ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 55, 2020-08-19 09:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לכולם, ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה מוקדשת הבוקר לנושא אפליה בתקציב הקהילה הגאה מצד עיריית ירושלים, בתקציב הבית הפתוח של הקהילה הגאה בירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברקע יש גם עתירה שהגיש הבית הפתוח לגאווה וסובלנות בירושלים נגד העירייה, בשל הסירוב הזה שלה לדון בהמשך התקצוב של המוסד כפי שהיא מחויבת על פי חוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו כאן כדי לברר את הנושא ולדאוג לתיקון אפליה, אם היא קיימת, ולדאוג שמתקיים יחס שוויוני, הגון, שקוף, כמתחייב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איתן גינזבורג, אתה הגשת את הבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני נותנת לך את רשות הדיבור הראשונה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, ותודה רבה על הנכונות וההיענות המהירה לקיום הדיון הזה.

איתן גינזבורג: זה לא דבר מובן מאליו.

איתן גינזבורג: בעצם אולי אצלך זה כן מובן מאליו, אבל בכל מקרה תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו נחשפים שנה אחר שנה למה שנראה כמו אפליה מתמשכת כנגד הבית הפתוח לגאווה וסובלנות בירושלים, שהוא בעצם המרכז הקהילתי לקהילה הגאה לכל מחוז ירושלים, לכל מי שגר במחוז ירושלים.

איתן גינזבורג: זה המקום היחיד שנותן שירותים קהילתיים שונים לחברי הקהילה הגאה.

איתן גינזבורג: כמו שיש הרבה מאוד מינהלים קהילתיים בעיר ירושלים, שהם רובם מרכזים קהילתיים שנותנים שירותים בדרך כלל גיאוגרפיים שכונתיים, קיימים גם מינהלים קהילתיים שנותנים שירותים רחבים יותר לאוכלוסייה מפוזרת, לאוכלוסייה ייעודית, כמו יוצאי בוכרה וכולי.

איתן גינזבורג: אנחנו מתרשמים, לפחות כך זה נראה, שלאורך שנים הבית הפתוח מופלה לרעה בכל הנוגע ליחס העירייה מבחינת התקצוב לעומת המרכזים הקהילתיים האחרים ברחבי העיר.

איתן גינזבורג: והדבר הזה בא לידי ביטוי גם ברמת התמיכות שהעירייה מעניקה למוסדות, דוגמת המרכזים הקהילתיים השונים שהם עמותות, הם לא מחלקות עירוניות, וגם ביחס לשירותים שאותם רוכשת העירייה מאותם מרכזים קהילתיים.

איתן גינזבורג: במרכזים קהילתיים העירייה רוכשת שירותים בסדר גודל של כמעט 12 מיליון שקלים בשנה, מהבית הפתוח לא נרכש ולו שירות אחד מטעם העירייה.

איתן גינזבורג: כלומר, כל השירותים שמעניק הבית הפתוח הם שירותים שהבית הפתוח מעניק אותם מתקצוב של תמיכות או של תרומות, ולא משירותים שהעירייה רוכשת.

איתן גינזבורג: זה דבר מפלה, ובטח דבר שצריך להישאל ולעלות על סדר היום הציבורי.

איתן גינזבורג: צריך לדעת שהבית הפתוח – ונמצא פה גם ערן גלובוס, שהוא יושב-ראש הבית הפתוח, ואני חושב שיהיה נכון שיאמר גם כמה מילים ויציג את פעילות הבית הפתוח – נותן מגוון רחב של שירותים, גם רווחתיים, גם בריאותיים, גם קהילתיים, גם תרבותיים, ומהווה לפעמים גם בית מוגן למי שחש את הצורך ומשייך לקהילה הגאה.

איתן גינזבורג: אני מחכה לרגע שבו נוכל לשמוע את עיריית ירושלים שתשיב ותאמר את דבריה, וגם שיח מתוך כוונה ותקווה שבסופו נקבל הודעה שעיריית ירושלים תתייחס לבית הפתוח בצורה שוויונית ובצורה נאותה, כפי שמתייחסים לכל מרכז קהילתי ומינהל קהילתי אחר בעיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להודות לך, גברתי היושבת-ראש, על קיום הדיון החשוב הזה, ולך, חברי איתן גינזבורג על היוזמה.

יוראי להב-הרצנו: הדיון הזה הוא חשוב בעיקר כדי לתהות לגבי עיריית ירושלים ומדוע היא בוחרת להמשיך במסורת ארוכת שנים של אפליית הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: יושב פה ערן גלובוס, ובזום יש את אלון שחר, שניהם המנהלים של הבית הפתוח לסובלנות ולגאווה, שמבצע פעילות יוצאת דופן.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לברך אותם גם על הפעילות שלהם וגם על הגישה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: הפעילות שלהם היא רחבה, היא מורכבת.

יוראי להב-הרצנו: זאת עיר הבירה של ישראל ויש בה כל כך הרבה מורכבויות, ומול המורכבויות האלה הם מצליחים לייצר פעילות שוקקת, סובלנית, רחבה, שנוגעת גם בפנים הקהילתיים וגם בפנים החברתיים, גם בבריאות, ולא רק בקהילה הגאה אלא גם במעטפת שעוטפת את הקהילה.

יוראי להב-הרצנו: אבל לא רק על הפעילות אני רוצה לברך אותם, אלא גם על הגישה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: כי מול אפליה מתמשכת, אסורה ובעיניי גם דוחה, מצד עיריית ירושלים, הם לא בוחרים להילחם.

יוראי להב-הרצנו: הם בוחרים להושיט יד, להגיע להבנות, לנסות לראות איך מונעים את הפנייה לערכאות המשפטיות.

יוראי להב-הרצנו: אך פעם אחר פעם הם נתקלים בקיר ברזל, קיר חוסם, בחוסר הבנה לצרכים, בחוסר רגישות למה שצריך להיות.

יוראי להב-הרצנו: ולפיכך הם פונים כל הזמן לבתי משפט בעילות כל כך צודקות, ולפיכך אני לא מצליח להבין את עיריית ירושלים.

יוראי להב-הרצנו: אני פשוט לא מצליח להבין.

יוראי להב-הרצנו: חברים, אם תתעלמו מהקהילה הגאה, היא לא תיעלם.

יוראי להב-הרצנו: אם תחוקקו חוקים שמפלים אותנו, הצרכים שלנו לא ייעלמו, הם רק יחריפו.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין את ההתעלמות המתמשכת מהצרכים של הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: אבל אני רוצה לעלות שלב בתהייה מול עיריית ירושלים.

יוראי להב-הרצנו: את האפליה הבנתי.

יוראי להב-הרצנו: השאלה היא אם אי פעם ניגשתם לעשות איזושהי הערכת צרכים של הקהילה הגאה בעיר.

יוראי להב-הרצנו: להתעלם, אני מבין.

יוראי להב-הרצנו: אבל השאלה היא אם מלבד ההתעלמות, האם ניגשתם לעשות איזושהי עבודת מטה שקשורה לקהילה הגאה הגדולה שחיה ומתקיימת בירושלים?

יוראי להב-הרצנו: הערכת צרכים, הערכת מצוקות, רגישויות.

יוראי להב-הרצנו: ואם כן, אם ביצעתם, ויכול להיות שביצעתם ואני חוזר בי, מה עלה מסקירת הצרכים הזו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוראי, אנחנו קצרים היום בזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו חייבים לשמור זמן גם - - -

יוראי להב-הרצנו: כן, כן.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לחזק את מה שחברי גינזבורג שאל.

יוראי להב-הרצנו: למה הם לא מבצעים קניית שירות מהבית הפתוח כמו שהם מבצעים מ-31 המינהלים הרגילים שמתקיימים בירושלים?

יוראי להב-הרצנו: ואם הם מתעקשים להתייחס לבית הפתוח בתור מרכז קהילתי מפוזר, מדוע הם לא נותנים את הקריטריונים שכל מרכזים קהילתיים רגילים עומדים בהם?

יוראי להב-הרצנו: שזה תמיכה - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוראי, בוא נשמור את השאלות לאחר כך.

יוראי להב-הרצנו: אלה שאלות שאני רוצה להציג לעיריית ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברגע שהם יעלו בזום, אפשר יהיה לשאול אותם שאלות המשך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת ניצן הורוביץ, בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה לכולם.

ניצן הורוביץ: אני מכיר את המאבקים האלה כבר הרבה שנים, עוד מההקמה של הבית הפתוח, וכל השנים היה צריך להילחם בעיריית ירושלים ותמיד עיריית ירושלים הפסידה.

ניצן הורוביץ: אז לתשומת ליבה של עיריית ירושלים הנוכחית, גם אם ילכו הפעם שוב לבית משפט, וכבר הלכו הרבה פעמים לבית משפט, לא רק שהעירייה תפסיד, היא תצטרך לשלם בדיעבד כולל מה שהיא לא העבירה.

ניצן הורוביץ: וגם לפעמים, כמו שהיה במקרה של ראש העיר לופוליאנסקי, לפעמים חייבו אפילו את ראש העיר בפיצוי אישית על כל מיני אפליות בקשר לבית הפתוח ולקהילה הגאה.

ניצן הורוביץ: אז כדאי לעיריית ירושלים ללמוד מההיסטוריה, וכבר שנים רבות שזה כך, שכל פעם שעיריית ירושלים, ואני מבין ממה זה נובע – מלחצים של חרדים, מלחצים של הימין, לא אוהבים בעיריית ירושלים את הקהילה ואת הבית הפתוח, אבל עיריית ירושלים תמיד הפסידה במאבק הזה, תמיד הפסידה, והיא תפסיד גם עכשיו.

ניצן הורוביץ: אז כדאי לה להבין את הצורך – זה כמו מתנ"ס על אזורי – לתת את מה שהיא אמורה לתת, לא לנסות לעשות פה עוד פעם קומבינה ולהתחמק, כי היא תפסיד שוב.

ניצן הורוביץ: זה היה אצל כל ראשי הערים ואצל כל הממשלות, והבית הפתוח עבר כבר הרבה הנהלות וועדים, ותמיד עיריית ירושלים הפסידה, כי היא בצד הלא צודק במקרה הזה.

ניצן הורוביץ: אז שיפסיקו את זה, שיעשו מה שהם צריכים, הם צריכים להעביר.

ניצן הורוביץ: הם עשו, אבל צריך לעשות יותר ובהתאם לקריטריונים שנכונים לגבי כל מיני מתנ"סים וקהילות אחרות.

ניצן הורוביץ: הקהילה הגאה היא לא הפעילות הקהילתית היחידה בעיר ירושלים.

ניצן הורוביץ: יש עוד.

ניצן הורוביץ: אז שיעשו לפי הסטנדרטים, והם יודעים בדיוק מה הם, והבית הפתוח עובד מולם.

ניצן הורוביץ: וגלובוס איש רציני, וזה לא באוויר, ויושב עם עיריית ירושלים.

ניצן הורוביץ: אז שלא יתחמקו ויסדרו את זה כבר.

ניצן הורוביץ: כי אם ילכו עוד פעם לבית משפט, הם שוב יפסידו, ופשוט גם ישלמו יותר.

ניצן הורוביץ: אז כדאי גם מהבחינה הזאת.

ניצן הורוביץ: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.

תהלה פרידמן: לפי דעתי, אני נציגת הירושלמים פה.

איתן גינזבורג: זה נכון.

תהלה פרידמן: לא, יש פה.

תהלה פרידמן: אני סופרת כמה ירושלמים, וירושלמים יודעים שהדיון הזה על הבית הפתוח הוא לא רק מהזווית של שוויון.

תהלה פרידמן: הוא גם שאלה של מה ירושלים רוצה להיות, איזו מין עיר ירושלים רוצה להיות.

תהלה פרידמן: האם ירושלים רוצה למלא את הייעוד שלה להיות עיר שחוברה לה ושעושה את כל ישראל חברים, זאת אומרת, שעושה מקום לכולם ושלכולם יש בה מקום.

תהלה פרידמן: ולאורך השנים הסוגיה של הבית הפתוח היא נייר לקמוס לדבר הזה.

תהלה פרידמן: בתל אביב היה את הרצח בברנוער ואצלנו היה הרצח של שירה בנקי במצעד, והבית הפתוח היה מאוד שותף בתמיכה ובשיקום של אנשים שהיו שם.

תהלה פרידמן: אני רוצה להגיד שחוץ משאלות של שוויון, אני חושבת שהעירייה וגם המדינה צריכות להסתכל על זה – מה היא עיר בירה ואיך עיר בירה היא עיר שבה יש מקום לכולם.

תהלה פרידמן: זה ברמה הערכית.

תהלה פרידמן: וברמה המעשית, אני שותפה קצת לעייפות של ניצן, בגלל שזה נושא שהוא כבר 15 שנה, וכולנו יודעים איך הוא ייגמר, ונדמה לי שיש פה תמיד משחק קבוע שפשוט מעדיפים שמישהו יכריח.

תהלה פרידמן: נכון?

תהלה פרידמן: נראה לי שזה המשחק.

תהלה פרידמן: המשחק הזה הוא מעייף, הוא מטריד, וכדאי פשוט להפסיק אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, תהלה פרידמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ערן גלובוס, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח אם תוכל לתאר לנו לא באריכות, אני מזכירה שיש לנו שעה לדיון הזה כי זה דיון מהיר, את הפעילות ואת השירותים שהבית הפתוח נותן לבאים בשעריו ואת מערכת היחסים המורכבת עם עיריית ירושלים.

ערן גלובוס: אין בעיה.

ערן גלובוס: תודה רבה על קיום הדיון ותודה רבה לכל חברי הכנסת שנמצאים.

ערן גלובוס: הבית הפתוח הוקם לפני למעלה מ-20 שנה, הוא הוקם במטרה לתת שירותים לקהילה הגאה בירושלים וגם לפעול כדי שירושלים תהיה עיר בטוחה, שווה, לכל התושבים שחיים בה וגם לחברי הקהילה.

ערן גלובוס: הפעילות של הבית הפתוח היא מאוד מאוד מגוונת, והיא מתחלקת לשלושה דברים עיקריים.

ערן גלובוס: יש לנו שירותים של חוסן קהילתי: קבוצות, מענים, אירועי חגים.

ערן גלובוס: יש את תחום הרווחה, וזה מאוד רחב, זה נע מבני נוער וצעירים בסיכון ועד קשישים.

ערן גלובוס: ירושלים היא עיר שיש בה אוכלוסייה מאוד גדולה של קשישים, ואנחנו יודעים שקשישים להט"בים, למשל, זו אוכלוסייה מאוד מאוד חלשה, במיוחד היום עם הקורונה.

ערן גלובוס: אני לא ארחיב בזה כי אני חושב שהדברים הם ברורים.

ערן גלובוס: וחוץ מזה יש שירותי בריאות ושירותי תרבות ופנאי.

ערן גלובוס: זאת אומרת, הבית הפתוח הוא לא רק כמו מינהל קהילתי, הוא עושה הרבה דברים שמינהלים קהילתיים אחרים לא עושים.

ערן גלובוס: ולמרות זה, ואני חושב שחשוב להדגיש, אנחנו לא מבקשים יחס מועדף, אנחנו לא מבקשים שינהגו בנו בצורה שהיא מיוחדת.

ערן גלובוס: אנחנו מבקשים שיכבדו את השוויון.

ערן גלובוס: ואני רוצה להגיד שיש כאן עניין שהוא לא רק עניין תקציבי.

ערן גלובוס: כמו שחברי הכנסת אמרו, ש-15 שנה העירייה כל פעם מוצאת עוד דרך להתיש אותנו והמשאבים הם מאוד מוגבלים – אתם רואים את הסכומים, במקום להתעסק בלתת מענים לקשישים ולבני נוער ולנשים, ולאנשים שבאמת מאוד חלשים, ובמיוחד עכשיו עם הקורונה.

ערן גלובוס: הבית הפתוח לא הפסיק לעבוד לרגע מתחילת הדבר הזה במתכונת מאוד מאוד מאתגרת, לפי כל ההנחיות.

ערן גלובוס: שירותים, למשל, כמו מרפאת HIV, אנשים שצריכים לבוא ל-routine checkup.

ערן גלובוס: זה לא משהו שאפשר לעצור.

ערן גלובוס: היה צריך לראות איך מפעילים את זה לפי כל ההנחיות ולהמשיך לעשות את זה.

ערן גלובוס: זה דרש הרבה מאוד משאבים.

ערן גלובוס: במקום להשקיע את כל המרץ בדבר הזה, העירייה שוב ושוב גוררת אותנו, למרות כל הניסיונות שלנו להידברות, לעימות ולמצב שבו שהם מפרים בצורה בוטה את הזכויות שלנו.

ערן גלובוס: ושוב, זה לא רק תקציב.

ערן גלובוס: המסר שעובר לחברי קהילת הלהט"ב בירושלים, וכמו שאמרו חברי הכנסת, לא רק להם, גם לבני המשפחות שלהם ולחברים שלהם ולכל מי שרוצה לחיות בירושלים שיש בה מקום לכולם, המסר הוא מאוד ברור – אין לכם מקום פה; אנחנו לא מתקצבים אתכם כראוי ואנחנו לא דנים בבקשות שלכם, כי אנחנו לא רוצים שתהיו חלק מהציבוריות הזו וזה מאוד מאוד מצער ומאוד פוגע, אפילו מעבר לכל ההיבט התקציבי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך קורה ההליך הסדור מול העירייה מבחינת הבקשה לתקציב?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה כל שנה בקשה חדשה?

ערן גלובוס: יש נוהל מחייב, שאגב, עודכן בעקבות העתירה הקודמת של הבית הפתוח כי אנחנו כבר הרבה שנים בסיפור הזה.

ערן גלובוס: יש נוהל מ-2006 שמחייב את כל ההליך, זה חייב להיות כל שנה, חייבים לדון בבקשת התמיכה.

יוראי להב-הרצנו: בקשת התמיכה השנה נידונה באיזושהי ועדה של העירייה?

ערן גלובוס: לא שידוע לנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את זה בדיוק אנחנו רוצים לברר.

ערן גלובוס: גם אנחנו נשמח לשמוע תשובות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יושבים מולנו נציגי עיריית ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בראשם הגברת אריאלה רג'ואן, סמנכ"לית, ראש מינהל תרבות ופנאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי עוד יושב איתך שם?

אריאלה רג'ואן: אני אציג את היושבים איתי.

אריאלה רג'ואן: יושב פה דן בן טל עורך הדין של עיריית ירושלים, ורוני פופולר האחראי, מבחינתי, על תמיכות במינהל תרבות, ספורט ופנאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי שהגשתם מצגת היום בבוקר - - -

אריאלה רג'ואן: אני מאוד אשמח אם תעלי את המצגת, אבל המצגת היא קצת יותר טכנית ואני רוצה לדבר יותר מהלב, כי אני אינני עורכת דין, ואני רוצה לומר, באנדרסטייטמנט, שהדיון הזה הוא לא הוגן כלפי עיריית ירושלים, להביע את מספר הפעמים שקראנו לנציגי הבית הפתוח ולערן גלובוס שאומר שהוא לא יודע והוא לא מכיר, מספר הפעמים שהוא גם ישב אצל ראש העיר, וכל מה שעניין אותם זאת התביעה.

אריאלה רג'ואן: ולא כך היה כשנכנסתי לתפקיד, כשמערכת היחסים הייתה שונה.

אריאלה רג'ואן: במילה אחת אני רוצה להבהיר שהעיר ירושלים על מיליון תושביה מחולקת ל-32 מינהלים קהילתיים, ואני רוצה להפנות את תשומת ליבו של איתן גינזבורג שמכיר את זה מרעננה – שכונה פה היא בגודל של העיר רעננה.

אריאלה רג'ואן: אז חשוב לפרוס את המפה לפני שדנים ספציפית באוכלוסייה מסוימת.

אריאלה רג'ואן: אני חמש שנים בתפקיד, ומעולם לא נתקלתי בשום בקשה של הבית הפתוח שלא הגיעה לדיון אל שולחני.

אריאלה רג'ואן: כל תושב בעיר הזאת, ולא משנה מאיזה חלק של אוכלוסייה הוא, מקבל פה דין שווה.

אריאלה רג'ואן: ביקשתי מספר פעמים בשנה האחרונה מערן גלובוס לתת לי תוכנית עבודה על מנת שאני אוכל לראות מה ניתן לעשות עם הבית הפתוח, וזאת למרות שיש לבית הפתוח סטטוס אחר לגמרי ממינהלים קהילתיים, שהם פטורים ממכרז והם עמותות מעין עירוניות; ביקשתי לראות תוכניות, אנחנו שמים תקנים, אנחנו מכניסים עכשיו תקן חדש למזרח העיר, אנחנו מכניסים תקן חדש לטיפול בגיל השלישי.

אריאלה רג'ואן: אז אני חושבת שמן הראוי לפרוס יריעה קצת יותר רחבה מאשר להאשים את עיריית ירושלים באפליה ובמילים מאוד מאוד קשות שנאמרו פה – אפליה ממושכת, אפליה אסורה.

אריאלה רג'ואן: אף אחד מאיתנו בפן האישי לא מפלה, לא מתכוון להפלות.

אריאלה רג'ואן: הם מקבלים יחס הוגן, ואני חושבת שמן הראוי שכאשר ראש העיר קורא לנציגים שלהם, הם יגיעו עם איזושהי תוכנית ולא יגיעו ויאמרו לו, אם אנחנו לא יוצאים מפה עם מיליון ו-200 אלף שקל, אנחנו נתבע את העירייה.

אריאלה רג'ואן: אז אני לא אזכיר שוב שאנחנו בתביעה כי זה כבר הוזכרת בתחילת הדברים.

אריאלה רג'ואן: אני מבקשת להעלות את המצגת ולתת, בבקשה, לדן בן טל לענות עניינית על נושא התמיכות.

אריאלה רג'ואן: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בבקשה, המצגת עלתה.

דן בן טל: (הצגת מצגת) שלום לכולם.

דן בן טל: במצגת יש נתונים טכניים ועובדתיים שמציגים את התמיכה של עיריית ירושלים בבית הפתוח, וגם את התמיכה תוך השוואה למינהלים קהילתיים אחרים, על מנת לתת לוועדה תמונה מהו המצב כיום.

דן בן טל: אני גם מבקש לומר – נאמרו כאן דברים שהבית הפתוח כל היום תובע את העירייה, ובעשר השנים האחרונות אני לא מכיר שום תביעה שהתנהלה בהקשר לבית הפתוח בטענה לאפליה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש עתירה כרגע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זאת אומרת, לא מכיר?

קריאה: זה פשוט לא נכון.

דן בן טל: כפי שציינה יושבת-ראש הוועדה, הרקע לדיון בכנסת הוא ככל הנראה עתירה שהוגשה על ידי הבית הפתוח לפני כשבועיים - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרקע לדיון פה היום הוא לא העתירה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרקע לדיון הוא הטענה של הבית הפתוח שאתם לא נותנים להם את התקציבים שמגיעים להם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה הרקע לדיון פה היום.

אריאלה רג'ואן: בגין זה הוגשה העתירה, אז כבר הפך להיות היינו הך.

איתן גינזבורג: נשמח להשתכנע אחרת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם תשכנעו אותנו שאין שום סיבה לעתירה היום - - -

דן בן טל: יש עתירה.

דן בן טל: אני רק אומר מילה אחת על העתירה, ולא יותר.

דן בן טל: - - - של העתירה הוא אנחנו מבקשים מיליון -200 אלף, אתם תיתנו לנו מיליון ו-200 אלף.

דן בן טל: אין לזה אח ורע בהתנהלות.

דן בן טל: כלומר, עיריית ירושלים תומכת לפי קריטריונים שוויוניים בכל הגופים שהיא תומכת בהם.

דן בן טל: היא לא תומכת לפי מה שמבקשים.

דן בן טל: ולמעשה, הבית הפתוח - - - הרציונל של התמיכה של עיריית ירושלים בבית הפתוח, כפי שצוין פה, הוא פסק הדין של בית המשפט העליון בערעור על עתירה מינהלית 343, והשופט עמית קבע שם שלמעשה הבית הפתוח שווה מינהל קהילתי שהאוכלוסייה שלו מפוזרת.

דן בן טל: אנחנו לקחנו את פסק הדין, את הסעיף הזה, וזה הקריטריון שמכוחו אנחנו כעירייה תומכים בבית הפתוח.

דן בן טל: אנחנו רואים פה את התמיכה של עיריית ירושלים בבית הפתוח מדי שנה, מאז 2014.

דן בן טל: התמיכה בשנים האחרונות עומדת על כ-480 אלף שקלים מדי שנה, והשנה, בניגוד לשנים עברו, התמיכה אמורה לעלות בשיעור של 27%, היות והבית הפתוח עבר למשכן אחר וצריך את הדלתא של עוד כ-130 אלף שקל לאשר.

דן בן טל: אבל שיעור התמיכה בבית הפתוח השנה אמור לגדול בכ-27%.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דן, אם אתה יכול לעצור פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ערן, אתה מכיר את העלייה הזאת בתמיכה ל-612 אלף שקלים?

ערן גלובוס: אני יכול להגיד באופן כללי, ושוב, אני לא איכנס לכל הדברים המשפטיים, שכל מה שקשור לשכר הדירה זה מה שנקרא תקציב מתנפח.

ערן גלובוס: זאת אומרת, זה בהתאם לסכום.

ערן גלובוס: העירייה לא עושה מחווה לקהילה הגאה.

ערן גלובוס: היא פשוט עומדת בפסיקת בג"ץ.

ערן גלובוס: ואגב, זה לא מכסה את כל סכום העלייה בשכר הדירה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רק רוצה לשאול – אנחנו היום בחודש אוגוסט, זה החודש השמיני של שנת 2020, מדוע עדיין לא אישרתם את התוספת הזאת של 130 אלף שקלים?

קריאה: אין תקציב מדינה, כידוע לך, וזה עובר רק בוועדת הכספים.

דן בן טל: כל התמיכות השנה לכל הגופים, יש מאות גופים נתמכים - - - קודם כל, כל הסכומים למעט הדלתא הזאת, של ה-130 אלף, אושרו והועברו לבית הפתוח.

דן בן טל: כל התמיכות השנה, היות ולא היה תקציב לעירייה, חולקו באיחור כי יכולנו לעבוד רק לפי 1 חלקי 12.

דן בן טל: וברגע שאושר תקציב העירייה המלא, העברנו את כל מאת האחוזים.

דן בן טל: הדלתא הזאת, פשוט מכיוון שהבית הפתוח עבר דירה, אנחנו צריכים להעביר את ההגדלה בוועדת הכספים ולאחר מכן בוועדת התמיכות, מקצועית, מייעצת, מועצה.

דן בן טל: זה הליך טכני.

דן בן טל: זו הסיבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מתי יסתיים ההליך הטכני הזה, להערכתך?

אריאלה רג'ואן: בחודש בספטמבר.

אריאלה רג'ואן: בוועדת הכספים של חודש ספטמבר, כשיש מועצה.

אריאלה רג'ואן: כי החודש פשוט אין מועצה.

תהלה פרידמן: יש לי שאלה אליהם.

דן בן טל: אם אפשר לעבור לשקף הבא, בבקשה.

דן בן טל: ראינו שהבית הפתוח קיבל כ-480 אלף שקל מדי שנה.

דן בן טל: כדי שתהיה לוועדה השוואה – יש בירושלים 31 מינהלים קהילתיים, תקציב התמיכות השוטף במינהלים הוא כ-13 מיליון שקלים בשנה.

דן בן טל: כלומר, מינהל קהילתי ממוצע מקבל תמיכה שוטפת של כ-400 אלף שקלים.

דן בן טל: כך שהבית הפתוח נמצא במקום טוב, הוא לא פחות מאף אחד ולא יותר.

דן בן טל: זה לא שווה אחד לאחד על כל אחד, אבל זה סדר הגודל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת לעצור אותך פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הרי אנחנו יודעים טוב מאוד שרוב המינהלים הקהילתיים האלה מוכרים שירותים לעירייה, ובכך הם מגדילים את התקציב שלהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעוד שהבית הפתוח לא מוכר שירותים לעירייה כי העירייה לא קונה ממנו שירותים, וחבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין לו שום דרך להגדיל את התקציב הזה.

אריאלה רג'ואן: אני אגיד כי זה לא עניין משפטי.

אריאלה רג'ואן: העירייה קצת מתקשה לקנות שירות ממי שלא מציע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זאת אומרת?

אריאלה רג'ואן: יעיד ערן גלובוס, במשך השנה האחרונה שאני בקשר איתו ביקשתי תוכנית עבודה, תגיד לי איפה אני יכולה להיכנס ולסייע לך שלא באמצעות תמיכה ישירה.

אריאלה רג'ואן: עד לרגע זה לא קיבלתי מסמך אחד, אפילו לא במייל.

אריאלה רג'ואן: אז אני מאוד אשמח לשיח פתוח שבו אני גם אוכל לראות איזשהו מסמך של מה הבית הפתוח רוצה.

אריאלה רג'ואן: את זה לא קיבלתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ערן, בבקשה.

ערן גלובוס: יש פה שני דברים נפרדים.

ערן גלובוס: אני מרגיש שאנחנו לא מצליחים להבין.

ערן גלובוס: מצד אחד אומרים, יש הליך של תמיכות שהחוק קובע שהוא צריך להיות סטרילי, ואז אומרים לנו, אבל זה לא סטרילי, תבואו, תיפגשו איתנו, תגידו לנו.

אריאלה רג'ואן: מה זה קשור?

אריאלה רג'ואן: - - -

ערן גלובוס: אני רק אסיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם נפגשים עם כל מינהל קהילתי ומבקשים תוכניות עבודה?

אריאלה רג'ואן: בוודאי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל מינהל קהילתי נפגש איתכם ומציג לכם תוכנית עבודה?

אריאלה רג'ואן: ודאי.

אריאלה רג'ואן: הם מקבלים אחת לרבעון תוכניות עבודה ומאשרים אותן.

אריאלה רג'ואן: זה חלק מהתפקיד של רוני פופולר.

אריאלה רג'ואן: אבל זה לא קורה עם הבית הפתוח כי הערבוב הזה בין תמיכה לבין תוכניות – אני לא מצליחה להסביר אותו.

אריאלה רג'ואן: הלוואי שאת תצליחי פה בוועדה.

ערן גלובוס: אנחנו נכתוב תוכניות, ואריאלה יודעת את זה, עד מחר אני יכול להגיש לעירייה תוכניות, אבל כשהמסר שעובר – אגב, קודם היא הזכירה את הפגישה בלשכת ראש העיר, הציגה אותה כמובן באופן לא נכון ושגוי בעיניי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך אתה מרגיש שהייתה הפגישה הזאת?

ערן גלובוס: אנחנו פגשנו את ראש העיר כמו בכל שנה בחודש הגאווה.

ערן גלובוס: זו פגישה לבקשת הבית הפתוח.

ערן גלובוס: זאת אומרת, ממש אף אחד לא מזמין אותנו ומבקש לדבר.

ערן גלובוס: הייתה פגישה מאוד טובה בשיח, אבל מבחינת התוצאות, אנחנו רואים, האפליה ממשיכה בזמן שתקציב העירייה הוא התקציב הכי גדול אי פעם, 11.6 מיליארד ש"ח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל ערן, למה לא להגיש תוכנית?

ערן גלובוס: אין שום בעיה.

ערן גלובוס: יש גופי מקצוע בתוך העירייה שאיתם אנחנו עובדים, שזה לא קשור להליך התמיכות.

אריאלה רג'ואן: ממש לא.

אריאלה רג'ואן: ערן, אתה כל הזמן - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל אם נוהל העבודה שלה הוא כזה שהיא מבקשת ממך תוכניות עבודה, וכל המינהלים הקהילתיים האחרים מגישים תוכניות עבודה, מדוע אתם לא מגישים תוכנית עבודה?

ערן גלובוס: קודם כל, זו פעם ראשונה שמישהו אומר, בואו, תעשו איתנו איזשהו תהליך בהקשר הזה.

אריאלה רג'ואן: וואו, ערן, באמת.

ערן גלובוס: זו מציאות הדברים.

איתן גינזבורג: אז טוב שנפגשנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן.

ערן גלובוס: אנחנו מאוד שמחים לעבוד עם עיריית ירושלים.

ערן גלובוס: מה שאנחנו מבקשים כבר 20 שנה הוא להעמיק את שיתוף הפעולה עם עיריית ירושלים.

ערן גלובוס: אבל יש פה שני דברים, יש פה את עניין התמיכות - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, אבל זה לגיטימי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יכולה להגיד לך, הייתי פעם יושבת-ראש עמותה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כשאתה בא למי שנותן לך את הכסף, לתורמים או למי שזה לא יהיה, הם מצפים ממך שתגיש תוכנית עבודה.

ערן גלובוס: העירייה לגמרי מכירה, והעירייה תמיד מוזמנת, גורמי המקצוע מוזמנים לבוא ולהיפגש - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא, לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא צריכים, אם היא ביקשה ממך, אתה צריך לספק לה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא צריכים להיות מוזמנים.

ערן גלובוס: אני שמח שעכשיו היא ביקשה ממני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עד עכשיו לא קיבלת בקשה לתוכנית עבודה?

ערן גלובוס: היה לנו שיח בזמנו בעבר על האפשרות שאולי, והוא נגמר בזה שהעירייה אמרה, אנחנו בעצם לא יכולים להעביר מהטעמים הפוליטיים, אי אפשר להעביר כסף לעירייה.

ערן גלובוס: זה היה קשור לכספים - - -, אי אפשר לעשות שום דבר, זה לא יעבור, זה לא יעבור בוועדת הכספים.

ערן גלובוס: זאת אומרת, המסר שאנחנו מקבלים תמיד הוא דחייה, הוא לא מסר מזמין.

ערן גלובוס: זה דבר והיפוכו מה שנשמע פה.

אריאלה רג'ואן: מיקי, אני ממש מבקשת.

אריאלה רג'ואן: אני מנסה להתאפק, - -

ערן גלובוס: תקשיבו.

ערן גלובוס: רגע, אריאלה, אני אסיים.

אריאלה רג'ואן: - - ואני יודעת שזו ועדה שקשה להתפרץ בה, אבל אני ממש מבקשת.

אריאלה רג'ואן: כשערו נכנס לתפקיד, - - -

ערן גלובוס: אני רק אגיד לגבי הסכומים.

ערן גלובוס: ההצגה פה היא שגויה בצורה מאוד מאוד מגמתית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז תסביר לנו את זה.

ערן גלובוס: אני אסביר.

ערן גלובוס: המינהלים הקהילתיים קיבלו השנה למעלה מ-150 מיליון ש"ח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי?

ערן גלובוס: 31 מינהלים קהילתיים.

ערן גלובוס: לא הבית הפתוח.

ערן גלובוס: 150 מיליון ש"ח האלו, חלק קטן מהם, בערך 12 מיליון, זה מה שנקרא התמיכות הישירות, וכל השאר זה כל מיני מרכיבים.

ערן גלובוס: למשל, קניית שירות ב-133 מיליון ש"ח בשנת 2019.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם יש לכם שירותים שהעירייה יכולה לקנות?

ערן גלובוס: ודאי.

ערן גלובוס: גם דברים שהיא קונה.

ערן גלובוס: פעילויות נוער שהיא קונה ממינהלים אחרים.

ערן גלובוס: אפשר לפתוח את ספר התקציב של עיריית ירושלים – פעילויות לאוכלוסיות מוחלשות, סלי מזון לנזקקים.

ערן גלובוס: אלו כל הדברים שהבית הפתוח עושה גם בלי תקציב עירוני, ולא יכול לעשות בקנה המידה שהוא צריך בשביל לתת את השירות הכי טוב לאזרחים בירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ביקשתם למכור את השירותים האלה לעירייה?

ערן גלובוס: אנחנו כל הזמן אומרים לעירייה, אנחנו רק מחפשים איפה אפשר לעבוד יותר.

ערן גלובוס: זה סגור בפניי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש נוהל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכתוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך את הדברים האלה לכתוב, לשלוח אותם בצורה מסודרת.

ערן גלובוס: אבל אני לא יכול להגיש לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה אתה לא יכול להגיש?

ערן גלובוס: כי זה בפטור ממכרז שהם עשו שאני לא יכול להגיש.

ערן גלובוס: יש שם איזו קונסטרוקציה משפטית שהם בנו.

ערן גלובוס: כל הסיפור הזה הוא סיפור שמטרתו למנוע מהבית הפתוח לקבל - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עכשיו אני רוצה להבין את הקונסטרוקציה המשפטית הזאת.

אריאלה רג'ואן: מיקי, אני רוצה ברשותך, בבקשה, לפני שמתארים את הקונסטרוקציה המשפטית לפחות מפאת כבודו של ראש העיר - - -

ערן גלובוס: אם הם רציניים, אגב, אני אבוא מחר לדיון על תוכניות עבודה, בשמחה.

אריאלה רג'ואן: ערן, דקה.

אריאלה רג'ואן: ראש העיר הזמין את הבית הפתוח.

אריאלה רג'ואן: הבית הפתוח היה בדיון, וכל מה שערן אמר בדיון זה, אם אתה לא מבטיח לנו שאנחנו יוצאים מפה עם מיליון ו-200 אלף שקל, אין על מה לדבר, לא על תוכניות עבודה ולא על המשך דרך.

אריאלה רג'ואן: וישבנו שם שמונה אנשים וכולם יצאו באותה תחושה, וחבל כי חצי שנה לפני כן, הבית הפתוח היה בבעיה אמיתית.

אריאלה רג'ואן: הגיע להם כשני מיליון שקלים מהמדינה, ואני זאת שמצאתי את הפתרון, שבהסכם גג שיש בין משרד החינוך לבין החברה למתנ"סים הסכום הזה לא יעבור בעירייה על מנת שהוא לא יתחלק כתמיכה.

אריאלה רג'ואן: אז אחר כך יצאו נגדי ואמרו, כן, העירייה לא רצתה שהסכום יעבור דרכה.

אריאלה רג'ואן: את בוודאי מכירה את זה מהפן השני, שכאשר סכום מגיע לעירייה והוא איננו צבוע עבור הבית הפתוח, אז הוא נפתח לתמיכה לכל מי שחושב שהוא זהה לבית הפתוח, ובכלל זה גם כל המינהלים הקהילתיים.

אריאלה רג'ואן: אז להגיד שאנחנו לא חפצים ולא רוצים לסייע, זה לא רק לא נכון, זה אפילו בגדר דיבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה, בואי נדבר שנייה - - -

אריאלה רג'ואן: אני אתן לדן בן טל שיבהיר.

אריאלה רג'ואן: נכון שלמינהל קהילתי יש פטור ממכרז, - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה, אריאלה, הלו?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הלו?

אריאלה רג'ואן: - - אבל כשאני פניתי לערן ואמרתי לו, תגיש לי תוכניות, הוא אמר, או מיליון ו-200 אלף, או כלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך זה יכול להיות שהיא לא שומעת אותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה.

אריאלה רג'ואן: השיח הוא חד צדדי לחלוטין.

אריאלה רג'ואן: אי אפשר לומר שאנחנו לא ביקשנו, לא דרשנו, - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה - - -

אריאלה רג'ואן: - - לא אמרנו, לא הצענו שום דבר.

אריאלה רג'ואן: היינו פה בתקופת קורונה מאוד ארוכה של סלי מזון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא לא שומעת.

אריאלה רג'ואן: יכולנו לעשות לא מעט שימוש בבית הפתוח אם הדברים היו נפתרים, אבל הם בחרו ללכת לצד השני של המתרס ועתרו כנגד העירייה.

קריאה: אריאלה.

אריאלה רג'ואן: והיחסים, אני שוב מדגישה, לא היו כאלה עד לפני כשנתיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה, את שומעת אותי?

אריאלה רג'ואן: אז חשוב לעשות קצת בדק בית.

אריאלה רג'ואן: עכשיו דן בן טל ייתן מענה, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה, האם את שומעת אותי?

דן בן טל: בהיבט המשפטי, העניין הוא כזה, - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא שומעים אותי?

דן בן טל: יש תקנות העירייה (מכרזים), ויש סעיף של פטור ממכרז של תאגיד שיש לעירייה שליטה של 40% בו, ולעירייה במינהלים הקהילתיים יש 40% מהדירקטוריון, ויש עוד כל מיני תנאים, אז אפשר להתקשר בפטור ממכרז.

דן בן טל: ולכן מאוד קל להתקשר עם המינהלים הקהילתיים בפטור ממכרז.

דן בן טל: יחד עם זאת, בהינתן שהבית הפתוח היה מגיש תוכנית עבודה, אני חושב שלבית הפתוח יש מספיק ייחודיות משל עצמו, שלא נראה לי שיש עוד גופים שנותנים מענה ייחודי לקהילה ויכול מאוד להיות שאם הבית הפתוח היה מגיש הוא היה מקבל פטור ממכרז על התקשרות על שירותים ספציפיים שהוא נותן.

דן בן טל: אבל אם לא מגישים, אז אנחנו לא יכולים להתקשר.

ערן גלובוס: מחר בבוקר אני אשמח שינחו אותי מה להגיש ומה הם רוצים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סליחה, רגע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתם שומעים אותי שם, בעיריית ירושלים?

אריאלה רג'ואן: כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי קודם ניסיתי לקטוע אתכם, ועכשיו אני שוב פעם צריכה להילחם בפעמון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש תקלה, כן, הבנו כבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת להודות שאני יושבת כאן ואני די נדהמת מחוסר היכולת שלכם לתקשר אחד מול השני.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם אומרים, למה הם לא עושים ככה, למה הם לא עושים ככה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ערן אומר, לא ביקשו ממני, לא הנחו אותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שבתור גוף שאמור לנהל את העניין הזה, אתם, בעיריית ירושלים, התפקיד שלכם, אם אתם חפצים לתת שירות כיאות וכיאה לאותו קהל שצריך לקבל את השירות מהבית הפתוח, אתם צריכים לעבוד בסינרגיה עם הבית הפתוח ולא לבוא אחרי זה בטענות, למה לא הגשתם, למה לא עשיתם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתם חושבים שהם לא פועלים נכון, תדברו איתם, תשבו איתם, תנהלו את הדבר הזה, ותגידו בדיוק מה אתם מצפים ממנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם יודעים שהוא במצוקה, אתם יודעים שהוא צריך יותר כסף, אתם יודעים שיש דרכים שהוא יכול לקבל אותו אם אכן הוא יספק לכם את השירותים כמו שמינהלים קהילתיים אחרים יכולים לספק את זה, אז למה הוא צריך לשמוע את זה מכם פה בפעם הראשונה?

אריאלה רג'ואן: הוא לא שומע את זה.

אריאלה רג'ואן: מיקי, תני לנו קצת קרדיט.

אריאלה רג'ואן: עיר של מיליון תושבים שמנוהלת על ידי ב-33 מינהלים קהילתיים, וכל המינהלים הקהילתיים מתקשרים ואף אחד לא הגיע לבית משפט.

אריאלה רג'ואן: אז הגיע הזמן שאדון ערן – סליחה שאני פונה באופן - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רגע, סליחה, אריאלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך זה יכול להיות ש-30 מינהלים קהילתיים מוכרים לכם שירותים ורק הבית הפתוח לא מוכר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תסבירי לי את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך זה יכול להיות, שעם כל השירותים שהוא נותן - - -

אריאלה רג'ואן: אבל אני מסבירה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז איך זה קרה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך זה שאת לא קונה ממנו שירותים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

אריאלה רג'ואן: מיקי, זה לא קרה עד לפני שנתיים, ואני לא רוצה להיכנס פה לעניינים פרסונליים.

אריאלה רג'ואן: אני רק אמרתי ואני אומרת שוב, הצענו לכל הדמויות, כולל זה שפגשתי את המנכ"לית הקודמת של הבית הפתוח, וביקשתי ממנה שהיא תנסה לגשר, וגם זה לא עבד.

אריאלה רג'ואן: אם החבר'ה שמנהלים היום את העסק רוצים לבוא ולשבת, ולהידבר, וזקוקים לעוד אנשים כי הם חושבים שאנחנו לא קשובים, אז גם לזה אנחנו מוכנים, אבל לא יכול להיות שיתקפו אותנו – אני לא השתניתי, אני יושבת פה חמש שנים, עשינו פעילויות עם הבית הפתוח, אין ספק שאנחנו רוצים לעשות פעילויות, ולראיה שהם מקבלים מאיתנו פתאום תקן חדש למזרח העיר, תקן חדש לגיל השלישי.

אריאלה רג'ואן: אז יש שיח.

ערן גלובוס: אני שמח לשמוע על תקנים שאנחנו מקבלים - - -

אריאלה רג'ואן: אז יש שיח איפה שהם רוצים שיהיה שיח.

אריאלה רג'ואן: אין שיח איפה שהם שמו בלוק – או מיליון ו-200 אלף, שזה איזשהו סכום מופרך שאנחנו לא מבינים אפילו מאיפה הוא יצא, ויושב פה היועץ המשפטי שיודע להסביר את זה, או תנו לנו לדבר.

אריאלה רג'ואן: אבל אי אפשר להציב בלוק ולהגיד, או מיליון ו-200 אלף או כלום, וזה מה שנאמר בשנה האחרונה.

ערן גלובוס: אני רק רוצה להדגיש.

ערן גלובוס: זה ממש לא מה שנאמר.

ערן גלובוס: מה שנאמר זה שהבית הפתוח דורש שיתנהגו כלפיו כמו כלפי כל גוף אחר.

ערן גלובוס: וכשהוא מגיש בקשת תמיכה, מישהו צריך לשבת – אני עד עכשיו לא שמעתי איך בדקו את בקשת התמיכה, האם בדקו את בקשת התמיכה.

ערן גלובוס: אף אחד לא ישב ובדק באופן ענייני מה הצרכים.

ערן גלובוס: זה לגבי הליך התמיכות.

ערן גלובוס: מעבר לזה שמאות פעמים – אני בתפקיד בבית הפתוח שלוש וחצי שנים, לפני זה אני גם חבר עמותה – מאות פעמים, גם עם אריאלה, גם עם כל הגורמים, ביקשנו להיפגש, ביקשנו לעבוד.

ערן גלובוס: והיו גם פגישות, ויש דברים שבהם יש שיתופי פעולה.

ערן גלובוס: אבל בכל מקום שבו יש ניסיון טיפה להתקדם, אפילו ברמת זה שהעיר גדלה בכמות התושבים, הסכום, כמו שאתם רואים, הוא בסך הכול תקוע חמש שנים.

ערן גלובוס: והשנה בלי שום בחינה עניינית של בקשת התמיכה.

ערן גלובוס: אני עדיין לא מצליח להבין את התשובה.

ערן גלובוס: וכמו שאמרתי, ואני חוזר על זה, התקנים, אגב, כמובן, זה לא נכון.

ערן גלובוס: אין תקנים כאלו.

ערן גלובוס: אני שמח לשמוע שוב פעם בדיון שיש לנו תקנים חדשים, אבל זה לא נכון.

תומר רוזנר: יש לכם תקנים שהעירייה מממנת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את מי אתה שואל, תומר?

תומר רוזנר: את ערן.

ערן גלובוס: יש תקנים משותפים.

ערן גלובוס: תקן אחד הוא תקן שהממשלה מממנת דרך העירייה, ותקן אחר הוא תקן שהעירייה מממנת בעקבות הרצח של שירה בנקי.

ערן גלובוס: זה לא שני התקנים שאריאלה דיברה עליהם עכשיו.

ערן גלובוס: אפשר להשוות למינהלים קהילתיים אחרים ולראות כמה תקנים עירוניים הם מקבלים.

תומר רוזנר: אז זה דבר שצריך לעשות.

תומר רוזנר: יש פה שלושה מסלולים.

תומר רוזנר: יש מסלול תמיכה, יש מסלול שירותים ויש מסלול כוח אדם.

תומר רוזנר: אתם צריכים להיות שווים למינהלים הקהילתיים האחרים בכל אחד משלושת המסלולים האלה.

ערן גלובוס: לגמרי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם הם שווים בכל המסלולים האלה, אריאלה?

אריאלה רג'ואן: לא, אבל שוב, מיקי, - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא?

אריאלה רג'ואן: - - אני שוב אעשה את ההפרדה.

אריאלה רג'ואן: דן הוא זה שמדבר ולא שמענו אותו ואני מקווה שאני עונה נכון על מה שנאמר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את תומר לא שמעתם?

אריאלה רג'ואן: אי אפשר לבוא ולדרוש שהבית הפתוח יקבל תקנים כמו מינהל קהילתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אבל זאת הטענה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם גם קיבלו את המעמד הזה מתוקף הפסיקה הקודמת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם קיבלו את המעמד של מינהל קהילתי.

אריאלה רג'ואן: לא, לא.

אריאלה רג'ואן: אבל תיכף, את הפסיקה המשפטית אני אתן לדן שיסביר כי הוא יודע להסביר את זה יותר טוב ממני.

דן בן טל: ברשות הוועדה, יש שני שקפים, אפשר להעלות ואפשר להעלות, זה לא משנה.

דן בן טל: רק חשוב להבין – היקף הפעילות של הבית הפתוח הוא כמיליון וחצי שקלים בשנה.

דן בן טל: זה המחזור של הבית הפתוח, הוא נע בין מיליון ו-200 אלף שקלים לבין מיליון ו-800 אלף שקלים.

דן בן טל: היקף הפעילות של מינהלים קהילתיים הוא פי עשרה.

דן בן טל: זה מגיע עד ל-20 מיליון שקלים למינהל קהילתי אחד.

דן בן טל: ולמרות זאת, הבית הפתוח מקבל תמיכה כמו מינהל קהילתי של 400,000 שקלים.

דן בן טל: כלומר, הבית הפתוח, למרות שהיקף הפעילות שלו הוא 10% ממינהל קהילתי ממוצע, הוא מקבל תמיכה כמו מינהל קהילתי אחר.

דן בן טל: אם היינו עושים יחסי, זה היה מגיע ל-40,000 שקלים בשנה ולא 400,000 שקלים.

דן בן טל: כלומר, אי אפשר שכל התקינה שיש למינהל קהילתי שמשרת את כל האוכלוסייה תהיה אותה תקינה, כשהבית הפתוח הוא עמותה קטנה, בסופו של דבר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אתה טוען שהיקף הפעילות קטן משמעותית.

יוראי להב-הרצנו: על בסיס מה אתה קובע את זה?

דן בן טל: יש מחזור כספי, דוחות של רואה חשבון.

דן בן טל: אפשר לראות במצגת שהגשתם בעמודים האחרונים.

דן בן טל: יש דוחות מחזור פעילות שנתית של הבית הפתוח – מיליון ו-200 אלף, מיליון ו-300 אלף שקלים לשנה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, ברור שאם אתה מעביר למרכז פחות כסף, יהיה לו פחות מחזור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם ברור שאם אתה לא קונה ממנו שירותים, אם המחזור שלו קטן.

דן בן טל: אנחנו מעבירים 400,000 שקל, שליש מהמחזור אנחנו מעבירים.

יוראי להב-הרצנו: סליחה, תרשה לי להשלים את השאלה שלי.

יוראי להב-הרצנו: בניגוד לתבחיני התמיכה, ב-31 המרכזים הקהילתיים שלכם, שיש תמיכה בסיסית, מספר תושבים בשכונה, מדד סוציואקונומי, מחזור פעילות וחוות דעת מקצועית שכנראה אתם נותנים, למרכז הקהילתי שקרוי הבית הפתוח יש תבחין פעילות אחד בלבד שאתם הגדרתם, שהוא מספר הנהנים הרשומים במבנה.

יוראי להב-הרצנו: ואני תוהה למה אתם לא מתייחסים, בהתאם לפסיקות – אין רק פסיקה אחת, יש כמה פסיקות, האחרונה היא של השופט מרזל מבית המשפט המינהלי בירושלים, שמבקש מכם להתייחס לבית הפתוח בתור מרכז קהילתי לפי התבחינים של כל 31 המרכזים הקהילתיים שלכם.

יוראי להב-הרצנו: ואם אתם הייתם נוהגים בו בשוויוניות ולפי הקריטריונים האחידים, יכול להיות שגם הוא היה נהנה מ-30 מיליון שקל ולא ממיליון ו-800 אלף.

דן בן טל: אם היינו פועלים באופן שוויוני ביחס לבית הפתוח, והיינו לוקחים את המחזור של הבית הפתוח ומשווים אותו למחזורים אחרים, התמיכה הייתה יכולה להיות 10% ממה שהיא היום.

דן בן טל: להיפך, אנחנו עשינו בית הלל.

דן בן טל: אמרנו, 30 המינהלים מקבלים 12 מיליון שקלים, זה יוצא 400 אלף שקל למינהל, זה מה שאנחנו נותנים לבית הפתוח אפילו שהיקף הפעילות שלו, המחזור שלו הוא 10% ממינהל קהילתי - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה היא לפי מה אתה לוקח את - - -

דן בן טל: - - -

איתן גינזבורג: אדוני היועץ המשפטי, בכל הכבוד הראוי, זה קצת לסמא את עינינו מכיוון שהמחזורים הגדולים של אותם מרכזים קהילתיים, הרבה מהם מגיעים מקניית שירותים של העירייה.

איתן גינזבורג: ולכן המחזורים גדולים.

איתן גינזבורג: אם העירייה הייתה קונה שירותים או מאפשרת קניית שירותים מהבית הפתוח, גם מחזור הבית הפתוח היה גדל בהתאמה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואז התמיכה הייתה גדלה.

איתן גינזבורג: ואז יכולת לטעון את זה.

איתן גינזבורג: דבר שני, עצם זה שאתה מחריג את הבית הפתוח מהפלג של התמיכות והוא לא כאחד מ-31 המרכזים הקהילתיים – אגב, את יודעת איך אני יודע את זה, גברת רג'ואן?

איתן גינזבורג: כי הוא לא מופיע באתר האינטרנט שלכם.

איתן גינזבורג: באתר האינטרנט של עיריית ירושלים, במינהלים קהילתיים, הבית הפתוח לא מופיע.

איתן גינזבורג: כתוב שם 31 מינהלים קהילתיים, ולא 32.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איתן, אני רוצה לקרוא פה את פסק הדין של בית המשפט העליון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השופט עמית כתב:

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבית הפתוח הוא המרכז הקהילתי של הקהילה הגאה בירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': העירייה צריכה לתקצב אותו באופן שוויוני ביחס למינהלים הקהילתיים הפועלים בירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חד משמעית.

איתן גינזבורג: אתם לא מתייחסים אליו כאל מרכז קהילתי.

אריאלה רג'ואן: זה התבחין.

אריאלה רג'ואן: התבחין שלנו הוא ביחס למינהלים קהילתיים.

אריאלה רג'ואן: בסופו של דבר, הבית הפתוח מקבל את הממוצע של התמיכות במינהלים הקהילתיים.

איתן גינזבורג: גברת רג'ואן, שימי לב מה את אומרת: הוא מקבל את הממוצע.

איתן גינזבורג: יש איזה מינהל קהילתי שמקבל ממוצע?

איתן גינזבורג: לא.

אריאלה רג'ואן: כן, כולם.

אריאלה רג'ואן: למה לא?

איתן גינזבורג: הם מקבלים ממוצעים או מקבלים לפי השירותים, לפי הצרכים, לפי התבחינים והקריטריונים?

איתן גינזבורג: גברתי, גם את וגם אני יודעים שתבחינים וקריטריונים לא נעשים על פי ממוצעים אלא על פי - - -

אריאלה רג'ואן: אני אעשה לפי תקציב.

אריאלה רג'ואן: איתן, אתה רואה את המספרים?

אריאלה רג'ואן: אני יכולה לעשות לפי תקציב, ואז הוא יקבל 40,000 שקל.

אריאלה רג'ואן: אם לא נעשה הממוצע, הוא יקבל הרבה פחות.

יוראי להב-הרצנו: את מאיימת עלינו?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מבין.

יוראי להב-הרצנו: את מאיימת?

יוראי להב-הרצנו: 40,000 שקל?

יוראי להב-הרצנו: זו אחריות שלך.

יוראי להב-הרצנו: לא שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יוראי, חבר הכנסת להב הרצנו, בבקשה.

איתן גינזבורג: התקציב של המינהלים הקהילתיים האחרים גדול כי העירייה מתקצבת אותם בצורה כזו או אחרת, בין אם בקניית שירותים – את צודקת, במסלול תמיכות, וואלה, כולם יופי.

איתן גינזבורג: זה אחלה שקף להראות.

איתן גינזבורג: כולם שוויוניים במסלול התמיכות.

איתן גינזבורג: אבל יש תמיכות עקיפות שלא על פי נוהל תמיכות.

איתן גינזבורג: הן בקניית שירותים.

איתן גינזבורג: וקניית שירותים זה הכסף הגדול.

קריאה: וכוח אדם.

איתן גינזבורג: ובתקנים.

איתן גינזבורג: ולראיה, אני אומר לך, באתר האינטרנט שלך את לא מכירה בבית הפתוח כמינהל קהילתי של העירייה או מטעם העירייה כפי שנדרש, כפי שאת מצהירה על זה כאן.

איתן גינזבורג: והייתי מצפה, מבלי עכשיו להגיד כמה צריך לתת לבית הפתוח, כי זה באמת עניין מקצועי שלכם – ואגב, אני פונה לבית הפתוח שיביאו לכם בהחלט תוכנית עבודה מסודרת וברורה על מנת שתוכלו לתקצב אותם בהתאם, לא יותר ולא פחות.

איתן גינזבורג: אבל אני מצפה גם מעיריית ירושלים לחבק ולהראות שהבית הפתוח הוא חלק מהקהילה בירושלים.

איתן גינזבורג: והדבר הבסיסי הוא לשים את זה על אתר האינטרנט שלך, גברת רג'ואן, שאותו את מתפעלת ועליו את אחראית, כאחד מהמרכזים הקהילתיים של העיר ירושלים.

אריאלה רג'ואן: איתן, אני מבקשת ממך, חוץ מאשר לקחת את זה כעניין אישי, ואתר האינטרנט הוא אתר עירוני, ואני לוקחת את זה לתשומת ליבי, למרות שהוא לא תחתיי, אולי אתה תושיט יד לבית הפתוח ותעזור להם להבין שכשרוצים שיתוף פעולה צריך להידבר קודם.

איתן גינזבורג: בהחלט.

איתן גינזבורג: בהחלט כן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו מסכימים עם זה לחלוטין.

אריאלה רג'ואן: גם הדברים שערן אמר כאן קודם, ותנו לי שנייה אחת להביע את רחשי ליבי – אני לא גוף משפטי.

אריאלה רג'ואן: אני ישבתי עם הבית הפתוח, לא דחיתי אותו פעם אחת.

אריאלה רג'ואן: ערן מצלצל בימים ובלילות, וכותב מיילים, ועל כל מייל שלו הוא קיבל מענה.

אריאלה רג'ואן: אבל ברגע שהוא נכנס לפינה שהוא החליט שהוא מערבב תמיכות עם קניית שירות, עם כל מה שהוא מקבל, אז יש בלוק בין הבית הפתוח לבין עיריית ירושלים.

אריאלה רג'ואן: אז כל מי שנכנס - - -ומעז להגיד שאנחנו בוטים ואנחנו מפלים, ואני מאיימת – אני לא מאיימת על אף אחד.

אריאלה רג'ואן: תנו להם יד להגיע אלינו, כי אני פה ואני מקבלת את כולם, ואף פעם לא טרקתי את דלתי בפני אף אחד שבא לבקש שיתוף פעולה.

אריאלה רג'ואן: אז להציג אותנו כלא משתפי פעולה כיוון שהחליטו לערבב פה תמיכות עם שיתופי פעולה – דווקא ממך, איתן, כי אתה מכיר את הנושא הזה.

אריאלה רג'ואן: תנו להם יד, תעזרו להם להגיע אלינו.

אריאלה רג'ואן: אני פה.

איתן גינזבורג: גברת רג'ואן, את הגוף החזק פה, ואני לא בא אלייך בטענות - - -

אריאלה רג'ואן: לא, אני לא גוף חזק.

אריאלה רג'ואן: אני ממש לא גוף חזק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את כן.

איתן גינזבורג: רק שנייה, רק שנייה.

איתן גינזבורג: סליחה, רגע, גברתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכסף אצלך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את הגוף החזק.

איתן גינזבורג: גברת רג'ואן, א', העניין הוא לא אישי של אריאלה מול הבית הפתוח.

איתן גינזבורג: זה מול עיריית ירושלים.

איתן גינזבורג: את כרגע מייצגת את עיריית ירושלים.

אריאלה רג'ואן: נכון.

איתן גינזבורג: אל תיקחי את זה באופן אישי.

איתן גינזבורג: שנית, אתם הגוף החזק, גם מבחינת ההחלטה.

איתן גינזבורג: אתם מחליטים מי יקבל כסף, מי יקבל תקנים, מי יקבל מימון בצורה כזו או אחרת, אתם הגוף החזק במובן הזה שכל הידע נמצא אצלכם.

איתן גינזבורג: אתם יודעים להגיד בדיוק מה אתם יכולים ומה אתם לא יכולים.

איתן גינזבורג: אתם יודעים בדיוק מה אתם נותנים למינהל קהילתי כזה או מינהל קהילתי אחר.

איתן גינזבורג: העמותה שנקראת הבית הפתוח, חשובה ככל שתהיה, רצינית ככל שתהיה, לא יכולה להגיע לרמת הידע והיכולת לנווט את דרכה בתוך סבך הביורוקרטיה הקיימת – אני לא בא אליכם בטענות, היא קיימת – והידע שיש בתוך נבכי התקציב וסדרי העבודה של עיריית ירושלים.

איתן גינזבורג: אני בהחלט קורא לבית הפתוח לבוא אליכם ביד מושטת ונפש חפצה, ולהגיש תוכנית עבודה, לראות איך אפשר לשתף פעולה עם עיריית ירושלים.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שההתנגשות הזאת היא טובה לשום צד.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, מכיוון שאתם נקראים בעגה המשפטית גם הכיס העמוק, וגם אתם נקראים הגוף החזק, אז אני אומר לך, גברת רג'ואן, שרוב האחריות היא עליכם.

איתן גינזבורג: יש אחריות גם על הבית הפתוח, אבל גם לכם יש אחריות.

איתן גינזבורג: ואם את רוצה לחבק את הבית הפתוח כפי שאת מציעה פה, ואני שמח על כך, אז אחד הדברים זה להכיר בהם כמינהל קהילתי, להציג את זה בפני התושבים ואזרחי ישראל כחלק מהמינהלים הקהילתיים שלכם, שעכשיו יהיו לכם 32 מינהלים קהילתיים, ולא 31 כי הבית הפתוח לא מופיע שם; לשים אותו יחד עם כל המינהלים הקהילתיים באותם תבחיני תמיכות ולא להחריג אותו מאחרים.

איתן גינזבורג: או לחלופין, לתת לו את הצרכים על פי הצרכים שלו.

איתן גינזבורג: כל הדברים האלה יראו נכונות ורצון טוב.

איתן גינזבורג: זה לא מוריד מהצורך ומהדרישה, גם שלי, כלפי הבית הפתוח, להציג תוכנית עבודה כי אחרת אי אפשר לבוא אליכם בטענות בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אבל אל תבואו אלינו להגיד לי שהתקציב שלהם הוא 10% מכל השאר, כשאתם יודעים שרוב התקציבים של כל השאר מגיעים מכם.

איתן גינזבורג: וזה קצת לסמא את עיני הוועדה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תומר רוזנר, היועץ המשפטי, אתה רצית להגיב כאן.

תומר רוזנר: רציתי לומר לגבי - - - השירותים, הדברים נבלעו בדברים ויש פה איזו בשורה, אני חושב, שהצהיר היועץ המשפטי של העירייה, שניתן יהיה לתת פטור ממכרז לבית הפתוח, כנראה כספק יחיד או בדרך אחרת, אם אניח הבנתי אותו נכון, לגבי שירותים שהבית הפתוח יכול להציע לעירייה.

תומר רוזנר: לכן אני חושב שבעניין של השירותים, צריך "לנסות", במירכאות, את העירייה, להגיש בקשה למכירת שירותים, נמנו פה שירותים שהם בהחלט ייחודיים, כמו סלי מזון, כמו תמיכה נפשית, כמו חוגי נוער בסיכון.

תומר רוזנר: אני חושב שזה הזמן "לנסות", במירכאות, את העירייה ולהגיש את הדברים בצורה מסודרת.

תומר רוזנר: ניתנה פה הצהרה שמדובר באפשרות לתת פטור ממכרז בנושא הזה, ולראות את העירייה עומדת מאחורי הדברים שנאמרו כאן.

איתן גינזבורג: אגב, גברת רג'ואן ואדוני היועץ המשפטי, אני רק רוצה להסב את תשומת ליבכם, שמבחינת תבחינים, אם אתם משווים את זה ואתם מדברים על ממוצעים, שימו לב שהתמיכה שאתם נותנים בארנונה לכל העמותות היא ברמה של עשרות אלפי שקלים.

איתן גינזבורג: התמיכה בארנונה לעמותת הבית הפתוח היא 5,000 שקלים.

איתן גינזבורג: וגם אם אתם מסתכלים על שכר הדירה, אז נכון שאתם משתתפים בשכר דירה מאוד משמעותי של 210,000 שקלים, אבל גם במקומות אחרים אתם משתתפים בשכר דירה של 950,000 שקלים, 260,000 שקלים - - -

ערן גלובוס: ויש נכס עירוני לכל המינהלים.

דן בן טל: שני דברים, בבקשה.

דן בן טל: אני מעדיף שלא יצטטו בשמי דברים שאני לא בטוח שזה בדיוק מה שאמרתי, שלא אובן לא נכון.

דן בן טל: קודם כל, לעניין הארנונה, מה שנאמר כעת – למיטב הבנתי, לבית הפתוח - - - יש לו פטור, הנחה - - מארנונה, ולכן אין לו הרבה ארנונה ואין הרבה מה להשלים לו.

דן בן טל: לא נאמרה כאן התחייבות או הצהרה מצד העירייה שהבית הפתוח יהיה פטור ממכרז.

דן בן טל: הובהר פה לוועדה שהמינהלים הקהילתיים פטורים מכוח חוק ממכרז.

דן בן טל: לעניין הבית הפתוח, צריך – ושלא נהיה כמו בסיפור על ההוא שמבקש לזכות בלוטו ולא ממלא – שהבית הפתוח יגיש מצידו את הבקשות.

דן בן טל: הבקשות האלה תיבחנה, ויש אפשרות שהעירייה תחליט שבהתקשרות עם הבית הפתוח הוא סוג של ספק יחיד.

דן בן טל: יש אפשרות כזאת.

דן בן טל: זו לא הצהרה ולא התחייבות.

דן בן טל: - - - שזה מה שיהיה, אבל זה בהחלט ייבחן.

דן בן טל: גם יכול להיות שההצעה של הבית הפתוח תהיה - - -.

דן בן טל: לא אמרנו כלום.

דן בן טל: שיגישו את ההצעות.

דן בן טל: אין התחייבות שהם יקבלו - - - ספק יחיד, אבל שיגישו, ואז, אם לא יקבלו, אז שיגידו שיש אפליה כלפיהם.

דן בן טל: אבל כרגע לא הוגש כלום.

ערן גלובוס: אני רק מבקש להגיד שלפני שמבקשים מאיתנו להגיש עוד דברים, כדאי להתייחס בצורה שוויונית למה שהגשנו.

ערן גלובוס: הגשנו בקשת תמיכה בינואר, לפי הליך התמיכות - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שהגישה הזאת לא מקדמת אותנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה מחזיר אותנו אחורה.

ערן גלובוס: לא, לא.

ערן גלובוס: אנחנו נגיש – מחר בבוקר אני מוכן לשבת עם מי שהם יגידו.

ערן גלובוס: אבל רגע, אני אגיד חוץ מזה.

ערן גלובוס: במקביל, הגשנו בקשת תמיכה בינואר.

ערן גלובוס: העירייה עד עכשיו, גם בדיון הזה, לא מוכנה להגיד איך היא דנה בבקשת התמיכה, איך היא החליטה איך לתת כסף או למה לא לבדוק באופן ענייני את הבקשה שלנו.

ערן גלובוס: אז אני יכול להגיש בקשות, אבל כדאי שמישהו ידון בהן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בסדר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו חייבים לחתור לסיום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בחרת הכנסת תמר זנדברג, אם אפשר בקצרה.

תמר זנדברג: אני חייבת רק משפט.

תמר זנדברג: אני מאזינה לדיון חצי כאאוטסיידרית, ויש לי תחושה שיש איזה פיל בחדר שלא נמצא כאן, הוא לא נמצא בחדר הזה, לא בחדר הוועדה וגם לא באלה שעיריית ירושלים שלחה מטעמה, שככל הנראה יש להם את הכלים הכלליים העירוניים הרגילים.

תמר זנדברג: הבית הפתוח ככל הנראה עבור עיריית ירושלים – לא עבור אלה שנמצאים כאן, שוב אני אומרת, יש הרגשה שזה נמצא במקום אחר – הוא איזשהו תפוח אדמה לוהט שמנסים לגלגל אותו ולא יודעים בדיוק איך להתייחס אליו.

תמר זנדברג: ולכן, אם הגישו בינואר או כן הגישו תוכנית עבודה או לא הגישו תוכנית עבודה, יש לי תחושה שאם היה מדובר בכל נושא אחר, חוץ מהנושא הלהט"בי, ככל הנראה לא היינו יושבים כאן וזה היה מתקדם כאילו כלום.

תמר זנדברג: ולכן, הדרישה שלנו, של חברי הכנסת, שלכם, מסביב לשולחן, שיתייחסו כאילו להתעלם מהבעיה, ושהתייחסו כביכול כאחד האדם לתוכניות שמגישים ולתוכניות עבודה ולבקשות תמיכה - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את פשוט לא היית פה מהתחלה, תמר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מתנצלת, אבל אנחנו דיברנו על כל הדברים האלה והגדרנו את זה כך.

תמר זנדברג: אני יודעת, אני יודעת.

תמר זנדברג: לא הייתי מהתחלה, אבל זה עדיין לא אומר שאין לי עיניים בראש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה בדיוק מה שאמרנו.

תמר זנדברג: אני חושבת שהדרישה של הוועדה צריכה להיות חד משמעית, ולא לטרטר את הבית הפתוח עם עוד ועוד בקשות, ויגישו עוד פעם ועוד פעם, ויתקנו פה ויתקנו שם, וייתקלו באותה חומה.

תמר זנדברג: יש בירושלים קהילה גאה והיא צריכה להיות מחובקת, גלויה ומתוקצבת.

תמר זנדברג: ולא להגיד, טוב, תיתנו, ושיגישו ונתייחס, ואם כן, ואם לא, ונשים עליהם כובע כזה וכובע אחר.

תמר זנדברג: זאת צריכה להיות הדרישה שלנו, להרים את הדגל הזה בגאון, דווקא בגלל שזה הבית הפתוח.

תמר זנדברג: אולי אני אנסח את זה אחרת, לא בגלל שזה מרכז קהילתי ככל המרכזים, אלא להיפך, בגלל שזה הבית לקהילה הגאה ובגלל שהקהילה הגאה חשובה בירושלים, דווקא בירושלים.

תמר זנדברג: תודה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אסכם ואומר שאני קוראת מכאן, מהוועדה, לשני הצדדים לשבת מחר, לא בעוד שבוע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אריאלה רג'ואן, אנחנו קוראים לכם לשבת בהקדם האפשרי, אם אפשר ממש עוד השבוע, להבהיר בצורה חד משמעית מה חסר לכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני כן חושבת שלמרות הכול אתם צריכים לעמוד במה שמבקשים מכם.

ערן גלובוס: בשמחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי שרוצה שלא יפלו אותו, לא צריך גם להתנהג בדרך שלא מיישרת קו עם כל שאר המינהלים הקהילתיים.

ערן גלובוס: - - - אנחנו רוצים שיתנהגו בנו כמו בכל אחד אחר.

ערן גלובוס: זה הכול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה מה שצריך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הגישה צריכה להיות שוויונית לכולם, גם מבחינת מה שניתן וגם מבחינת קניית השירותים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני קוראת לכם שם בעיריית ירושלים לשבת בעיקר על הנושא הזה, כי זה מה שיגדיל את התקציב של המקום.

תומר רוזנר: זה הכסף הגדול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, בדיוק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לבית הפתוח יש שירותים למכור לכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שראוי שאתם תקנו את השירותים האלה מהבית הפתוח, שלו יש את המיומנות ואת הניסיון בנתינת השירותים האלה לקהילה הגאה בירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני חושבת שהקריאה מכאן צריכה להיות שאתם תנהגו בבית הפתוח ביד פתוחה ובלב חפץ, ולא לתת להם תחושה שהם צריכים לחזר על הפתחים אצלכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': והבית הפתוח צריך להרגיש שיש להם את אותה דלת פתוחה והקשבה ורצון שווה כמו לכל שאר המינהלים הקהילתיים בירושלים.

תומר רוזנר: ותקני כוח אדם, גם להשוות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כן, וגם תקני כוח אדם, מעיר לי תומר נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם הסוגיה של תקני כוח אדם – אלה בדיוק האמצעים שבידיכם על מנת להרחיב את התקציב ואת הקפסיטי של הבית הפתוח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מאמינה שהעתירות הרבות לא באות על סתם, על איזשהו רצון לטרטר את עיריית ירושלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הן באות על איזושהי תחושה של מצוקה ושל אפליה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואם היא קיימת, אז הם לא יכולים להתנכר לה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם חייבים להבין שהיא קיימת ואתם צריכים לעשות את מה שאתם מחויבים לעשות על מנת שהתחושות האלה לא יהיו קיימות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': והן נשענות כאן על היסטוריה, וההיסטוריה הזאת צריכה לפתוח דף חדש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ואני קוראת לכם לשבת במהרה ולדווח לוועדה על ההתקדמות של התמיכות בבית הפתוח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לכולם.