה באמת שההוצאות האלה לא יגיעו מהכיס הציבורי, אלא יגיעו מהכיס הפרטי, כי זה רווחי.

שרן השכל: הינה, "טהרן" נמכרה באיזה 8 מיליון דולר או שקל, לדעתי.

שרן השכל: זאת אומרת, יש פה יצירה איכותית שיכולה להימכר.

שרן השכל: ולכן אני הייתי מעדיפה גם כן שישקיעו קצת יותר בערוצים – זאת אומרת, מבחינת הערוצים המסחריים, כדי שזה יהיה באמת הפקות פרטיות שלא יצאו מהכיס הציבורי ושאנחנו נוכל להשקיע בדברים אחרים.

שרן השכל: אבל הנקודה היא שכל דבר שנגרר, כל דבר שמגיע בהוראת שעה ולא בחקיקה, פשוט פוגע בסוף באמת בתעשייה שלמה, באלפי אנשים.

שרן השכל: אנחנו אפילו לא מודעים למעגלים החרבים יותר שאליהם זה מגיע.

שרן השכל: זהן.

שרן השכל: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה, יבגני.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: כאחד שגדל ועשה קריירה בטלוויזיה, אני רוצה להגיד ששנים שאני עבדתי בערוץ 9 ואחר כך בערוץ RTVI היה פעם מנכ"ל לערוץ 9, שלצערי כבר בעולם, ליאוניד בלחמן.

יבגני סובה: דרך אגב, הוא היה רבה משתתף בדיוני ועדת הכלכלה.

לאה ורון: נכון.

יבגני סובה: לפני הרבה שנים, כשרק התחלתי להיות כתב, מגיש, הוא אמר לי פעם כמה משפטים.

יבגני סובה: קודם כול, זה שיש מלחמה על הרייטינג יום-יומי אנחנו ידענו, כי 15 שנה בתחום לימד אותי.

יבגני סובה: אבל הוא אמר משפט אחד: אנשים, בסופו של דבר, פותחים טלוויזיה בשעה 17:00, 18:00, 19:00, לא משנה, מתי שהם חוזרים הבית, מישהו פותח בבקבוק בירה, מישהו לא פותח בקבוק בירה, שם נקניקייה, שם אוכל, שם רגליים על הספה לא ספה, הוא לא צופה בטלוויזיה; הוא שומע טלוויזיה.

יבגני סובה: לא הבנתי בהתחלה למה הוא מתכוון.

יבגני סובה: הוא שומע.

יבגני סובה: זה אומר שהטלוויזיה כל הזמן פתוחה, ואנשים לא חייבים להיות ליד הטלוויזיה בשביל לשמוע את הטלוויזיה.

יבגני סובה: ואם זה גורם להם לבוא ולראות טלוויזיה, עשית כבר חצי מהעניין.

יבגני סובה: ועכשיו, כשהם באים לראות טלוויזיה, איך בודקים שהטלוויזיה מעניינת אותם?

יבגני סובה: שמים על השתק.

יבגני סובה: אם אני רוצה תמונה בהשתק ואני כן רוצה לפתוח, סימן שהמוצר בטלוויזיה גורם לי לבוא ולפתוח טלוויזיה.

יבגני סובה: עכשיו, אני לא רוצה חלילה לזלזל בריאליטי, כי את כל תוכניות הריאליטי עושים בשביל הרייטינג.

יבגני סובה: מה שמפרנס את מאות המשפחות זה הרייטינג, זו ועדת המדרוג שקובעת את הרייטינג.

יבגני סובה: והרבה פעמים גם לערוץ 9 וגם להרבה ערוצים היו טענות: איך זה ייתכן?

יבגני סובה: אנחנו משקיעים מיליונים, ובסופו של דבר יש ועדה – כמה זה?

יבגני סובה: 700 משפחות שקובעות את הרייטינג בסך הכול?

יבגני סובה: היו הרבה טענות.

יבגני סובה: אז הרבה שחקנים בשוק הזה לא רצו לערער את האמינות של תהליך המדידה של הרייטינג, משום שזה כן יפגע בשחקנים הישנים ולא ייתן לשחקנים חדשים להיכנס.

יבגני סובה: גם לזה צריך לתת ביטוי.

יבגני סובה: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, אם חיפשת עוד נושא לוועדת המשנה, אז אני חושב שזה דווקא נושא סופר חשוב לוועדת המשנה של ועדת הכלכלה.

יבגני סובה: ואני אגיד לכם עדו דבר אחד.

יבגני סובה: תראו, אני בעד יצירה מקורית.

יבגני סובה: אני בעד שהעברית תישמע.

יבגני סובה: אני בעד שהילדים שלנו ילמדו גם היסטוריה וגם מסורת, וכל הדברים שהם יהיו בערוצי Broadcast, גם יהיו בערוצים גדולים.

יבגני סובה: אני לא הצלחתי למה בית ספר למוזיקה משודר בשעה 23:00 כשכל הילדים ישנים.

יבגני סובה: אני לא מצליח להבין את זה.

יבגני סובה: אבל כי יש טלוויזיה.

יבגני סובה: אני מבין שאם תשים את זה בשעה 20:00 אז אי-אפשר לשים את זה, כי יש לך דברים יותר, מה שנקרא ברייטינג, קהל מבוגרים.

יבגני סובה: אבל בית ספר למוזיקה בשעה 23:00 זה הזוי.

יבגני סובה: אז אני מה שאני רוצה להגיד הוא כך: כן צריך שהמדינה תממן ותסבסד דברים שלאו דווקא יש להם רייטינג גבוה.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: מה לעשות?

יבגני סובה: כי בשביל שהילדים ילמדו היסטוריה ועם ישראל ומסורת, זה לא מביא רייטינג, אבל זה חשוב.

יבגני סובה: ולכן אני כן בעד שהמדינה תממן דברים, ותממן הפקות מקור, ותממן את הנושאים החשובים.

לאה ורון: זה קורה במידה רבה בשידור הציבורי ב"כאן".

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: זה מה שאני אומר.

יבגני סובה: אני בעד.

יבגני סובה: אני בהחלט בעד.

יבגני סובה: זאת עמדתי.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: כמובן, עם שקיפות, עם כל התהליך של קבלת החלטות וכל הנושא של שקיפות ציבורית.

יבגני סובה: וכמובן, על כל שקל צריך לתת דיווח.

יבגני סובה: אבל בוודאי שזה צריף להיות.

יבגני סובה: כי אף איש עסקים לא ישים כסף על משהו שלא מביא לו רייטינג.

יבגני סובה: וחייבים.

יבגני סובה: אנחנו לא יכולים כל הזמן לרוץ אחר הרייטינג.

יבגני סובה: אבל מצד שני, אסור גם לזלזל בצריכה של הציבור.

יבגני סובה: כי הציבור גם רוצה קצת ליהנות.

יבגני סובה: הוא לא רוצה שיכבידו עליו עם הדברים.

יבגני סובה: ולכן לא צריך להסתכל על משהו על חשבון השני.

יבגני סובה: אלה שני דברים שיש להם זכות להיות בטלוויזיה.

יעקב מרגי: אבל אם מישהו שנהנה לשלם כל חודש דמי מנוי לחברות הכבלים, הוא כל יום בזה שעה ומשהו על זפזופים ובסוף הערב אומר: רגע, מה יצא לי מזה?

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אתה יודע מתי התנתקתי מחברת הכבלים?

יבגני סובה: ב-2012, אחרי אירו שהיה.

יבגני סובה: ומאז אין לי כבלים.

יבגני סובה: ואמרתי: לא צריך את זה.

יבגני סובה: כל דבר יום אפשר גם באינטרנט.

יבגני סובה: ואני אמרתי שאני לא רוצה.

יבגני סובה: אתה יודע כמה פעמים התקשרו אליי וביקשו לעשות מנוי?

יבגני סובה: אמרתי: לא רוצה.

יבגני סובה: לא מחובר.

יבגני סובה: אני אומר שלא צריך את זה.

יבגני סובה: היום בעידן האינטרנט אתה יכול להשיג כל דבר.

יבגני סובה: אבל, למשל, את תאגיד השידור אתה רואה בבלי כבלים.

יבגני סובה: יש לך את עידן TV.

יעקב מרגי: אביטן, אתה מבין?

יעקב מרגי: אתה מבין?

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: תמר, את רצית?

תמר זנדברג: כן.

יעקב מרגי: בבקשה.

תמר זנדברג: רק משפט.

תמר זנדברג: כמו חבר הכנסת סובה וקצת אולי בניגוד לחברת הכנסת השכל, אני כן חושבת שהשקעה בהפקות מקור היא דבר חשוב דווקא בדיוק כדי לא להסתכל מהמקום של החור של הגרוש.

תמר זנדברג: כדי לאזן בין הדבר הזה של מה מביא רייטינג ומה משקיע מקור, ומה נותן פרנסה ומה מפרנס את התעשייה, יש רגולציה.

תמר זנדברג: זה לא רק לתת כסף, אלא בשביל זה קיים העולם של הרגולציה כדי לדעת אילו תנאי סף לשים.

תמר זנדברג: וכן, יש בהחלט קשר לרפורמות הטכנולוגיות, בגלל שנוצר מצב כמו היום, שיש כאלה שכפופים לרגולציה ויש כאלה שלא.

תמר זנדברג: עכשיו, מה שמטריד אותי כאן בדיון הזה הוא שיש, ככל הנראה, איזו תקופת ביניים עכשיו שהולכת להיות לא קצרה.

תמר זנדברג: כלומר, עד שיביאו את הרפורמה שתעשה את כל זה, יכול להיות שכבר הטכנולוגיה תתקדם בכלל מאז ויכול להיות שלא.

תמר זנדברג: אבל, בינתיים, אנחנו מסתכלים על כמה שנים שבהן העולם הקיים הוא העולם.

תמר זנדברג: ואז נשאלת השאלה: מה קורה בעולם הזה?

יעקב מרגי: ועד אז.

תמר זנדברג: אני רוצה להזכיר שהעולם במשבר קורונה מאוד מאוד חריף שפוגע בעולם התרבות ובעולם הפקות בצורה משמעותית.

תמר זנדברג: ולכן ההפקות שכן קיימות או עוד איכשהו מסתיימות והצליחו להידחה, כן, יהיו עוד המון המון המון – תהיה - - - על העולם הזה עכשיו כי עולם התרבות במשבר וזה המקום היחיד שבו יש כאילו כסף להפקות או רגולציה שלפחות שדורשת הפקות באופן זה.

תמר זנדברג: גם לא מן הנמנע שיבואו בחוק ההסדרים הקלות כאלה ואחרות.

תמר זנדברג: אני חושבת שבין היתר הוועדה הזו היא איזה שומר סף שצריך לשמור גם על הכסף להפקות, גם על הרגולציה.

תמר זנדברג: ולא לתת שבאמצעות רפורמות אחרות בעולם הטכנולוגיה לתת לרגולציה על התוכן ועל הפקות לחמוק דרך הסדק הזה.

יעקב מרגי: או שלהזכיר לרגולטורים שהתפקיד שלהם הוא דו-כיווני.

יעקב מרגי: לא רק להכביד.

תמר זנדברג: נכון.

יעקב מרגי: גם לדאוג שיהיה משהו פה, במדינה הזאת.

מרב מיכאלי: כן, אדוני.

מרב מיכאלי: אז לקחת את התיאור של חברתי חברת הכנסת זנדברג, זה בדיוק מה שבא הדיון הזה לעשות.

מרב מיכאלי: הרי זה בדיוק מה שבאנו ואמרנו.

מרב מיכאלי: אנחנו כוועדה, אני לא יודעת מה אדוני מוכן לעשות, אבל אני חושבת שהוועדה צריכה לדרוש שתובא חקיקה ממשרד התקשורת בהקדם, ממש כל זמן שהכנסת הזאת עוד יושבת והממשלה הזאת עוד קיימת.

מרב מיכאלי: אלוהים יודע שאין לנו פה הרבה מרחב תמרון.

מרב מיכאלי: לא את הרפורמה הגדולה שאי-אפשר להעביר עכשיו.

מרב מיכאלי: אני מאוד בעד לפשט את הרגולציה.

מרב מיכאלי: אני באופן אישי, אגב, נגד החוקים השונים לערוצים השונים, נגד המועצות הנפרדות, נגד הסטנדרטים השונים.

מרב מיכאלי: כל הדברים האלה שצריכים להשתנות מהעומק, מהבסיס.

מרב מיכאלי: אבל אי-אפשר לעשות את זה כאן ועכשיו.

מרב מיכאלי: מה שחובה לעשות כאן ועכשיו הוא את המהלכים הרגולטוריים ואת תיקוני החקיקה שיגנו על היצירה המקומית, על היוצרות והיוצרים המקומיים.

מרב מיכאלי: מדובר במאות אלפי בנות ובני אדם שמתפרנסים מזה.

מרב מיכאלי: מדובר על התרבות ועל החברה הישראלית שזקוקות וזקוקים לביטוי הזה וגם לתיעוד של מה שקורה כאן בתקופה הקשה הזאת.

מרב מיכאלי: גם זה דבר חשוב.

מרב מיכאלי: וגם צריך לזכור שזה גם חלק מהפרצוף שלנו החוצה, משום שברוך השם היצירה הזאת נמכרת החוצה ועושה למדינת ישראל שירות מאוד טוב, שגם הוא לא הייתי רוצה שיעלם בגלל שפחות ופחות כסף מושקע בהפקות מקור.

מרב מיכאלי: אז ברשותך, אדוני, אני חושבת שאנחנו צריכות לתבוע שממש בסדר גודל של שלושה שבועות תגיע חקיקה שמתקנת את הפרצות שמצמצמות את ההשקעה בהפקות מקור.

יעקב מרגי: חקיקה של מי?

מרב מיכאלי: חקיקה שהממשלה תביא.

יעקב מרגי: חקיקה ממשלתית?

מרב מיכאלי: כן.

יעקב מרגי: את יודעת מה זה לפרסם תזכיר חוק של הממשלה?

מרב מיכאלי: כשהממשלה מאוד רוצה את חוק הקורונה הגדול היא מפרסמת אותו בערב שבועות ונותנת עד יום ראשון בבוקר להערות הציבור.

יעקב מרגי: מרב, רגע.

מרב מיכאלי: אני רוצה להזכיר.

מרב מיכאלי: סטנדרטים חדשים בממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: כשהם רוצים, חבל על הזמן.

יעקב מרגי: רק אני מבקש ממך הגנה אחת, שאם מישהו יקרא לי ליצן בגלל שאני כותב שלושה שבועות, תגני עליי.

מרב מיכאלי: הגנה של שלושה שבועות?

מרב מיכאלי: לא הבנתי.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אם מישהו יקרא לי ליצן על זה שאני מבקש תוך שלושה שבועות, תגני עליי.

מרב מיכאלי: אה, חד-משמעית.

יעקב מרגי: בואי, את ראית את לחץ הדם שהיה לי?

יעקב מרגי: המוגלובין נמוך, הכול.

יעקב מרגי: אני קיבלתי חלודה רק בדיון הזה.

יעקב מרגי: הדבר הכי מעודד ששמעתי פה זה מעופר, שאכן המשרד רואה חשיבות ורוצה לקדם את זה.

יעקב מרגי: אני אגיד לכם את האמת.

יעקב מרגי: בתחילת הדיון חשבתי שאולי אתם משחררים את סוגיית הפקות המקור לגמרי.

יעקב מרגי: אבל אני שמח שהרגעת אותנו.

יעקב מרגי: אבל לא נרגענו עד הסוף, כי אנחנו באמת מוטרדים ממה שקורה.

יעקב מרגי: אני אומר בדיון החלש הזה שהתקיים פה היום, אני אנסה להוציא משהו ואני אומר את זה ככה: קודם כול, הוועדה מודה לחברת הכנסת המציעה ולחברי הכנסת שהשתתפו בדיון.

יעקב מרגי: מטרת הדיון הייתה לשמוע: א', סוגיית הינוקא – מתי היא מתבטלת, אם היא מתבטלת.

יעקב מרגי: וכן לשמוע על חקיקה שתחייב את כל הגופים, גם הבין-לאומיים שבאו לשדר, החברות שמשדרות כאן.

יעקב מרגי: וכל המעבר הזה של מנויים לאינטרנט אכן יחייב את אותן חברות להמשיך להשקיע בהפקות מקור כפי שמחויבות חברות הוט ויס.

יעקב מרגי: אבל אנחנו לא שמענו שאכן זה קורה.

יעקב מרגי: ההפך, שמענו שישנה ירידה בסכום של כ-87 מיליון שקל בהכנסות לטובת הפקות המקור.

יעקב מרגי: אנחנו דורשים, הוועדה דורשת ממשרד התקשורת לכלול בתיקוני החקיקה גם את המשדרים הבין-לאומיים.

יעקב מרגי: הוועדה לא שוכנעה שמשרד התקשורת ומשרד התרבות מודעים לגודל השבר והחסר שיהיה בתחום הפקות המקור.

יעקב מרגי: לא שכנעתם אותנו שאכן אתם מודעים לגודל ושאתם חרדים לכך.

יעקב מרגי: הקצב לא נראה לנו, לפחות לפי מה שעלה מהדיון.

יעקב מרגי: הוועדה מצרה על כך שלא התקיימו דיוני עומק וניסיונות לקדם את פני הקדמה.

יעקב מרגי: אני חושב שהייתם צריכים להיות מוכנים כבר עם החקיקה היום.

מרב מיכאלי: ממש.

יעקב מרגי: הייתם צריכים כבר לשנות את הסוגיה הזו.

יעקב מרגי: ראיתם את הנהירה לכיוון האינטרנט.

יעקב מרגי: הייתם צריכים להיות מוכנים היום.

יעקב מרגי: לבוא, לשלוף את זה: הינה, אנחנו בשבוע הבא מגישים את זה.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת משר התקשורת כבר לכתוב את כתב המינוי של הוועדה שהוא החליט להקים בראשות חבר הכנסת לשעבר פולקמן.

יעקב מרגי: אנחנו מברכים על כך.

יעקב מרגי: אבל מבקשים להכניס בתוך המנדט שלה את ההמלצות המתבקשות גם על סוגיית הינוקא, החברות הזרות, טיפול עומק בהפקות המקור, כולל שריון עלייה הדרגתית.

יעקב מרגי: אנחנו כמעט קידשנו את הקיפאון בזה.

יעקב מרגי: עלייה הדרגתית בהפקות המקור.

יעקב מרגי: כמו כן, הגדרה מחדש של סמכויות המועצה – הינה, אני אעשה בשבילך מה שאתה חרד לכבודה של המועצה.

יעקב מרגי: כמו כן, הגדרה מחדש של סמכויות המועצה לשידורי כבלים ולוויין, ונוסיף אליו אינטרנט, כולל סמכויות והגדרת יעדים – נגדיר לכם יעדים, כן – ותכנים, כולל סמכויות של המועצה בעניין התוכן ורמתו, וכן לקצוב את זמנה ומועד הגשת ההמלצות של הוועדה.

יעקב מרגי: הוועדה שמעה מהמועצה לשידורים בכבלים ובלוויין וכן ממשרד התקשורת כי מעבר המנויים מחברות תקשורת הוט ויס לאינטרנט גרם לירידה של כ-87 מיליון ש"ח בהפקות המקור.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת מהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין להגיש את הדוחות שלה ובהקדם על הכנסות ועל הפקות המקור של החברות המשדרות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הדיון תם ולא לנשלם.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.