הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 52, 2020-08-18 09:06

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועד החינוך, התרבות והספורט והוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש.

רם שפע: ברוכה הבאה, יושבת הראש יפעת שאבא ביטון.

רם שפע: שלום לחברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם.

רם שפע: שלום לבכירי משרד החינוך שנמצאים אתנו.

רם שפע: שלום לפרופסור איתמר גרוטו ממשרד הבריאות שמתכבד להתארח בישיבה המשותפת ושלום לכולם, למי אתנו ב-זום.

רם שפע: למשה זו ישיבת המשך המעקב.

רם שפע: התחלנו בשבוע שעבר, לאחר דין ודברים שהיה לנו בנושא הצורך הקריטי להציג בוועדת החינוך את מתווה פתיחת שנת הלימודים, ומובן לכולם שהדברים ממשיכים להתבשל לקראת פתיחת השנה.

רם שפע: לכן היה קריטי לקיים דיון גם השבוע ואני מניח שנקיים דיון כזה גם בשבוע הבא שהוא יהיה שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים.

רם שפע: בשבוע שעבר עסקנו רבות באתגרים היותר פרוצדורליים בהקשר לקפסולות, מבנים וכוח אדם ואני מניח שמעסוק בזה גם היום אבל אני רוצה להזכיר לכולנו שאתמול המשרד פרסם גם את המתווה הפדגוגי, התייחס להרבה מאוד סעיפים שקשורים גם למה ילמדו, איך וכמה, מה שזה חלק מאוד משמעותי גם מבחינתנו.

רם שפע: בגדול הדיון מאפשר גם למשרד החינוך, גם למשרד הבריאות וכמובן גם לכל מי שכאן לשאול את השאלות הכי קשות לגבי מה עתיד פתיחת שנת הלימודים הקרובה ועד כמה אנחנו יודעים בוודאות שהכול יקרה כפי שמדובר כרגע.

רם שפע: זו אמירה כללית.

רם שפע: אני בטוח שנדע, אני ויפעת וכל מי שכאן, לשאול את השאלות הנכונות.

רם שפע: שלום ליפה בן דוד שהצטרפה אלינו.

רם שפע: בוקר טוב.

רם שפע: בבקשה, יפעת, בוקר טוב.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אני מציעה שהשאלה הראשונה שתישאל כאן על השולחן היא מה גורל פתיחת שנת הלימודים, האם פותחים את השנה או לא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שומעים קולות לכאן ולכאן.

יפעת שאשא ביטון: אני מזכירה לכולם שאנחנו כשבועיים מיום פתיחת הלימודים ולכן התשובה הזאת היא קריטית גם עבור מי ששומע אותנו.

יפעת שאשא ביטון: לאחר מכן נשמע את המתווה ואז גם נוכל להתייחס לגופם של דברים כי כמו שאנחנו יודעים, מה שהיה אתמול לא בהכרח רלוונטי היום.

יפעת שאשא ביטון: הדברים כל הזמן משתנים.

יפעת שאשא ביטון: כדי שנתייחס בצורה עניינית, אני מציע שקודם כל נשמע גם את משרד הבריאות וגם את משרד החינוך ואחר כך נפתח לדיון.

רם שפע: בהחלט מצטרף לדברים.

אורלי פרומן: אדוני היושב ראש, הערה אחת.

אורלי פרומן: הייתי כמובן רוצה לשמוע את המתווה ואת משרד הבריאות אבל אחר כך הייתי רוצה לשמוע את נקודות הקצה, את השטח, את המנהלים, אם יש גננות וכולי.

רם שפע: נשמע.

רם שפע: גם הנהגת ההורים ארצית נמצאת אתנו.

אורלי פרומן: אתמול לא הצלחנו להגיע אליהם והדבר הזה מאוד חשוב.

רם שפע: נשמע גם אותם.

רם שפע: תודה רבה על ההערה.

רם שפע: בבקשה, המשנה למנכ"ל משרד החינוך גילה נגר.

גילה נגר: מכובדים, בוקר טוב.

גילה נגר: השנה נפתחת באופן שונה מהרגיל וכולנו יודעים זאת.

גילה נגר: השנה לא דומה לאף שנה שהייתה לנו במהלך הקריירה וכמו שאתם רואים אני לא צעירה אבל לא חוויתי חוויה כזו כפי שמתרחשת השנה.

גילה נגר: זו שנה מאוד מורכבת גםב של הנגיף והתחלואה ומצד שני גם בשל המורכבות התקציבית שכולנו מודעים לה.

גילה נגר: יחד עם זאת, יחד עם המנכ"ל ועם השר אנחנו עושים את מרב המאמצים למצוא פתרונות למורכבות הקיימת ולאפשר את הפתיחה של מוסדות החינוך ולהפעיל אותם בשגרה בצל הנגיף.

גילה נגר: אנחנו מאמינים שמערכת החינוך היא עוגן מאוד מאוד משמעותי, גם לתלמידים, גם להורים, גם לחברה, גם לקהילה, גם לתעסוקה, גם לכלכלה.

גילה נגר: היא עוגן משמעותי שאנחנו חייבים לשמור עליו ולקדם ולטפח אותו.

גילה נגר: בתוך כל המורכבות הזו, המערכת תיפתח ב-1 בספטמבר בעזרת השם ועל מנת להיערך לפתיחה שתהיה עזרת השם גם פתיחה מאוד מאוד טובה וחלקה ביחס למורכבויות, אנחנו פרסמנו מתווה הפעלה לשכבות הגיל השוכנות.

גילה נגר: אנחנו פרסמנו קולות קוראים לגיוס כוח אדם תוספתי, תקשוב בתי ספר, רכישת אמצעי קצה ואמצעים למיגון.

גילה נגר: אתמול פרסומנו את התוכנית הפדגוגית ואנחנו בונים הכשרות גם למורים, גם לצוותי הניהול ולכל אנשי ההוראה כדי לעבוד על למידה מרחוק, קידום שיח רגשי חברתי וזיהוי מצוקות של תלמידים שאנחנו מבינים שזה קריטי מאוד בתקופה הזאת.

גילה נגר: מאוד חשוב לי להדגיש שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד מאוד גדול יחד עם ארגוני המורים, יחד עם השלטון המקומי, עם הנהגת ההורים, עם משרדי הממשלה השונים ובכלל זה עם משרד הבריאות והמל"ל ששותפים לגיבוש של מתווה הפעולה והם אושרו על ידם.

גילה נגר: לצדי נמצאים סמנכ"לים, גם אריה מור וגם מיכל טביביאן שיציגו את המתווה ויתייחסו לשאלות.

גילה נגר: בהזדמנות זו אני רוצה להודות להם בשם עם ישראל על העבודה המדהימה שהם עושים יחד עם כולנו לפתיחת שנת לימודים טובה ומוצלחת.

גילה נגר: תודה.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני מבינה שאת מעבירה אליהם את שרביט הדיבור.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה שתתייחסו לנקודות שעלו כאן.

יפעת שאשא ביטון: דובר על גיוס של מורים.

יפעת שאשא ביטון: היכן אנחנו עומדים בעניין הזה?

יפעת שאשא ביטון: דובר על הכשרות לגבי למידה מרחוק וכולי, היינו צריכים להיערך לכך קודם, ואיפה אנחנו עומדים לגבי זה?

יפעת שאשא ביטון: שוב, אנחנו מדברים על עוד שבועיים.

יפעת שאשא ביטון: מכרז לרכישה של ציוד קצה, יצא כבר?

יפעת שאשא ביטון: מתי הוא נסגר?

יפעת שאשא ביטון: שוב עוד שבועיים אנחנו אמורים לפתוח את המערכת.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, תנסו להיות מדויקים אתנו כדי שנבין בדיוק מהי תמונת המצב כי על פניו נשמע שאנחנו ערוכים אבל בינינו לבין עצמנו אנחנו יודעים שאנחנו עוד לא ממש ערוכים לפתיחת השנה ויש לנו עוד כמה שלבים להשלים.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח אם תתייחסו לנקודות האלה.

מיכל טביביאן מזרחי: תודה רבה.

מיכל טביביאן מזרחי: אני אתחיל בתיאור כללי ואצלול לתוך הנקודות הספציפיות שהעלית כדי שזה יהיה בתוך ההקשר והקונטקסט.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו פרסמנו בשתי פעימות.

מיכל טביביאן מזרחי: בפעימה הראשונה הגיעו לכאן השר והמנכ"ל והציגו את המתווה.

גילה נגר: סליחה, יש לי הערה מאחד הצופים, שגם מנהלי אגפי החינוך עובדים אתנו בשיתוף פעולה מלא.

יפעת שאשא ביטון: בלעדיהם אי אפשר.

יפעת שאשא ביטון: כמי שהייתה שם, אני יודעת.

גילה נגר: ההערה במקומה.

רם שפע: רשמנו.

מיכל טביביאן מזרחי: הפעימה הראשונה, הגיעו לכאן השר והמנכ"ל והציגו את מתווה ההפעלה ואת אורחות החיים, ואם תרצו, אריה יוכל להרחיב.

מיכל טביביאן מזרחי: אתמול פרסמנו גם את המתווה הפדגוגי שכולל כמה היבטים שחשוב לי לפרט.

מיכל טביביאן מזרחי: ראשית, מה שמאוד מטריד רבים מההורים זה הנושא של איך נפעל בתחילת השנה, בימים הראשונים של השנה.

מיכל טביביאן מזרחי: איך נקבל בפעם הראשונה ילדים שנכנסים למערכת החינוך בגן הילדים, בכיתה א', וגם בכיתות י' וכדומה.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו נותנים דגש גם על הימים הראשונים וגם על המעברים בין בתי הספר וכניסה לכיתה חדשה, לבית ספר חדש.

מיכל טביביאן מזרחי: המתווה פורסם אתמול.

מיכל טביביאן מזרחי: הדבר השני הוא מערכת השעות.

מיכל טביביאן מזרחי: יש מערכת שעות היא חדשה בשני מובנים, גם בהיבט של השילוב בין שעות בתוך בית הספר לבין שעות שיילמדו מרחוק, איך זה יתקיים ואיך עושים את זה בצורה מיטבית.

מיכל טביביאן מזרחי: הדבר השני הוא צמצום השעות בחלק מהכיתות.

מיכל טביביאן מזרחי: נתנו כאן באופן מאוד משמעותי את הסמכות והאחריות למנהלי בתי הספר להחליט איך לחלק את השעות באופן מיטבי בהתאמה לכיתות, כמה שעות בשפה, בספרות, בהיסטוריה, בהתאם לצורך של הכיתות.

מיכל טביביאן מזרחי: נושא של מערכת השעות והגמישות, נושא מרכזי.

מיכל טביביאן מזרחי: משאבים.

מיכל טביביאן מזרחי: יש ארבעה סוגים של משאבים שבאמצעות התקצוב הנוסף שקיבלנו מראש הממשלה ושר האוצר אנחנו מאפשרים לייצר את הדברים הבאים.

מיכל טביביאן מזרחי: האחד, כוח אדם נוסף שמתחלק לשניים – לעובדי הוראה נוספים, ואנחנו מדברים על 6,500 עובדי הוראה שאו שמשרתם תורחב או שיגויסו מקאדר המורים שיש לנו, מורים חדשים שנכנסים למערכת ומורים נוספים.

מיכל טביביאן מזרחי: זה דבר ראשון שכרגע אנחנו לא רואים בו איזושהי בעיה לגייס עובדי הוראה לשעות התוספתיות האלה.

מיכל טביביאן מזרחי: הדבר השני הוא עוד 6,500 עוזרי חינוך.

עופר כסיף: מה לגבי 13,000 מורים ערבים שמחכים לעבודה?

מיכל טביביאן מזרחי: יש גיוס נוסף במגזר הערבי.

מיכל טביביאן מזרחי: כמובן.

מיכל טביביאן מזרחי: זה חלק מהמענה.

מיכל טביביאן מזרחי: כרגע אנחנו ברישום של 17,000 מועמדים על 6,500 משרות.

מיכל טביביאן מזרחי: זה מאפשר לנו לעשות בחירה ומיון מיטביים כדי לגייס את הטובים והמתאימים ביותר ואני חושבת שלא תהיה לנו בעיה.

תהלה פרידמן: 4,000 המורים של קרן קרב, יש להם עדיפות בדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים להרוג את התוכנית של קרן קרב ולכן אני מעדיפה להשאיר אותם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על זה אחר כך.

יפעת שאשא ביטון: אסור לסגור את התוכנית הזאת.

רם שפע: גם קרב וגם כל התוכניות.

תהלה פרידמן: ברור שאסור לסגור.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה לגעת במורים.

רם שפע: אני מזכיר לכולנו שבשבוע שעבר דיברנו שגם קרן, גם היל"ה וגם תוכנית שלבים וכל התוכניות – וכאן אני חושב שכולנו מסכימים – שאם הם יועסקו דרך המשרד במשרות הוראה רגילות, התוכניות ייסגרו וזה הדבר שהכי מטריד את כולנו כי אנחנו לא רוצים שחס וחלילה אף אחת מהתוכניות הלאה לא תיסגר.

רם שפע: אנחנו גם נדבר על זה כי אני חושב שזה עומד כאן בבסיס הדבר וזה אולי הנושא הכי קריטי בדיון הזה.

רם שפע: בצד כל ההיערכות לפתיחת השנה, הצל שעדיין מרחף על תוכניות כל כך קריטיות מאוד מאוד מטריד את כולנו.

רם שפע: אני חוזר לנושא עצמו.

רם שפע: מיכל, זה טוב שנרשמו 17,000 אבל האם את יודעת לומר בוודאות שתצליחו לסיים את המיונים עד ה-1 בספטמבר?

רם שפע: אנחנו מדברים על כ-10 ימים.

מיכל טביביאן מזרחי: מערכת החינוך מורגלת בגיוסים מהירים במהלך החופש לטובת ההוראה והחינוך.

מיכל טביביאן מזרחי: נכון שזה מאמץ אדיר אבל אנחנו יכולים לעמוד בו.

מיכל טביביאן מזרחי: זה בשיתוף השלטון המקומי.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו לא לבד.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו לא עושים את זה מתוך המטה אלא אנחנו עושים את זה יחד עם מנהלי אגפי החינוך ברשויות המקומיות ויחד עם מנהלי בתי הספר במאמץ משותף.

מיכל טביביאן מזרחי: אין בעיה לעמוד בזה.

יוראי להב-הרצנו: מה עם המחשבים?

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מדברים עכשיו על הנושאים האחרים שהם כמשאבים.

אורלי פרומן: בנושא של כוח אדם, יש לי שאלה לגבי מצבת המנהלים, אם היא סגורה לתחילת השנה.

אורלי פרומן: שמענו על חסר מאוד גדול.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו באותו מקום בו אנחנו נמצאים גם בשנת לימודים רגילה.

מיכל טביביאן מזרחי: כל שנה אנחנו עושים מינוי מחודש של כ-600 מנהלי בתי ספר.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו נמצאים באותו שלב.

מיכל טביביאן מזרחי: בשלב הזה אנחנו בשלב מילוי מקום.

גילה נגר: לא ייפתח מוסד חינוכי ללא מנהל.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לקבל התייחסות לגבי המחשבים?

יוראי להב-הרצנו: לגבי המכרז שיצא?

מיכל טביביאן מזרחי: כן.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו הוצאנו קול קורא ובסוף שבוע שעבר החלטנו לעשות בו תיקונים לאור נתונים חדשים שהתקבלו.

יוראי להב-הרצנו: איזה נתונים?

מיכל טביביאן מזרחי: הערכנו שאנחנו צריכים – ועם המספר הזה הגענו לוועדה – 144,000 אמצעי קצה.

מיכל טביביאן מזרחי: הבנו שאנחנו צריכים יותר, למעלה מ-150,000.

מיכל טביביאן מזרחי: לכן עשינו חושבים.

מיכל טביביאן מזרחי: הקול קורא בעצם יצא ופורסם אבל עדיין לא פתחנו אותו למענה של הרשויות המקומיות.

מיכל טביביאן מזרחי: כלומר, מבחינה משפטית יכולנו לעשות עדכון שחשבנו שהוא נכון ונחוץ לטובת מערכת החינוך.

מיכל טביביאן מזרחי: דרך העדכון הזה אנחנו נרכוש יותר מחשבים והחלוקה תהיה יותר מיטבית, כזאת שגם מתחשבת בחלוקה של ארגונים אחרים אל מול רשויות מקומיות.

מיכל טביביאן מזרחי: יש הרבה ארגונים שמחלקים אמצעי קצה ובאופן כזה הצלחנו.

עופר כסיף: כמה זמן זה אמור לקחת?

אורלי פרומן: העדכון הוא ל-150,000?

מיכל טביביאן מזרחי: למעלה מ-150,000.

עופר כסיף: המספר זה דבר אחד, אבל הקצב של החלוקה, זה סיפור בפני עצמו.

עופר כסיף: אם אני זוכר נכון, לפי מה שאמר השר בישיבה כאן, זה אמור להתפרס עד ינואר 2021.

עופר כסיף: אם זה עד ינואר, זה אומר שבמשך שלושה-ארבעה חודשים התלמידים המוחלשים ביותר לא יקבלו.

מיכל טביביאן מזרחי: אתה צודק.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו תלויים גם בתקציב המדינה ולצורך התוכנית הזאת היינו צריכים לחכות לאישורים הנדרשים ולא כולם עדיין יקבלו.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו עושים מאמץ לייצר תהליכי רכש שהם מיטביים ושהם כאלה שיאפשרו לנו לרכוש יותר מהר מכפי שקורה בדרך כלל.

מיכל טביביאן מזרחי: כפי שהשר אמר, אנחנו מקווים שעד ינואר נצליח להשלים.

מיכל טביביאן מזרחי: לשאלתך המשלימה אני אומר שבמגזרים ובחברות שאנחנו יודעים שיש להם שיעור נמוך מאוד של אמצעי קצה, אנחנו פרסמנו אתמול מתווים אחרים.

מיכל טביביאן מזרחי: אם תסתכלו על החברה הבדואית למשל, שם אנחנו לא מדברים על לפחות יומיים בשבוע בהם התלמידים יהיו בביתה ספר אלא הרבה יותר למידה פיזית, לפחות 20 שעות בשבוע.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מבינים שאלה שאין להם אמצעי קצה ואנחנו ניתן להם הרבה יותר למידה פיזית.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו משקיעים לטובת זה בהסעות, בתקצוב עודף, אנחנו משקיעים בכוח אדם נוסף, יש לנו תקצוב דיפרנציאלי שאפשר לנו לפרוס את השעות אחרת במגזרים השונים, גם במגזר הערבי, כדי לתת יותר למידה פיזית לאלה שאין להם אמצעי קצה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רגע להתייחס לעניין של התקציב, רק כדי להוריד את זה מהשולחן.

יפעת שאשא ביטון: הניסיון לתלות גם את הנושא של אמצעי הקצה וגם הנושא של התוכניות השונות בתקציב, צריך לרדת מסדר היום ואני אומר למה.

יפעת שאשא ביטון: הממשלה יודעת להעביר תקציבים ייעודים לתוכניות כשצריך.

יפעת שאשא ביטון: ראינו את זה בתוכנית הכלכלית הגדולה, העבירו חוק נקודתי, אין שום סיבה שאותו הדבר דלא יתבצע גם לגבי תוכניות החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אפשר מחר בבוקר להביא תוכנית שגם נותנת את הביטחון הכלכלי לתוכניות של היל"ה, קרב וכל האחרות, וגם למה שאתם צריכים מבחינת ציוד קצה.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני.

יפעת שאשא ביטון: אתם מדברים על כך שמי שאין לו ציוד קצה, בבית הספר יותר מיומיים בשבוע.

יפעת שאשא ביטון: אגב, עוד לא שמענו את המתווה ונשמח לשמוע אבל אני רוצה לומר שהסיפור הוא לא רק אמצעי קצה.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא שהילדים האלה צריכים מסגרת.

יפעת שאשא ביטון: בני נוער שיהיו בבית ללא מסגרת, אחרי כל התקופה הארוכה הזו, אנחנו פוגעים בהם.

יפעת שאשא ביטון: אנשים לא מבינים את הפגיעה העצומה, גם הרגשית גם החברתית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים מה קורה לנוער שלא נמצא בתוך איזושהי שגרה ואת זה אנחנו חייבים למנוע.

יפעת שאשא ביטון: זה לא רק לגבי מי שאין לו אמצעי קצה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמערכת צריכים לעשות הכול כדי לשמור על כמה שיותר שגרה עבור כל שכבות הגיל.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב ואני אשמח לשמוע את המתווה ואני ם אשמח שתהיה התייחסות לנקודה הזאת.

גילה נגר: אנחנו מתייחסים לאוכלוסיות פגיעות.

גילה נגר: יש תוכנית ייעודית לאוכלוסיות פגיעות.

רם שפע: מה הכוונה כשאת אומרת אוכלוסיות פגיעות?

יפעת שאשא ביטון: כולם פגיעים.

רם שפע: לצורך העניין, נוער בסיכון שבתוכנית היל"ה הוא בדיוק אותו נוער עליו אנחנו מנסים להגן.

גילה נגר: אמרה חברת הכנסת שהתקציב הוא לא על השולחן שלנו ובטח לא על שולחן משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו צריכים להילחם בשבילו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לדרוש והממשלה צריכה לתת פתרון.

גילה נגר: בסדר.

גילה נגר: אני יודעת שגם השר שלנו וגם המנכ"ל שלנו לא נחים דקה כדי לקבל את התקציב.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: יש לכם גיבוי מלא מאתנו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כאן כדי לתת גיבוי.

יוראי להב-הרצנו: בוועדה לקידום הילד שהתקיימה אתמול נאמר שיש אישור מהאוצר להסטת תקציבים בתוך משרד החינוך לטובת העניין הזה.

יוראי להב-הרצנו: עבור היל"ה, ספציפית, שזה הנוער שהוא אולי הפגיע ביותר, דורשים 48 מיליון שקלים.

יוראי להב-הרצנו: תמצאו את המשאבים.

אורלי פרומן: בהחלטת ממשלה אפשר להעביר את כל החסר הזה.

אורלי פרומן: אנחנו מפנים לכתובת הלא נכונה.

אורלי פרומן: הכתובת היא דווקא כאן.

אורלי פרומן: בהחלטת ממשלה ואפשר להעביר את כל החסר הזה.

קטי קטרין שטרית: אורלי, תפני ליועץ המשפטי של משרד האוצר.

קטי קטרין שטרית: הוא עומד על הרגליים האחוריות שלו ולא מוכן לאשר שום מתווה.

קטי קטרין שטרית: אתם הולכים לפקידים?

קטי קטרין שטרית: למי אתם הולכים?

קריאה: הוא אישר.

קטי קטרין שטרית: הוא לא אישר.

קטי קטרין שטרית: אל תגידו את זה.

קטי קטרין שטרית: הוא לא אישר.

קטי קטרין שטרית: ממש לא.

קטי קטרין שטרית: אני אחרי שיחה עם שר האוצר.

קטי קטרין שטרית: הוא לא אישר.

קטי קטרין שטרית: עדיין אין מתווה.

אורלי פרומן: יש שר אוצר והוא יחליט.

קטי קטרין שטרית: את יודעת שהשרים לא מעל הפקידים?

רם שפע: הגיע מיקי לוי והוא מחכה שאני אתן לו את זכות הדיבור.

רם שפע: בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: לא רציתי להתערב אבל מכיוון שדיברת אדוני היושב ראש, וגם יפעת, על נושא קרן היל"ה, תנועות הנוער וקרב, מצאתי חובה להתערב.

מיקי לוי: אני גם העברתי לכם, גברתי הסמנכ"לית, תעבירי גם למנכ"ל, אני חבר בוועדת כספים, 1.75 מיליארד שקלים עבור החינוך, זה מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: אני יודע שכל הדיונים נדחים בוועדת הכספים, כולל היום וכולל אתמול, כי יש מגמה לסיעות החרדיות לבקש כ-400-300 מיליון שקלים עבור הישיבות, וזה בסדר, אינני מתנגד, גם להם מגיע מה שמגיע, אבל שתדעו שה-1.7 מיליארד שקלים לא יעברו.

מיקי לוי: אני התניתי העברה של 100 מיליון שקלים עבור שלושת הגורמים האלה.

מיקי לוי: יש מאות הסתייגויות ואני יכול לעכב את זה להרבה מאוד זמן, את ה-1.75 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: תתכוננו.

מיקי לוי: אמרתי את זה גם לאוצר.

מיקי לוי: תעבירו את זה גם לשר וגם למנכ"ל.

מיקי לוי: זה לא יעבור בשלום בוועדת הכספים אם לא יהיו 100 מיליון שקלים לשלושת התוכניות האלה.

מיקי לוי: זה ייקח הרבה מאוד זמן.

מיקי לוי: אני לא רוצה לעכב אבל אין לי כל אפשרות אחרת לדאוג לשלושת התוכניות.

מיקי לוי: אני שם את הכול על השולחן.

מיקי לוי: הודעתי את זה גם בוועדת הכספים ובאתי לכאן רק כדי לומר את הדברים האלה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: נשמח אם תמשיכו להציג את המתווה וכמובן גם להתייחס לפערים הגדולים או למה שבעיני

רם שפע: כם כרגע לא סגור ולא שלם, ויש דברים כאלה.

מיכל טביביאן מזרחי: אני חושבת שאריה יציג את זה באופן כללי ואחר כך אני אתייחס.

רם שפע: בבקשה.

רם שפע: אריה מור, מנהל אגף בכיר חירום, ביטחון ובטיחות, נראה לי רלוונטי ביותר.

אריה מור: אומרים שכל המדינה נמצאת בגל שני.

אריה מור: ואילו אנחנו מרגישים גל ראשון לכל אורך הדרך.

עופר כסיף: צונאמי.

אריה מור: המערכת מחודש מארס פועלת במתכונת חירום ואנחנו כרגע ממשיכים בהכנות לפתיחת השנה.

אריה מור: המתווים שאושרו ותוכננו בניגוד לחזרה הקודמת ועל פי הנחיית השר, הם במגמה של מניעה.

אריה מור: אנחנו רוצים שכמה שיותר תלמידים ילמדו אבל בצורה בטוחה ושלא נצטרך לסגור מוסדות, ואני תכף אדבר על כך, על פי הנהלים הנוספים שאנחנו מפרסמים כעת וכי נוכל לקיים לימודים בקבוצות קטנות ברוב שכבות הגיל, למעט גני הילדים וכיתות א'-ב', כפי שנקבע וסוכם עם משרד הבריאות.

אריה מור: אנחנו תמימי דעים, גם משרד הבריאות, גם אנחנו וגם המל"ל, שנתוני התחלואה שהיו בקרב הילדים בשלושת החודשים מארס, אפריל, מאי, יוני, כולל עד ה-8 באוגוסט עם בתי הספר של הקיץ, היו נמוכים מאוד.

אריה מור: זה לא אומר שהם לא נדבקים ולא מדבקים אבל המספרים נמוכים מאוד ולכן ההחלטה כרגע היא החלטה נכונה.

יפעת שאשא ביטון: למה לא עד כיתה ד'?

אריה מור: יחד עם זאת אנחנו נהיה היד על הדופק.

אריה מור: התחלואה מכיתות ד' ומעלה כבר גדולה יותר.

יפעת שאשא ביטון: אבל למה לא לקיים שגרה כזו, כמו שאתה אומר בכיתות אורגניות, עד כיתה ד'?

יפעת שאשא ביטון: לא רק כיתות א'-ב'.

יפעת שאשא ביטון: הרי אין לכם מספרים שמראים.

אריה מור: יש לנו של כיתות ד'.

רם שפע: יש מספרים שמוכיחים שבכיתות ג'-ד' יש תחלואה גבוהה יותר?

אריה מור: התחלואה עולה ככל ששכבות הגיל עולות.

יפעת שאשא ביטון: אתם תוכלו להציג את זה?

אריה מור: נוכל.

יפעת שאשא ביטון: אני מכירה, גם לפי דיווחים בעולם, ואתם היום נשענים על הדוחות האלה, שעד כיתה ד' כמעט ואין הדבקה.

יפעת שאשא ביטון: הם מינימום מדביקים ומינימום נדבקים.

אריה מור: אנחנו נוכל להציג במדויקת הנתונים את הנתונים הללו.

רם שפע: מתי?

אריה מור: מתי שתרצו.

רם שפע: הנה, אני מאפשר לך.

אריה מור: הקבוצות הקטנות האלה מלוות באורחות חיים מאוד ברורים שפרסמנו אותם לפני שבוע, עם כללים מאוד מדויקים, איך נכנסים, מהשער, במעגלי אבטחה ובריאות, התנהגות בהפסקות, התנהגות בכיתות, חדרי מורים, פעילות חוץ בית ספרית.

אריה מור: לכל דבר יש נוהל, לכל דבר יש הנחיות במתווה שעבר בדיקה ובחינה של משרד הבריאות.

אריה מור: אורחות החיים האלה מותאמים לגני ילדים, מותאמים לפנימיות ולבתי ספר.

אריה מור: עשינו תהליך של הפקת לקחים יחד עם כל השותפים, המון שיחות זום, מחלקות החינוך, מנהלים, ארגונים שונים, גם ארגוני ההורים שהיו אתנו כל הזמן ב-זום, יחד עם המל"ל וגם אתנו.

אריה מור: אנחנו כל הזמן משפרים את אותן הנחיות ונהלים.

תהלה פרידמן: יש לי שאלה קטנה.

תהלה פרידמן: האם המתווה לגני הילדים, אמרת שאתם מתייחסים לגנים, כולל גם את הכניסה לגן ולא רק מה שבתוך הגן?

אריה מור: כן.

אריה מור: כן.

אריה מור: אתמול פורסם.

אריה מור: כחלק מהפרסום אתמול אנחנו נתנו את הדעת לכל העברים,לכניסה לגן, לשלום כיתה א', למעברים לכיתה ז'.

אריה מור: הכול כתוב שם.

יפעת שאשא ביטון: ימי הסתגלות.

רם שפע: כהורה לילד שעובר גן השנה, אני רוצה לשאול שאלה.

רם שפע: ממה שקראתי, עדיין לא הצלחתי להבין.

רם שפע: אני מבין שהורה אחד יוכל לבוא אתו אבל גם הוא יוכל להגיע עד השער.

רם שפע: בעצם זה מה שקורה גם היום.

אריה מור: עד דלת הגן.

אריה מור: כלומר, אפשר להיכנס פנימה.

יפעת שאשא ביטון: מה זה עד דלת הגן?

יפעת שאשא ביטון: צריך להיכנס פנימה.

רם שפע: לא הצלחתי להבין את זה וקראתי היטב את המתווה.

אריה מור: גן הילדים בנוי מגדר היקפית בשטח, חצר, ויש את הכניסה למבנה עצמו.

אריה מור: אפשר להביא את הילד עד הכניסה למבנה ולחכות באזור של החצר, במרחק 2 מטרים משאר ההורים, על מנת לתת מענה רגשי.

אריה מור: אלה ילדים בגיל שלוש.

יפעת שאשא ביטון: ילדים בגיל שלוש, להביא אותם עד דלת הגן, זה לא לתת מענה רגשי.

יפעת שאשא ביטון: ההורה צריך להיכנס עם הילד לתוך הגן.

אריה מור: אם תהיה בעיה פרטנית - - -

רם שפע: ברור שתהיה בעיה.

יפעת שאשא ביטון: לא, זו לא בעיה פרטנית.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, חברים.

יפעת שאשא ביטון: כל מי שעוסק בחינוך יודע שהימים הראשונים הם קריטיים בהסתגלות הילדים, בהיבט הרגשי של להכניס אותם, לתת להם את הביטחון.

אריה מור: זו הסיבה שתקראו במתווה שפרסמנו שיש גם חלוקה לימים.

אריה מור: אגב כל שנה זה קורה ולאו דווקא השנה.

אריה מור: מחלקים את הגן לקבוצות וכל קבוצה מגיעה בפרק זמן שונה, חמישה ילדים עם ההורים.

יפעת שאשא ביטון: הכול בסדר, אבל לתוך הגן.

אריה מור: לתוך הגן, אם צריך.

אריה מור: אם צריך, הם מכניסים גם לתוך הגן.

רם שפע: רגע, זה משמעותי.

רם שפע: לא סתם אנחנו מתעכבים על זה.

רם שפע: אם אפשר להיכנס לתוך הגן כשצריך, ברור לך שיהיה צורך.

אריה מור: בשליטה.

רם שפע: כל הורה לילד, אפילו לא צריך להיות איש חינוך כדי להבין שאם לא ייתנו לו להיכנס לתוך הגן, הילד או הילדה לא יקבלו את המענה.

אורלי פרומן: כש-20 ילדים יבכו, הגננת מסכנה תאבד שליטה.

אורלי פרומן: מה היא תעשה עם הילדים הבוכים?

יפעת שאשא ביטון: גם תהליך ההסתגלות יהיה ארוך יותר.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, חברים, אם אנחנו לא נעשה את זה נכון בהתחלה, אנחנו נפספס אחר כך בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: תזכרו שהילדים גם כך מגיעים עם ה-דנא לצורך העניין של התא המשפחתי.

יפעת שאשא ביטון: שום סיבה שהורה לא ייכנס עם הילד שלו.

יפעת שאשא ביטון: להיפך, כל הסיבות הנכונות שההורים ייכנסו עם הילדים שלהם, שהם יראו את סביבת הגן, שהם ייתנו לילד את תחושת הביטחון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים לאפשר את זה.

יפעת שאשא ביטון: להיות בחצר ההיקפית, זה לא הפתרון.

קריאה: השאלה איך את מונעת את ההדבקה.

קריאה: הורה יכול בעצמו להדביק את הגננת.

קריאה: כל פעם ייכנס הורה אחד.

רם שפע: כן.

רם שפע: הפרדה.

תהלה פרידמן: זה נחמד שיש סערה בכנסת על כניסה לגן.

יפעת שאשא ביטון: כמה שזה קטן, אתם לא מבינים כמה זה גדול.

אריה מור: אני רוצה להמשיך במתווים.

אריה מור: אנחנו קבענו סטנדרטים של 18 בכיתה.

אריה מור: זה מה שהשר קבע אבל יש מנגנון החרגות.

אריה מור: כפי שנקבע, אנחנו לא יכולים לחרוג מהמספר.

אריה מור: יש כיתות גדולות ואנחנו מנהלים תהליך, מעקב ואישור פרטני מחוזי שאני שולט בזה כדי שלא ניצור מצב שאנחנו מגדילים את הכיתות באופן בלתי מבוקר.

אריה מור: אנחנו מנהלים ניטור של התחלואה.

אריה מור: הפסקנו אותו ב-8 באוגוסט ואנחנו מתחילים אותו מיום חמישי פעם נוספת כי כידוע לכם שנת הלימודים נפתחת ב-1 בספטמבר אבל ביום ראשון חוזרים הבנים החרדים והבנות החרדיות.

אריה מור: כלומר, אנחנו מתחילים את שנת הלימודים.

קריאה: כן.

קריאה: ב-א' אלול.

אריה מור: אנחנו מתחילים לארגן משל"ט נתונים שיסייע לרשויות המקומיות, שיסייע למשל"ט של פיקוד העורף שנבנה עכשיו לעצירת שרשרת ההדבקה יחד עם משרד הבריאות, כדי שנהיה בקשר למתן סיוע למנהלים לתשאול ולבודד רק את מי שצריך לבודד.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

אריה מור: ולא לייצר מצב שבית ספר שלם נסגר או שכבה שלמה נסגרת ללא צורך.

אריה מור: המשל"ט הזה יסייע ויעבוד בתיאום עם המינהלת של דוידי ועם הרשויות המקומיות.

רם שפע: זאת נקודה מצוינת שאני רוצה להתעכב עליה.

רם שפע: לפי מה שהבנתי מהשר בעצמו, הוא אמר שבשונה מהגל הקודם, אכן לא ייסגר כל בית הספר אבל כן ישלחו את השכבה הביתה.

רם שפע: מה שאתה אומר כאן הוא דבר אחר לחלוטין.

אריה מור: לא.

אריה מור: זה בדיוק אותו הדבר.

רם שפע: לא.

רם שפע: אם אתה עושה מעקב, יכול להיות שתגלה שיש רק ילדים בודדים שצריכים להיות בבידוד.

אריה מור: הנוהל פורסם והוא ייכנס לאורחות החיים היום.

אריה מור: זה נוהל מאוד מסודר וברור שאומר ששלב ראשון, אם תתגלה תחלואה בכיתה, הכיתה נסגרת בשלב ראשון.

אריה מור: עושים חקירה אפידמיולוגית מהירה בשיתוף כל הגורמים כדי לברר האם שכבה אחת תיכנס לבידוד או האם כל בית הספר או רק הכיתה.

אריה מור: אני יכול לתת דוגמה מאירוע בבית ספר בתל אביב בגל האחרון, בתחילת הקורונה, שעשינו את זה מהיר.

אריה מור: אגב, יש לנו גם צוות התערבות של מפקח בית הספר, של קב"ט מחוז, של אחראית בריאות מחוזית שמגיעים אל בית הספר ומצאנו שלא היה צריך, חוץ מהכיתה ליום אחד, כי אותו תלמיד שהיה חולה, 12 ימים בכלל לא ביקר בבית הספר כך שהוא לא נחשף לילדים מהכיתה, חוץ מיומיים, ואז במקום 14 ימים, סך הכול יומיים והם היו שישי-שבת.

אריה מור: הניהול הוא ניהול פר אירוע ולתת מענה ולמידה בצורה בטוחה.

אריה מור: הכול מתואם עם משרד הבריאות.

אריה מור: כל הנושא של שמירת המרחק.

אריה מור: אנחנו יצרנו מנגנון של מעגלי אבטחה וזה גם עניין חינוכי, כדי לייצר את זה גם הלאה כמערכת חינוכית, מהכניסה בשער, עמדות היגיינה, במסדרונות עמדות היגיינה עם שילוט מתאים, בכניסות לכיתות שילוט כמו עושים כאן עם מדבקות ועמדות היגיינה בכיתה כדי שנסייע ונלמד לייצר את כל תהליכי ההיגיינה האלה כולל גם מדידת חום במידת הצורך למי שצריך.

אריה מור: לכך יצאנו בקול קורא , 291 מיליון שקלים.

אריה מור: עשרות רבות של רשויות ובעלויות ואני מעריך שההרשמה נמשכת, גם ניתן להן רטרו מה-1 ביוני.

אריה מור: כלומר, מי שרכש בחודשיים-שלושה האחרונים, יקבל את התקציב בגין אותם פריטים בהתאם לנוהל שנקבע.

אריה מור: דבר נוסף שאנחנו עושים, אנחנו מנהלים חדרי מצב והערכות מצב יומיות.

אריה מור: מיום ראשון זה יהיה כל יום, כולל שולחן עגול של שותפים עם כל הזרמים כאן בוועדה.

אריה מור: כבר עשינו מפגש בשבוע שעבר והיום בשעה 1:00 יש לנו מפגש נוסף אתם.

אריה מור: אנחנו שומעים אותם ורואים משלב ההתארגנות ואנחנו נמשיך את זה גם לאחר פתיחת שנת הלימודים על מנת לייצר את אותו שיח משותף וכדי לשמוע את השטח.

אריה מור: אני חושב שחברת הכנסת אורלי פרומן מכירה את זה והיא צודקת.

אריה מור: באמת אנחנו רוצים כמה שיותר לתת לשטח להעביר את המסרים, את הפערים, את הבעיות על מנת שנוכל לתקן ולתפעל את זה טוב יותר.

אריה מור: אני מאמין שהצלחנו לעבור בקבוצות מלאות את שלושת החודשים בסבב הקודם ועברנו את זה בתחלואה יחסית לא כל כך גבוהה, ואני אומר לכם את הנתונים שאני יודע.

יפעת שאשא ביטון: אתה צודק.

אריה מור: בגני הילדים היה לא יותר מאחוז אחד, 1.5 אחוז.

אריה מור: אם אנחנו בקבוצות קטנות נצליח לעשות עם ההיגיינה ועם הפעולות, יכול להיות שנעבור את השנה הזאת הרבה יותר טוב.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני רוצה להתעכב ולשאול אותך בנושא ההחרגה של החל מכיתות ג' ו-ד' בקבוצות קטנות.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח להבין על בסיס איזה נתונים קיבלתם את ההחלטה לעשות את ההחרגה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: גם אנשי הוראה, גם מורים, עלולים למצוא את עצמם בסיכון מוגבר עקב ההחלטה הזאת.

יוראי להב-הרצנו: לי מה שאני הבנתי בוועדות האחרונות של הכנסת, נמסר שההחלטה היא לא על ידי משרד הבריאות.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, הנתונים שעל בסיסם קיבלתם את ההחלטה איזה כיתות ילמדו בתפוסה מלאה ואיזה לא, הם לא על בסיס משרד הבריאות אלא על בסיס החלטה התקבלה בתוך משרד החינוך.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לדעת בסיס אילו נתונים קיבלתם את ההחלטה הזאת.

אריה מור: ראשית, זה לא נכון.

אריה מור: אני הייתי בדיון וזה לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: לפי הנתונים, הם יכולים לפתוח רגיל לכיתות ג'-ד'.

אריה מור: אני רוצה לדייק אותך.

אריה מור: פרופסור גרוטו יושב כאן.

רם שפע: מיד פרופסור גרוטו יתייחס.

אריה מור: בישיבה שהייתה עם פרופסור גרוטו ועם אנשי משרד הבריאות ומנכ"ל משרד החינוך, הבקשה לקבוצות קטנות הייתה מכיתה א' ובסוף באותו דיון התקבלה החלטה והנחיה של משרד הבריאות – והאוצר נכח גם הוא – שכיתות א'-ב' יישארו מלא.

אריה מור: זו הייתה החלטה של משרד הבריאות ולא של משרד החינוך.

רם שפע: אני מציע שנשמע את פרופסור איתמר גרוטו שהגיע לכאן בדיוק כדי שנוכל לשמוע את משרד הבריאות וגם לשמוע עד כמה אתם פועלים בתיאום ומה העמדה שלכם בכלל על המתווה וכמובן בהתייחס לכיתות ג'-ד'.

רם שפע: אני רוצה להזכיר לכולם שאחד הדברים שהכי מטרידים את המערכת זה מה קורה עם כיתות ה'-ו'.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

רם שפע: אם היינו יודעים לתת פתרון אחר לכיתה ג'-ד', היינו פותרים גם לכיתות ה'-ו' מבחינת הבינוי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים לתת פתרון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים להציג כאן את הפתרונות אבל נשמע קודם כל את פרופסור גרוטו.

רם שפע: נכון.

רם שפע: בבקשה, פרופסור גרוטו.

איתמר גרוטו: בוקר טוב.

איתמר גרוטו: אנחנו באמת עובדים בתיאום מלא עם משרד החינוך.

איתמר גרוטו: יש נקודה אחת שאחר כך אני אבהיר לגבי קרן קרב, שזה רלוונטי לעניינו וכאן אני חושב שאנחנו יכולים לעזור כדי לקיים את המסגרת הזאת ותכף אני אתייחס לזה.

איתמר גרוטו: זאת לא רק המסגרת הזאת אלא כל המסגרות האחרות כשנכנסים אנשים מבחוץ למסגרת בתוך המערכת.

איתמר גרוטו: אני אתחיל בנושא המתווה הכללי.

איתמר גרוטו: קודם כל, אמירה כללית לגבי עצם פתיחת שנת הלימודים, נושא שהעלתה חברת הכנסת שאשא ביטון ואחרים.

איתמר גרוטו: אנחנו נמצאים עכשיו במצב תחלואה כזה שהוא מאד מאוד רגיש ומשתנה מיום ליום.

איתמר גרוטו: סליחה, הוא יציב אבל אנחנו עלולים לראות שינויים דרמטיים ולכן אנחנו לא רוצים לקבל החלטות מלאות החלטות שאחר כך נצטרך לשנות אותן יום לפני פתיחת שנת הלימודים.

איתמר גרוטו: כרגע בכל אופן התוכנית היא לפתוח במתווה מלא אבל יהיה דיון בין שר הבריאות לשר החינוך ממש לפני פתיחת שנת הלימודים ונקבל החלטה סופית בנושא הזה.

איתמר גרוטו: זאת החלטה שאתמול קיבל שר הבריאות ואני מייצג כאן את עמדתו.

איתמר גרוטו: כמו שאמרתי, הכוונה היא לפתוח את שנת הלימודים במתווה מלא.

אורלי פרומן: מה זה מתווה מלא?

איתמר גרוטו: את כל הכיתות.

אורלי פרומן: את כל הכיתות בהרכב מלא.

איתמר גרוטו: לא.

איתמר גרוטו: את כל הכיתות לפי המתווה שצוין.

יפעת שאשא ביטון: שעדיין לא השלמנו אותו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוד נחזור אליו.

איתמר גרוטו: נושא שני אני רוצה להתייחס אליו.

איתמר גרוטו: אנחנו גם עובדים על איזשהו מסמך הנחיות.

איתמר גרוטו: דרך אגב, אחד הדברים שחשובים בנושא הזה הוא נושא של האוורור.

איתמר גרוטו: במתווה הכיתות הסגורות זה לא מספיק לפתוח חלון, אלא זה לא לכבות את המזגן אלא במקביל לפתוח חלון או שניים מה שמאוד יכול לעזור.

איתמר גרוטו: אנחנו נוציא על זה מסמך.

איתמר גרוטו: בנושא זה עובדים על נייר עמדה יחד עם אנשי מקצוע כדי שזה יתאים למתווה הספציפי של בתי הספר, שלא יצטרכו עכשיו לעשות שינויים גדולים אבל אפשר לעשות התאמות קטנות כדי שזה יתקיים.

איתמר גרוטו: גם זה חשוב לקיים את זה כי בסוף יש חשיבות לחלל הסגור.

איתמר גרוטו: נושא שלישי, כיתות ג'-ד'.

איתמר גרוטו: למעשה אנחנו רואים ומסתכלים על ההדבקות בכל קבוצות הגיל.

איתמר גרוטו: דרך אגב, אנחנו רואים דווקא בתקופה האחרונה – גם בעקבות בתי הספר - עלייה בתחלואה בכל קבוצות הגיל.

איתמר גרוטו: זה לא שבית הספר לא השפיע.

איתמר גרוטו: אנחנו לא יודעים לאמוד את מידת ההשפעה אבל אנחנו יודעים שבכל זאת אין ספק שישיבה בחלל סגור, בצפיפות שלא מאפשרת לשמור שני מטרים - אנחנו יודעים זאת ואנחנו בכל זאת חיים עם זה – ולכן אנחנו כן רוצים לפתוח כמה שיותר.

איתמר גרוטו: קבענו עלייה בתחלואה עם הגיל.

איתמר גרוטו: זאת אומרת, בגני ילדים, ילדים קטנים בתחלואה הכי נמוכה, ואחר כך זה עולה.

איתמר גרוטו: זה לא שפתאום בגיל 14 זה קופץ אלא ככל שעולים בגיל, כך עולים שיעורי ההדבקה.

איתמר גרוטו: חשבנו שהחתך הנכון הוא כיתות א'-ב', זה גם מה היה עת האוצר ומשרד החינוך ישבו אתנו, ונראה לנו, לכולם ביחד, שזאת ההחלטה הנכונה ביותר.

איתמר גרוטו: שוב, אנחנו לא רוצים לקחת סיכונים מיותרים ומצד שני לאפשר.

איתמר גרוטו: נאמר לנו במפורש שזה משהו שאפשר לחיות אתו.

איתמר גרוטו: להזכיר שבהתחלה, המתווה הראשון של משרד החינוך שהיה בהתחלה על השולחן היה בלי כיתות א'-ב'.

איתמר גרוטו: אנחנו הוספנו את כיתות א'-ב' כדי לאפשר מקום כי חשבנו שזה סיכון שאפשר לקחת אבל הסיכון הזה הולך ועולה עם קבוצות הגיל.

איתמר גרוטו: לגבי הפתיחה.

איתמר גרוטו: המתווה של כניסות מבחוץ כמו קרב ואחרים.

איתמר גרוטו: אנחנו חושבים שאפשר לאפשר את זה במתווה של עד שש שעות ביום.

איתמר גרוטו: זה מסמך שאנחנו גם מעבירים אותו למשרד החינוך אבל זה יהיה עד שש שעות ביום, חמישה ימים בשבוע, מה שיאפשר לפעילות הזאת להתקיים.

איתמר גרוטו: הכללים שנקבעו על ידי משרד החינוך בעניין הזה, הם קצת מקשים.

איתמר גרוטו: הם היו יותר מדי מחמירים ואנחנו רוצים קצת להקל שם או אפילו הרבה להקל ולאפשר את הפעילות של התוכניות האלו.

איתמר גרוטו: מבחינתנו אנחנו שואפים לכך שהבריאות לא תהיה זאת שתגביל.

איתמר גרוטו: אם יש בעיות תקציביות אחרות, זה לא עניין שלנו כמובן אבל מבחינה בריאותית אנחנו יכולים לחיות עם מתווה שיאפשר את הקיום של התוכניות האלה.

רם שפע: אני רוצה להתעכב על משהו שאמרת והוא חלף כאן אבל נראה לי שהוא די משמעותי.

רם שפע: אמרת ששר החינוך ושר הבריאות ישבו בשבוע הבא ויבדקו שוב האם אפשר לפתוח את שנת הלימודים, כן או לא.

רם שפע: זה מה שאמרת או שלא הבנתי?

איתמר גרוטו: לא.

איתמר גרוטו: יש מספר אנשי מקצוע שמייעצים למשרד הבריאות, כולל הפרויקטור פרופסור רוני גמזו, והם חוששים לפתוח את החטיבות העליונות, מכיתה ז' ומעלה מהסיבה שזו קבוצה שבעצם מהווה מקור הדבקה מרכזי בכל האירוע הזה, במיוחד לילדים היותר קטנים ולכן יש שאלה לגבי זה, במיוחד כאשר אנחנו נמצאים במצב מאוד רגיש מבחינת רמת התחלואה.

איתמר גרוטו: לכן צריך להסתכל על הדינמיקה של זה.

איתמר גרוטו: כמו שאמרתי, כרגע, במצב הנוכחי, לו מחר הייתה פתיחת שנת הלימודים, היא הייתה נפתחת אבל ככל שיהיו שינויים דרמטיים בעניין הזה, אנחנו נצטרך לשקול את זה מחדש.

איתמר גרוטו: זה המצב שאנחנו נמצאים בו, מצב דינמי מאוד.

איתמר גרוטו: זה לא שאנחנו עם 200 חולים שפתאום מספרם עלול לקפוץ ל-2,000 אלא אנחנו ב-1,600 חולים בממוצע, 1,700 חולים בממוצע וגם קפיצה קטנה ביותר יכולה לגרום לשינוי שעלול להביא לעומס על בתי החולים.

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אלה לא 1,700 חולים ואתה יודע זאת.

יפעת שאשא ביטון: זאת טעות שגורה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על 1,700 ממוצע - למרות שהממוצע היומי הולך ויורד לפי נתוני משרד הבריאות – של מאומתים.

יפעת שאשא ביטון: הם לא חולים בפועל.

יפעת שאשא ביטון: רק שתדעו, יש לנו מעל 95,000 מאומתים, בפועל יש לנו כ-23,000 חולים בדרגות שונות, רובם קלים ואפילו א-סימפטומטיים.

יפעת שאשא ביטון: היום יש לנו 390 חולים קשים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו רואים די יציבות.

יפעת שאשא ביטון: מי שיפתח את הנתונים של משרד הבריאות יראה שאנחנו דווקא במצב של דעיכה.

יפעת שאשא ביטון: גם קצב התחלואה הולך ויורד, גם קצב ההכפלה הולך ויורד.

יפעת שאשא ביטון: אם אני זוכרת נכון, הבוקר אנחנו עומדים על 34 ימים של קצב הכפלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נמצאים כרגע באיזושהי דרמה שהולכת ומחריפה מבחינה רפואית.

קטי קטרין שטרית: כן, אבל להזכירך, הגל השני פרץ כתוצאה מפתיחת בתי הספר, בגימנסיה בירושלים וכולי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו עכשיו נמצאים במצב שבו הילדים בבית.

קטי קטרין שטרית: לכן אין עלייה בתחלואה כפי שאת מגדירה באופן קיצוני אבל אם בעוד שבועיים כולם יחזרו, יכולה להיות עלייה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא צריכים גל שלישי, בעיקר כשאנחנו לפני החורף.

יוראי להב-הרצנו: אם כך, בואו נסגור את מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה את זה מסודר.

קטי קטרין שטרית: באופן מבוקר, לא בהיסטריה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אני נותנת את הנתונים של היום.

יפעת שאשא ביטון: אני קודם כל שמה את הנתונים על השולחן ועוד בלי לפרש אותם.

יפעת שאשא ביטון: אלה הנתונים ולנוכח הנתונים האלה אנחנו צריכים לקבל החלטות.

יפעת שאשא ביטון: בשלושת החודשים בהם מערכת החינוך הייתה פתוחה, אנחנו ראינו גם את רמת התחלואה בתוך מערכת החינוך וכפי שהציגו אותה כאן, לפחות בגילים הנמוכים אנחנו לא ראינו איזושהי דרמה רפואית.

יפעת שאשא ביטון: מה שחשוב לי, אני חושבת, לפי כל מה שקראתי, ואתם כבר יודעים שאני נוברת כל הזמן ואני כל יום מתעדכנת גם במאמרים חדשים שיוצאים בנושא הזה, עד כיתה ד' אין לנו ממה לחשוש.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו ננהל את זה נכון,.

יפעת שאשא ביטון: אין לנו ממה לחשוש גם במתכונת רגילה.

יפעת שאשא ביטון: אם למשרד הבריאות או למשרד החינוך יש נתונים אחרים לגבי כיתות ג'-ד', אמרנו שנקיים כאן ישיבות מעקב, תביאו בשבוע הבא ותראו לנו את רמת התחלואה שהייתה בתוך בתי הספר בגילים האלה ואז נוכל לקבל את ההחלטה אם זה נכון שהם ילמדו כמו כיתות א'-ב' במתכונת רגילה או שגם שם אנחנו נצטרך לפצל אותם.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני.

יפעת שאשא ביטון: אני שמה כאן במאמר מוסגר, גם בהקשר של החקירות בהקשר של החקירות האפידמיולוגיות, יודעים אנשי הרפואה שלא כל מי הוא מאומת, וגם אפילו לא החולים, לא כולם מדביקים.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לראות את רמת ההדבקה או את פוטנציאל ההדבקה בתוך הבדיקות עצמן, בבדיקות הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: רואים את המסה הנגיפית או איך שהם קוראים לזה.

איתמר גרוטו: לא.

איתמר גרוטו: זה לא מדויק.

איתמר גרוטו: אל תיכנסי לזה.

יפעת שאשא ביטון: רגע.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שיש לנו את כל הכלים להשתמש בידע שעומד לרשותנו היום כדי לנהל את המערכת בצורה יותר מדויקת.

איתמר גרוטו: אני רוצה לשים סוף לעניין הזה של חקירות אפידמיולוגיות והמידע.

איתמר גרוטו: אני רוצה לומר לכם חד משמעית, גם כמי שנמצא בעולם הבין-לאומי, שאין מדינה בעולם שיש לה ידע ונתונים יותר טובה מישראל.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: זה לטובתנו.

איתמר גרוטו: אין מדינה בעולם שיש לה נתונים יותר טובים.

איתמר גרוטו: אף מדינה לא פרסמה את מקורות ההדבקה שלה.

איתמר גרוטו: אין אף מאמר אחד בספרות ויש 200,000 מאמרים על הקורונה.

איתמר גרוטו: לא פרסמו את מקורות ההדבקה וכמה אחוזים נדבקו בכל מקום.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מדברת על מקומות ההדבקה.

איתמר גרוטו: אי אפשר לדעת את זה.

איתמר גרוטו: לכן אני לא יודע אם ילדים בכיתה ג' או ד' נדבקו בבית הספר.

יפעת שאשא ביטון: בוא נראה כמה בכלל נדבקו.

יפעת שאשא ביטון: לא משנה היכן הם נדבקו.

איתמר גרוטו: נדבקו עשרות ומאות ילדים.

יוראי להב-הרצנו: אבל למה לחתוך את זה בגיל הזה?

איתמר גרוטו: אנחנו עושים ניהול סיכונים ואם אתה רוצה לבוא לעשות ניהול סיכומים במקומי, אין בעיה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא רוצה אבל אני אשמח להבין על פי איזה נתונים קיבלת את ניהול הסיכונים הזה.

איתמר גרוטו: על בסיס נתונים שככל שעולה הגיל, עולה רמת ההדבקה של הילדים.

איתמר גרוטו: זה בסיס הנתונים והידע האישי שלי.

איתמר גרוטו: כמו שאמרתי, מי שרוצה לבוא לעשות במקומי, אין בעיה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח אבל לא במקומך.

יפעת שאשא ביטון: פרופסור גרוטו, שני דברים.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, לא דיברתי על המקום של ההידבקות.

יפעת שאשא ביטון: לי זה כרגע לא משנה.

יפעת שאשא ביטון: אני כרגע מנתקת את זה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לראות רק את רמת התחלואה בגילים האלה או את רמת התחלואה של התלמידים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא דיברתי על המיקום אלא דיברתי על פוטנציאל ההדבקה מבחינת המחלה, שאלה דברים רפואיים לחלוטין ואני לא אכנס אליהם אבל זה בדיוק כמו שאתה אומר.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו נתונים טובים, למדינת ישראל יש נתונים טובים, יש לה שליטה בכל הכלים האפשריים ואין סיבה שלא נקבל החלטות מדויקות, במקום ללכת למהלכים גורפים.

יפעת שאשא ביטון: זה הזמן שאנחנו צריכים להיערך לעניין הזה.

יפעת שאשא ביטון: לגבי חטיבת הביניים.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, כיתות ה'-ו', אפשר, ברגע שאנחנו לא מפצלים עד כיתות ד', אפשר להכניס.

יפעת שאשא ביטון: יש כיתות ספח, יש מוסדות בלתי פורמליים ואנחנו יודעים למצוא גם את המענה הפיזי לשכבות הגיל האלו.

יפעת שאשא ביטון: לגבי חטיבת הביניים, שוב, לא צריך לקבל החלטה מעכשיו אלא צריך לראות היכן נהיה מבחינת נתונים בעוד שבועיים אבל יהיה אפשר אפילו לצורך העניין אולי להתחיל בלמידה מקוונת או להתחיל את שנת הלימודים אחרי החגים כי אנחנו יודעים שאנחנו נכנסים לספטמבר ומיד יש את החגים.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לייצר תהליך הדרגתי בתוך מערכת החינוך בשביל השקט והביטחון של כולם אבל שוב, אנחנו צריכים לעשות את זה בצורה מחושבת, נכונה, כשאנחנו נותנים את המענים האמיתיים ולא הולכים למשהו הוא אמורפי.

יפעת שאשא ביטון: הערה אחרונה.

יפעת שאשא ביטון: חשוב מאוד שבכל החלטה שמתקבלת מבחינת איך הדברים ייראו בשטח, יהיה שיח עם המורים, עם ארגוני המורים, עם המנהלים ועם ההורים כי בסוף הם אלה שצריכים להפעיל את זה.

יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו לא יודעים בפועל לבצע את כל מה שאנחנו מפנטזים עליו למעלה ברמת קבלת ההחלטות, שום דבר בסופו של דבר לא יעבוד.

יפעת שאשא ביטון: החיבור הזה חייב להיות.

רם שפע: אני רוצה לחזק את מה שנאמר כאן ולחדד את זה בסוף לשורה תחתונה די קריטית ואחר כך אני אשמח להתייחסות גורמים נוספים.

רם שפע: בסוף מה שאתה אומר, פרופסור גרוטו, וזה מה שאני גם מבין ממשרד החינוך, עולה התחלואה ככל שהגיל עולה ואתם החלטתם לנהל סיכונים ולהגדיר שעד כיתות א'-ב' נחתוך ובכיתות ג'-ד' נעשה משהו שונה.

רם שפע: בעצם, ככל שאני מבין וכל עוד אין מספרים מדויקים של מספר הילדים והילדות שנדבקו, אולי עדיין אפשר לקבל החלטה שמשנים את ניהול הסיכונים בהחלטה משותפת של משרד הבריאות ומשרד החינוך, בסוף אפשר לשנות את ההחלטה של ניהול הסיכונים של כיתות ג'-ד' לאור העובדה שאתה אומר שלמרות שיש נתונים, ההחלטה היא כזאת שפשוט זה מה שהחלטתם.

רם שפע: אם אתם מחליטים לשנות את ההחלטה עבור כיתות ג'-ד', אנחנו מייצרים כאן דרמה אדירה עבור כל כיתות ה'-ו' בכל הארץ שאנחנו יודעים שרוב השבוע הילדים הולכים להישאר בבית ובכך שתאפשרו לכיתות ג'-ד' ללמוד יותר ולא בקפסולות, אנחנו נביא למצב שכיתות ה'-ו' לומדים בבית הספר הרבה יותר ולא בבית.

רם שפע: בהמשך לניהול הסיכונים, כולנו יודעים את זה טוב, אתם עסוקים בזה יום יום יותר מאתנו ועושים הרבה מאוד עבודה קשה בנושא, בסוף בניהול הסיכונים יש גם את השאלה מה קורה לילדים שנשארים בבית.

רם שפע: אם ההחלטה הייתה כזאת שכיתות א'-ב' בקפסולות אבל כיתות ג'-ד' כבר לא, ובכך אנחנו גורמים להשפעה אדירה על כל שכבות ה'-ו' בישראל, אולי עדיין אפשר בעשרת הימים הקרובים לשנות את ההחלטה הזאת בגלל שהיא בניהול סיכונים שאתם בחרתם ולעשות שינוי מאוד מאוד משמעותי למערכת.

רם שפע: מה אתם חושבים על זה?

רם שפע: איך אתם מבצעים את זה?

גילה נגר: אני אומרת את הדעה הפרטית שלי.

גילה נגר: לא קיימתי התייעצויות.

גילה נגר: אני חושבת שלא צריך למהר מדי.

גילה נגר: אני סומכת מאוד על אנשי המקצוע הרפואיים, על האיש החשוב שיושב לשמאלי.

גילה נגר: , ואני אומרת שגם אם יהיה צריך לפתוח ונגיע למסקנה שצריך לפתוח, אז נפתח אחרי החגים.

גילה נגר: מה קרה?

יפעת שאשא ביטון: גם את כיתות ה'-ו'?

רם שפע: מה שקרה זה שילדי ה'-ו' נשארים בבית.

יוראי להב-הרצנו: מה זאת אומרת מה קרה?

יוראי להב-הרצנו: ילדים נשארים בבית.

יפעת שאשא ביטון: עד כיתה ו' אתם חייבים למצוא פתרונות.

גילה נגר: אותי חינכו שעובדים על בסיס נתונים.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

רם שפע: גם אותנו חינכו כך.

גילה נגר: לא אמרתי שאותך לא.

גילה נגר: אמרתי שאותי חינכו כך.

רם שפע: אבל כרגע אנחנו עובדים בלי נתונים.

גילה נגר: אני שומעת מה שנאמר כאן.

גילה נגר: ככל שהגיל עולה, התחלואה עולה.

גילה נגר: למה למהר?

גילה נגר: כבר חווינו את זה בגל הראשון וראינו שכאשר חזרנו, קרה מה שקרה לצערי הרב.

גילה נגר: למה למהר?

רם שפע: אנחנו לא רוצים למהר, רק לעזור לילדים שלנו לקבל.

יפעת שאשא ביטון: בואי נסכם שתביאו לנו את הנתונים לגבי כיתות ג'-ד', לגבי הגילים האלה, ונקבל החלטה בשבוע הבא.

איתמר גרוטו: אנחנו נביא נתונים.

גילה נגר: אני רוצה לומר עוד משהו שהוא באמת ממקום מאוד מאוד אישי וקחו את זה.

גילה נגר: אני שומעת הרבה קולות.

גילה נגר: אני קוראת הרבה דברים.

גילה נגר: כולם מבינים בחינוך, כולם חושבים מה נכון, כולם חושבים מה צריך, אבל בסוף צריך לקבל החלטה אחת שיש מאחוריה רציונל, גיבוי ומחשבה של אנשי מקצוע, אנשי חינוך ואנשי רפואה ואז מחליטים.

גילה נגר: אפשר תמיד לשנות.

גילה נגר: זאת לא תורה מסיני.

גילה נגר: לא קבענו בזה שהולכים עם הראש בקיר.

גילה נגר: אנחנו פתוחים.

יפעת שאשא ביטון: אני יותר מאשר מסכימה אתך.

קטי קטרין שטרית: את צודקת מאוד, גילה.

קטי קטרין שטרית: יש פופוליזם ויש להגיע למה שאת אומרת.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד לך.

קטי קטרין שטרית: בסוף יסגרו בתי ספר שלמים ובואו נראה מי יקום ויגיד.

קטי קטרין שטרית: אני סומכת על מערכת הבריאות ואני סומכת עליכם.

יפעת שאשא ביטון: די עם ההפחדה הזאת.

קטי קטרין שטרית: למה הפחדה?

קטי קטרין שטרית: זה קרה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לגילה שאני יותר מאשר מסכימה אתך.

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: את אדם מאוד רציונלי, יפעת.

קטי קטרין שטרית: זה קרה.

קטי קטרין שטרית: כולנו רצנו לפתוח, לפתוח, ובסוף סגרנו את הכול.

קטי קטרין שטרית: זה יותר טוב?

קריאה: לא סגרנו כלום.

קטי קטרין שטרית: סגרנו.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה עם גילה ולכן אני אומרת שגם אני חסידה של נתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת לקבל החלטות לפי תחושות בטן.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני אומרת שחשוב שתביאו את הדברים לשולחן כדי שאנחנו נבין מה הרציונל.

גילה נגר: הנה, יושב כאן איש מקצוע.

יפעת שאשא ביטון: אני לא ראיתי מספרים.

רם שפע: אנחנו סומכים על פרופסור גרוטו אבל אין לנו מספרים.

רם שפע: אנחנו לא עובדים כרגע עם מספרים ואנחנו כבר שעה בישיבה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מפקחים על ההחלטות שלכם.

יוראי להב-הרצנו: כדי שנוכל לפקח, לבצע את תפקידנו, אנחנו זקוקים לנתונים.

יוראי להב-הרצנו: כדי שנוכל לפקח על ההחלטות שאתם מוסמכים לקבל, אנחנו זקוקים לנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להגיד לך משהו.

יפעת שאשא ביטון: הבוקר שמעתי אדם שהביאו אותו לייעץ לקבינט.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת מה הוא אמר?

יפעת שאשא ביטון: שאם לא יהיה סגר, לא היום, אתמול, כולנו נמות.

יפעת שאשא ביטון: ציטוט מדויק.

יפעת שאשא ביטון: כולנו נמות.

יפעת שאשא ביטון: שימי לב לרף ההפחדה.

יוראי להב-הרצנו: צודק.

יוראי להב-הרצנו: כולנו נמות.

יוראי להב-הרצנו: השאלה מתי.

איתמר גרוטו: למזלנו הוא לא עובד משרד הבריאות ולא משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת שאנחנו לא בקיצוניות הזו ולא בקיצוניות הזו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לבחון את הנתונים תוך כדי שאנחנו מסתכלים עליהם בעיניים נקיות ומקבלות את ההחלטות הנכונות.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי כבר קודם שאלה לא רק ההחלטות הרפואיות הנכונות אלא אלה גם ההחלטות החינוכיות הנכונות כי בסוף יש מישהו בקצה שצריך לקיים את הדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: לכן בואו נסכם שבשבוע הבא אתם תביאו את הנתונים שיש לכם לגבי התחלואה בבתי הספר מהגל הראשון, או לצורך העניין לאורך החודשים האחרונים, נתבונן ונקבל החלטה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה יהיה נכון לכולם שאנחנו נדע על מה אנחנו מסתמכים.

גילה נגר: אם יש כאן הסכמה גורפת של משרד הבריאות, של משרד החינוך, של המל"ל, צריך לכבד גם את הדבר הזה.

גילה נגר: זה לא דבר מובן מאליו.

גילה נגר: מי שנמצא במשרד ממשלתי יודע כמה קשה להגיע להסכמות בין משרדי ממשלה.

גילה נגר: זה לא פשוט וזה לא קל.

יפעת שאשא ביטון: כיתות ה'-ו' ילמדו?

יפעת שאשא ביטון: תעשו את זה בהדרגה.

יפעת שאשא ביטון: תעשו את זה בפיצול, תעשו את זה איך שאתם חושבים שנכון לעשות את זה מקצועית, חינוכית ורפואית.

אורלי פרומן: בואו נוריד להבות.

אורלי פרומן: זה לא נעים לשבת בצד ההוא ולספוג.

אורלי פרומן: מה שכולם היו רוצים, גם אנשי משרד החינוך, הסתדרות המורים ואנחנו, שהילדים ילמדו רגיל ושהקורונה נעלמה לנו מהחיים.

אורלי פרומן: יש כאן אחריות שבסופו של דבר היא על תלמידים ועל מורים ובסוף יושבת על אנשי משרד החינוך.

אורלי פרומן: התפקיד שלנו הוא לנסות למקסם את מה שאפשר לטובת הילדים ואנשי החינוך כי בסופו של דבר זה פוגע במשק, פוגע בהורים, במשפחות, בכולנו.

אורלי פרומן: אבל אנחנו לא משני צדי המתרס.

אורלי פרומן: חברים, אני ישבתי בצד ההוא וזה לא נעים לספוג.

אורלי פרומן: אנחנו הולכים אתכם ביחד ואנחנו רוצים לשמור על הילדים ועל אנשי החינוך, אבל אנחנו רוצים לנסות לבדוק, בוודאי לקבל החלטות על סמך נתונים – את זה כבר גילינו בשלבים מוקדמים של התהליך הזה – ואנחנו רוצים להיות בטוחים שהמתווה שיצא ב-1 ספטמבר הוא באמת המקסימלי שיכולנו לתת לילדי ישראל ולמורים, לאור הנתונים.

אורלי פרומן: אנחנו לא נגדכם.

אורלי פרומן: אנחנו יודעים שאתם עושים לילות כימים כדי לענות על כל פסיק ועל כל פיפס, חלון ייפתח, חלון ייסגר, המזגן ייפתח או לא ייפתח, וכולי.

יפעת שאשא ביטון: משגעים את המערכת.

יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את זה.

אורלי פרומן: זו מערכת מורכבת.

קטי קטרין שטרית: זה לא משגעים.

קטי קטרין שטרית: זה דינאמי.

אורלי פרומן: זו מערכת מאוד מורכבת.

קטי קטרין שטרית: נכון, היא מאוד מורכבת.

אורלי פרומן: התקופה היא דינאמית.

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: פתאום יש עלייה, פתאום ירידה.

קטי קטרין שטרית: זה לא משהו קבוע.

אורלי פרומן: הייתי מבקשת, פרופסור גרוטו וגם גילה, מה שחברת הכנסת שאשא ביטון תיארה כאן את ההפחדות, אנחנו רואים את ההפחדות האלה כבר תקופה ארוכה.

אורלי פרומן: אני רוצה לשים אותן בצד.

אורלי פרומן: אנחנו צריכים ללמוד לחיות עם הקורונה שכנראה לא תעזוב אותנו בתקופה הקרובה.

אורלי פרומן: מערכת החינוך צריכה ללמוד, ילדי ישראל צריכים ללמוד, המשק צריך לעבוד והילדים והמורים צריכים להיות מוגנים יחד עם האמירה הזאת.

אורלי פרומן: לכן הלחץ שלנו, קחו את זה מאותו מקום שאתם נמצאים בו ועם כל הכבוד וההערכה שלנו לפעילות לכם ולעבודה שלכם.

איתמר גרוטו: אני מסכים לכל מילה שאמרת.

רם שפע: מילים חשובות.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את הנהגת ההורים הארצית.

רם שפע: יושב ראש הנהגת ההורים הארצית.

רם שפע: חברי הכנסת שרוצים לדבר, אתם מיד תקבלו את רשות הדיבור אבל מיד אחרי נציג הנהגת ההורים תדבר יפה בן דוד.

מירום שיף: בוקר טוב לכולם.

מירום שיף: הנתונים שאני ראיתי שהוצגו לי על ידי משרד החינוך בבית ספר של החופש הגדול, ילדים מגן עד סוף כיתה ד', אפילו עד סוף כיתה ג', היו 1,007 חולים בבית ספר של החופש הגדול.

מירום שיף: מעל 700,000 ילדים למדו בבית ספר של החופש הגדול.

מירום שיף: אתם יכולים לראות את האחוזים וכולנו יכולים להגיע למסקנה אם כיתות ג' ו-ד' צריכות ללמוד בכיתה מפוצלת או לא.

מירום שיף: למתווה שהוצג, ואני אתייחס דווקא לצד החינוכי פדגוגי רגשי.

רם שפע: זו אמירה חשובה.

רם שפע: יש לכם נתונים אחרים ממה שהוצגו?

מירום שיף: את זה שמעתי משר החינוך.

מירום שיף: לא שמעתי את זה מאדם אחר.

מירום שיף: אני מניח שאם הוא אמר את הנתונים, הם נכונים.

מירום שיף: לגבי המתווים עליהם אנחנו מדברים.

מירום שיף: המתווים שהוצגו לנו, ואנחנו ראינו את כל המתווים, באמת בעבודה משותפת, אבל המתווים האלה הם מתווים לעשירים בלבד.

מירום שיף: אם יהיה לך כסף - יהיה לך מחשב, אם יהיה לך כסף - יהיו לך שיעורים פרטיים, אם יהיה לך כסף - יהיו לך מענים רגשיים, לילדים שלך.

מירום שיף: אם הרשות שלך תהיה עשירה, אתה תזכה למענה ויפתרו את הבעיות בשכבות ה'-ו'.

מירום שיף: שכבות ה'-ו' הופקרו.

מירום שיף: חטיבות הביניים הופקרו.

מירום שיף: הם יגיעו לבתי הספר ליומיים בשבוע.

מירום שיף: ארבעה ימים בשבוע הם יהיו בבית, ילדים בגיל 10 עד 15 לא ילמדו במשך ארבעה ימים, לא יהיה להם מורה שילמד אותם.

מירום שיף: צריכים להבין שזה לא ללמוד ב-זום.

מירום שיף: אין מורה.

מירום שיף: המורה הזה מלמד את חצי הכיתה השנייה בזמן הזה.

מירום שיף: הוא פשוט לא יכול ללמד אותם.

מירום שיף: ארבעת הימים האלה, הילדים האלה חשופים לאסונות חברתיים, לבעיות רגשיות, וזה דבר שלא יעלה על הדעת.

מירום שיף: פרופסור גרוטו, רפואה זה לא רק קורונה אלא זה גם מה קורה לילד הזה.

מירום שיף: אנחנו מפקירים דור שלם.

מירום שיף: אנחנו צריכים להבין שילדים בני 10 ו-15, נתוני משרד החינוך מראים, נתונים ממשלתיים, הרמה של הבעיות בגיל הזה רק הולכת וגדלה ואף אחד לא מתייחס לזה, בגלל נתונים שאף אחד לא מבין אותם.

מירום שיף: יש פתרונות.

מירום שיף: אנחנו ישבנו עם משרד החינוך, ישבנו עם כולם, והצענו פתרונות.

מירום שיף: אמרנו תעשו משמרות, תפתחו מרחבים נוספים לילדים האלה, תנו להם פתרון גם בקפסולה, תנו לזה פתרונות ולא תוך ויתור על הפן הבריאותי.

מירום שיף: אבל אף אחד לא מקשיב לנו לדבר הזה.

מירום שיף: אנחנו בשנה של אוטונומיה, דבר מבורך, דבר שיקדם את המערכת הזאת לאורך שנים רבות קדימה ועל זה אני מברך אבל נקבע כאן הרף הנמוך ביותר למנהלים.

מירום שיף: יומיים בשבוע, במקום לקבוע להם ארבעה וחמישה ימים בשבוע, פיזית בבית הספר בפתרונות ישימים.

מירום שיף: אם לא, שמנהלת המחוז תוותר להם אבללא רצו לעשות את הדבר הזה.

מירום שיף: ילדי היל"ה ואומץ, כיתות אתגר, ויתרו עליהם.

מירום שיף: מדובר בילדים שהפקירו אותם.

מירום שיף: שולחים אותם לרחוב.

מירום שיף: אין משהו אחר להגיד על הדבר הזה.

מירום שיף: רבותיי, זה בכלל לא קשור אצל מי נמצא התקציב הזה, זה לא מעניין את אף אחד.

מירום שיף: 9,000 ילדי היל"ה ברחוב, הם ילדים שאין להם מענה.

מירום שיף: הפקרנו אותם.

מירום שיף: ילדי אתגר בארץ, אומץ, שכחנו את כולם.

מירום שיף: ילדים בסיכון בריאותי, עד היום אין להם מתווה.

מירום שיף: אתמול פעם ראשונה ישבנו עם משרד החינוך על הנושא ועדיין אין מתווה.

מירום שיף: נוכחות חובה לא יכולה להיות בשנה כזאת.

מירום שיף: זה פשוט לא יכול להיות וזה לא יהיה.

מירום שיף: צהרונים.

מירום שיף: פרופסור גרוטו אמרת שבחטיבות הביניים יש תחלואה יותר גבוהה מאשר בכיתות א'-ב'.

מירום שיף: אז למה אתם לא מאפשרים איחוד צהרונים?

מירום שיף: למה?

מירום שיף: למה ילד בכיתה א'-ב' צריך להיות רק בקבוצה אחת ולא יכול לעשות איחוד של צהרונים?

מירום שיף: נוסף על זה, ביטלתם את הסבסוד לסוציו אקונומי ארבע ומעלה.

מירום שיף: ויתרתם עליו.

מירום שיף: הפקרתם שכבות שלמות.

מירום שיף: מיליון מובטלים במדינת ישראל ולא יהיו להם צהרונים ולאף.

מירום שיף: אחד לא אכפת.

מירום שיף: בגרויות.

מירום שיף: אנחנו מברכים על המתווה אבל צמצמתם 30-20 אחוזים.

מירום שיף: הילדים איבדו 50 אחוזים מהשעות, איפה השעות הנוספות שהם יגישו לבגרות?

מירום שיף: איך הם יגשו לבגרות בצורה הזאת?

מירום שיף: זה הרי לא אפשרי.

מירום שיף: ובסוף, ילדי השילוב.

מירום שיף: רבותיי, ילדי השילוב, זאת לא זכותם אלא זאת לפתור את הבעיה הזאת.

מירום שיף: תפתרו את הבעיה מול המש"מ, תפתרו ותראו שזה אפשרי שהם ילמדו כל הזמן, שסייעות יכולות להגיע הביתה.

מירום שיף: תפתרו את כל הבעיות האלה.

מירום שיף: היום בשעה 1:00 יש ישיבה על תשלומי הורים.

מירום שיף: אני כאן גם לומר לחברי הכנסת ולכולם שאין תיאום אתנו.

מירום שיף: לעולם לא ישבו אתנו.

מירום שיף: אתמול ב-12:00 בלילה ראינו פעם ראשונה את המתווה הזה.

מירום שיף: זאת לא שותפות.

מירום שיף: הנהגת ההורים הארצית קיבלה אתמול החלטה שאנחנו נשבית את ה-1 בספטמבר בשיטה הזאת.

מירום שיף: זה לא יקרה.

מירום שיף: לא ניתן שהילדים שלנו יופקרו

קריאה: כל הכבוד.

קריאה: צודקים.

מירום שיף: אני קורא לכולכם לבוא ולהצטרף אלינו כי יש כאן התנהלות שמפקירים את הילדים שלנו.

מירום שיף: ילדי כיתות ה'-ו' הופקרו ולזה לא ניתן לקרות.

מירום שיף: ילדי היל"ה הופקרו ולא ניתן לזה לקרות.

מירום שיף: זרקתם אותם לרחוק.

מירום שיף: לא יכול להיות שבשם הקורונה שוכחים הכול.

מירום שיף: יש חינוך, יש פן רגשי, יש פן חברתי ואני אמרתי את זה בכל ישיבה בה הייתי, בצורה הכי יפה, במל"ל, בישיבות אתכם, בישיבות עם מנכ"ל משרד החינוך, אין ישיבה שלא אמרנו את זה, פעם ראשונה ההורים - לא הסתדרות המורים אותה אני מאוד מכבד – פעם ראשונה הנהגת ההורים הארצית לא תיתן שהלימודים ייפתחו משכבות ה' ומעלה כי זה לא אפשרי יותר.

מירום שיף: הפקרתם את הילדים שלנו.

מירום שיף: תזכרו את זה.

מירום שיף: אני קורא לכם, תפתרו את הבעיה.

גילה נגר: אמירה מאוד מאוד קשה.

גילה נגר: אני חייבת לומר לפרוטוקול שאני מסתייגת .

גילה נגר: אנחנו לא הפקרנו אף ילד.

גילה נגר: אף ילד לא הפקרנו.

מירום שיף: ילד בכיתה ה'-ו' שלומד ארבעה ימים מהבית, והוא לא לומד כי אין לו מחשב, ההורים שלו בעבודה כי הם צריכים להתפרנס, איך הוא ילמד?

מירום שיף: הוא חשוף לסכנות באינטרנט, הוא חשוף לסכנות ברחוב, את רואה את הנתונים שאפילו נתוני האובדנות יורדים בגיל, המספר גדל, איך את אומרת שאת לא מפקירה אותו כשהוא חשוף לסמים ולאלכוהול?

מירום שיף: אתם אומרים שילדים מגיל 10 עד 15 הם בסכנה.

מירום שיף: אלה נתונים שלכם.

מירום שיף: תקראו אותם.

מירום שיף: לא המצאתי שום דבר וזה לא להפקיר ילדים?

מירום שיף: למה?

מירום שיף: בגלל נתונים של כיתות ג'-ד'?

מירום שיף: למה אי אפשר ללמוד במשמרות?

מירום שיף: למה אי אפשר להביא עוד מרחבים?

מירום שיף: למה אי אפשר להגיד למנהלים ארבעה ימים בשבוע מינימום.

גילה נגר: אתה רוצה להקשיב או רק לדבר?

גילה נגר: יש לנו תשובות.

גילה נגר: שמענו.

מירום שיף: שמעתי אותם חודש.

גילה נגר: רגע.

גילה נגר: הקשבתי לך.

גילה נגר: אני אומרת שצר לי על התחושות.

גילה נגר: באמת צר לי על התחושות.

גילה נגר: אני חושבת שהן מופרזות אבל אנחנו כאן גם כדי לתת מענה.

גילה נגר: אני רוצה שמיכל בבקשה תדייק את הדברים ותיתן את המענים שיש לנו.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד שבהחלט אלה תחושות כואבות וקשות.

רם שפע: אני מסכים שברור שאף אחד מכם לא רוצה להפקיר את הלדים.

רם שפע: זה ברור.

רם שפע: גם אני רוצה לומר את זה לפרוטוקול.

רם שפע: אבל אני כן אומר שהכאב שלו מובן גם לנו, בטח ביחס לכיתות ה'-ו'.

גילה נגר: זה כאב של כולנו.

גילה נגר: גם לנו יש ילדים ונכדים.

גילה נגר: זה כאב של כולנו.

עופר כסיף: זה לא מכוון למשרד.

עופר כסיף: זאת מדיניות שאתם לא קובעים.

גילה נגר: אני לוקחת כל דבר אישי כי אני משרד חינוך.

רם שפע: כאיש חינוך אני אומר ועדיין חושב שזה לא אישי.

רם שפע: אני בטוח שהוא לא חושב שמישהו מכם מפקיר ילדים.

קריאה: זה כלפי המערכת.

קריאה: לא אישי כלפי גילה.

רם שפע: בדיוק.

רם שפע: אני רוצה לומר משהו חשוב.

רם שפע: בסוף מירום התחיל את דבריו ברצינות רבה והתייחס לנתונים.

רם שפע: אנחנו כל הזמן אומרים נתונים אבל אם הוא הציג אותם ואתם, לפחות משרד החינוך, אני לא יודע אם לפרופסור גרוטו יש נתונים אחרים, הוא אמר מספר.

רם שפע: אם יש לכם מספר אחר, תגידו.

רם שפע: אם לא, אני מבין שזה המספר.

מיכל טביביאן מזרחי: ברשותך, לא באנו עם המספרים כי לא ידענו.

רם שפע: לא ידעתם מה?

מיכל טביביאן מזרחי: לא ידענו שצריך לבוא עם המספרים המדויקים של תחלואה בכיתות ג'-ד'.

מיכל טביביאן מזרחי: נביא את הנתונים לוועדה.

זאב גולדבלט: אלה לא כיתות ג'-ד'.

זאב גולדבלט: מגן הילדים.

יפעת שאשא ביטון: כל ישיבה בנושא צריכה להיות מגובה בנתונים.

זאב גולדבלט: דרך אגב, זה הוצג במלל.

רם שפע: כן.

רם שפע: אלה נתונים שהוצגו במל"ל.

זאב גולדבלט: אלה נתונים שהוצגו במל"ג ובמל"ל לא היה ערעור עליהם.

מירום שיף: אלה נתונים שמפורסמים.

רם שפע: כנראה משרד החינוך יודע את הנתונים שמפורסמים.

מירום שיף: יותר זה.

מירום שיף: במל"ל הייתה הסכמה מכיתה א' עד ג'.

מיכל טביביאן מזרחי: כל מערכת גדולה כמו מערכת החינוך חיה בתוך מגבלות.

מיכל טביביאן מזרחי: לנו יש שלוש מגבלות מרכזיות – כוח אדם, תקציב ומרחבים פיזיים.

מיכל טביביאן מזרחי: אני חושבת שנתנו מענה לשתי מגבלות, לכוח האדם ולתקציב.

מיכל טביביאן מזרחי: הנושא של המרחבים הפיזיים הוא הבעיה המרכזית שכרגע מונעת מאתנו לתת יותר ימי לימוד פיזיים לכיתות ה'-ו'.

מיכל טביביאן מזרחי: מה שאמרנו במתווה זה לפחות יומיים.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מאפשרים לרשויות מקומיות לתת יותר ולצורך העניין אפשרנו להשתמש במרחבים רשותיים נוספים, אם אלה ספריות, אם אלה מוזיאונים, אם זה קונסרבטוריון ועוד כדי לפתוח את המרחבים האלה עם כוח האדם התוספתי שניתן לבתי הספר היסודיים ולהרחיב את מכסת ימי הלימוד הפיזיים.

מיכל טביביאן מזרחי: יותר מזה.

מיכל טביביאן מזרחי: במתווים של האוכלוסיות הייחודיות – חברה ערבית, בדואית, חרדים, דרוזים, חינוך מיוחד, פנימיות – אנחנו פותחים עוד אפשרויות לפיצול, אם זה למשמרות ואם זה להרחבה של ימי הלימוד לשישה ימי לימוד במקום חמישה ימי לימוד שנהוגים במערכות החינוך האלה באופן שיאפשר להם להביא את הילדים ליותר שעות לימוד פיזי.

מיכל טביביאן מזרחי: שוב אני אומרת לכם שהכול התפרסם אתמול בתוך המתווה.

מיכל טביביאן מזרחי: לגבי מענים רגשיים.

מיכל טביביאן מזרחי: אני שותפה אתך לדאגה.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מקצים תקציב תוספתי משמעותי גם ליועצות, גם לשירותים פסיכולוגיים, גם לכל תוכניות החוסן בתוך תקציב הקורונה כדי לתת מענה לילדים ולהורים.

יפעת שאשא ביטון: גם המורים צריכים את הליווי הזה.

מירום שיף: כמה ילדים לומדים בכיתה ו' במדינת ישראל?

מיכל טביביאן מזרחי: שכבה במערכת החינוך היא בין 100 ל-120,000 ילדים.

מירום שיף: ואתם תתנו מענה לכל ילד וילד ותדעו מה קורה?

מירום שיף: הרי אנחנו יודעים שזה לא פתרון ראוי.

מירום שיף: יש פתרונות פשוטים.

מירום שיף: למה אפשר משמרות בחברה הערבית שזה מבורך ולמה אי אפשר בקריית מלאכי?

אליהו חסיד: היא אומרת לך שאין לה מרחבים.

רם שפע: חברים, בואו נשמור על הדיון.

רם שפע: חבר הכנסת עופר כסיף כבר הרבה זמן רוצה לדבר.

עופר כסיף: נכון, ובאופן חריג אני אפילו מחכה בסבלנות.

רם שפע: אתה למדת שבוועדת חינוך כולם סבלנים אבל חברת הכנסת שאשא ביטון התחילה לשאול משהו ואתה תדבר אחרי שהיא תשלים את השאלה.

יפעת שאשא ביטון: רק הערה.

יפעת שאשא ביטון: מיכל, אנחנו במקום שאנחנו רוצים לעזור לכם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נגד.

יפעת שאשא ביטון: אני שוב חוזרת ואומרת שאני מציעה את העניין של קבלת ההחלטה לגבי למידה של כיתות ג'-ד' בחלוקה או בכיתות אורגניות ונקבל את הנתונים בשבוע הבא, כי להחלטה הזו יש משמעות דרמטית על כיתות ה'-ו'.

יפעת שאשא ביטון: אם נחליט לפי הנתונים שנכון הם ילמדו ביחד - אגב, כמו שהם היו לפניכן – אז נוכל להקצות את המרחבים הפיזיים לפיצולים של כיתות ה'-ו' ובזה אנחנו נפתור את כל הסיפור של בית הספר היסודי.

יפעת שאשא ביטון: אני באמת מציעה לא להתקבע על שום החלטה אלא נקבל את זה בשבוע הבא לנוכח הנתונים.

עופר כסיף: אני רוצה לחזק את מה שאמר מירום שיף אבל גם להדגיש, כך אני הבנתי וזו עמדתי, שזה לא מכוון כלפי האנשים המכובדים שיושבים כאן ממשרד החינוך.

עופר כסיף: הביקורת היא על קובעי המדיניות.

עופר כסיף: הם הכתובת.

עופר כסיף: הממשלה על שריה, הם קובעי המדיניות והם הכתובת.

עופר כסיף: אליהם אנחנו מכוונים ולא חלילה אליכם.

עופר כסיף: אנחנו כולנו באותה סירה ואני בטוח שכולנו מסכימים על זה שכולנו רוצים רק בטובת הילדים, המורים, ההורים וכל מי שנוגע לעניין.

עופר כסיף: אני חושב שמה שהיה חסר לי עד כה זה בעצם עיסוק בפתרון מערכתי.

עופר כסיף: אנחנו מדברים כאן על אוסף אדיר של גורמים שאם אנחנו לא נמצא את הפתרון המערכתי - ביחד, בסיעור מוחות - אנחנו לא נמצא פתרון בכלל.

עופר כסיף: אני אתן דוגמה ממכתב שנשלח ליושב ראש הוועדה מארגון חברות ההסעה.

רם שפע: כן.

רם שפע: קראתי.

רם שפע: הוא הגיע אתמול.

עופר כסיף: אני יודע.

עופר כסיף: מתוך היכרותי אתך, היה לי ברור שקראת אותו.

עופר כסיף: המכתב הזה בעצם מתריע ומסביר מדוע אם לא יינתן גם פתרון אמיתי לכל הנושא של ההסעות – מדובר כאן על 23,000 כלי רכב, מיליון וחצי נוסעים והם מעסיקים 30,000 עובדים ועובדות – כאשר כל המערך הזה שלה הסעות נפגע בתקופה הזאת במצב שגורם לכך שהחברות עומדות בפני פשיטת רגל והן לא יכולות לתפקד אם המדינה לא תכניס את היד לכיס.

עופר כסיף: כלומר, נניח שאנחנו מוצאים פתרון לכל מה שהוצג עד כה, אם לא יהיה פתרון מערכתי שכולל בתוכו כדוגמה אחת מני רבות את הנושא של חברות ההסעה – אז לא יהיה פתרון מלא.

עופר כסיף: כנ"ל לגבי כל הנושא שהועלה קודם ומיכל התייחסה אליו, הנושא של אמצעי קצה.

עופר כסיף: כאשר יש כ-150,000 תלמידים שרובם ככולם מהחברה הערבית אבל לא רק כמובן, שאין להם לא תשתיות ו/או אמצעי קצה, איזה מענה הם יוכלו לקבל כאשר מדובר על למידה מרחוק?

עופר כסיף: תכף אני אציע שני דברים בהקשר הזה, בקצרה מאוד.

עופר כסיף: חייב להיות פתרון מערכתי ולא יעזור כלום, חברים, תפקיד המדינה הוא לדאוג לאזרחיה והמדינה היא זו שצריכה לממן בעיקר בעת חירום – להשקפתי גם לא בשעת חירום אבל קל וחומר בשעת חירום – את כל המערכת הזאת כדי שהתלמידים, ההורים והמורים יקבלו את המענה ההולם.

עופר כסיף: אני חוזר למה שאמרתי קודם.

עופר כסיף: חברתי חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן שלחה מכתב לשר החינוך בנושא של 13,000 מורים ערבים מובטלים.

עופר כסיף: יש כאן היצע ענק של מורים מנוסים עם תעודות הוראה שרק מחכים שיקראו להם.

עופר כסיף: אין שם בעיה לשונית, הם דוברים את שתי השפות, ורק מחכים שיפנו אליהם.

עופר כסיף: למה לא לגייס אותם?

עופר כסיף: למשל, אחד הדברים שחברת הכנסת תומא סלימאן מציינת במכתב, ואני מצטט "לפנות באופן מסודר ממשרד החינוך למורים שאינם עובדים בעת הזו לפי מרשם משרד החינוך ולהציע להם להגיש מועמדות לפקידים".

מיכל טביביאן מזרחי: בוודאי.

עופר כסיף: מצוין.

עופר כסיף: אני לא אומר אם זה נעשה או לא נעשה אלא אני רק מציין את זה.

עופר כסיף: דבר נוסף שלא הוזכר למיטב ידיעתי, הנושא של ילדי מבקשי המקלט.

עופר כסיף: אנחנו מדברים על 7,000 קטינים מבקשי מקלט שכמו שאנחנו יודעים הם לא זכאים לביטוח בריאות ממלכתי, לקצבאות ביטוח לאומי, יש להם גישה מאוד מאוד מצומצמת לשירותי רווחה, אחוזי האבטלה בקרב ההורים מאוד מאוד גבוהים, ההורים בדרך כלל לא שולטים כראוי בשפה העברית וצריך גם לתת מענה לזה.

עופר כסיף: אנחנו מדברים על 7,000 ילדים שנמצאים בשכבות ובמעמדות הנמוכים ביותר.

עופר כסיף: גם זה דורש פתרון הולם.

רם שפע: מזכ"לית הסתדרות המורים יפה בן דוד, בבקשה.

רם שפע: אחריה חבר הכנסת ווליד טאהא.

קטי קטרין שטרית: אתה צריך להגיד לה כל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: היא מגיעה לכל ישיבה בניגוד לארגונים אחרים.

רם שפע: אני תמיד אומר לה את זה.

רם שפע: זאת פעם ראשונה שלא הזכרתי את זה.

קטי קטרין שטרית: יפה מאוד.

קטי קטרין שטרית: זה חדש בנוף.

קטי קטרין שטרית: אני מכירה את המשכן הזה הרבה מאוד שנים ולא קרה שיושב ראש או יושבת ראש, מזכ"לית הסתדרות המורים, מגיעה לכל ישיבה.

קטי קטרין שטרית: שאפו אחד גדול.

קטי קטרין שטרית: ידעו זאת כל עובדי ההוראה שיש מי שמגן עליהם.

רם שפע: אני חושב שכמעט כל ישיבה אני מציין את זה.

עופר כסיף: זה יפה מאוד ואני מחזק אותך.

קטי קטרין שטרית: אני עוד לא ראיתי דבר כזה.

קטי קטרין שטרית: זה יפה מאוד.

יפה בן דוד: שלום לכולם.

יפה בן דוד: יש לי הצעה.

יפה בן דוד: אני מציעה שכל אחד יתעסק בעניינו, במה שהוא מבין.

יפה בן דוד: מי שמבין בחינוך - שיתעסק בחינוך, מי שמבין בבריאות – שיתעסק בבריאות, ולא מי מתעסק בבריאות יציע הצעות בנושא בריאות כאשר יושבים אנשים ומחליטים החלטות ואני רוצה לומר לכם שגם עובדי הוראה בגני הילדים ובכיתות א'-ב' מאוד חוששים להגיע - תכף נדבר על פתיחת שנת הלימודים אם היא תהיה, אבל זה עניין אחר – למוסדות החינוך כאשר אף אחד כרגע לא בא ומסביר להם.

יפה בן דוד: לא נותן איזה הסבר רפואי, בריאותי, רשמי - לא ששומעים מכאן וקוראים כתבות – מדוע אצלם אין קפסולות.

יפה בן דוד: אין קבוצות קטנות.

יפה בן דוד: אני חושבת שזה הדבר הראשון שצריך לעשות.

יפה בן דוד: בנושא של חלוקה לקבוצות.

יפה בן דוד: אני מאוד מעריכה את פרופסור גרוטו.

יפה בן דוד: אני חייבת לומר בנימה אישית שכל פעם כשפניתי אליו בגל הראשון, הוא תמיד ענה, בניגוד לאחרים שאנחנו שולחים להם הודעות ואין תשובות.

יפה בן דוד: שיבואו ויגידו שאין תשובות ואכן יש עוד הרבה דברים שאין להם תשובות.

יפה בן דוד: גם לי יש ביקורת על משרד החינוך.

יפה בן דוד: זה לא דבר חדש.

יפה בן דוד: אבל אני רוצה לומר שיש דברים שנעשו דווקא בתקופה הזאת, מה שלא נעשה בעבר.

יפה בן דוד: אם אנחנו ניקח ונראה את ההגדלה של המשרות, את מה שהשר עשה, שאף אחד אחר לא עשה, הוא אמר, בואו קודם כל נטפל בכוח האדם - כי הרי צריך לתגבר כוח אדם – ובואו ניקח מכוח האדם הקיים וקודם כל תשלימו את המשרות החלקיות של עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: מדובר במיליארדי שקלים וזה דבר נכון וטוב לעשות.

יפה בן דוד: המנהלים כרגע קיבלו מתווה.

יפה בן דוד: במתווה הזה יש סוגיות כאלה ואחרות אבל בסך הכול הם התחילו להתכונן למתווה.

יפה בן דוד: מה קורה?

יפה בן דוד: קורה לפעמים שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.

יפה בן דוד: אנחנו מקבלים מתווה הוא כתוב, הוא ברור, באים המפקחים והופכים את הכול.

יפה בן דוד: תקבלו את ההורים, תעשו להם טקס, ריבון העולמים, אומרים לנו לשמור מרחק, אומרים לנו לא להכניס את ההורים אלא רק את ההורים בקבוצות קטנות לכיתות א' ועכשיו אומרים תעשו טקסים.

יפה בן דוד: ממה נפשך?

יפה בן דוד: אני מבקשת שיד ימין תהיה מחוברת ליד שמאל במשרד החינוך.

יפה בן דוד: הצגתם מתווה, אי אפשר שהמפקחים יטרללו את המנהלים כי זה מה שקורה עכשיו.

יפה בן דוד: גם כך הם מכינים מערכות שאין להם עדיין את כוח האדם, את מלוא כוח האדם.

יפה בן דוד: יש להם את כוח האדם שהם גייסו, בנושא של המשרות, אבל הם עדיין לא קיבלו את המשאב מכל הרשויות בכוח האדם שהרשויות מתגברות, את עוזרי ותומכי הוראה.

יפה בן דוד: מתי יקבלו אותם?

יפה בן דוד: מחלקים קבוצה, מי אחראי על הקבוצה?

יפה בן דוד: המחנכת.

יפה בן דוד: המחנכת צריכה לתדרך, צריכה להדריך את עוזרת ההוראה ומתי היא תעשה זאת?

יפה בן דוד: זה דבר שצריך לעשות אותו ומיד.

יפה בן דוד: שוב אני חוזרת ואומרת הנושא של עטיית מסכות, אמרו שכולם צריכים.

יפה בן דוד: אחר כך אומרים, לא, כיתות א'-ב' לא צריכים לעטות מסכה.

יפה בן דוד: אני פונה לפרופסור גרוטו ואני מבקשת שתוציאו הנחיות ברורות.

יפה בן דוד: ריבונו של עולם, אני כאן כל ישיבה אומרת ואני צועקת אבל זה נכנס מפה ויוצא משם.

יפה בן דוד: עדיין אין לנו הנחיות ברורות של משרד הבריאות.

יפה בן דוד: מה עם קבוצות סיכון?

יפה בן דוד: אני אומרת לכם שזה אחד מסכסוכי העבודה שאנחנו אמרנו.

יפה בן דוד: אני לא אפתח את השנה, אני לא אסכן את ציבור עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: גננת בפתח תקוה נפטרה כתוצאה מסיכון והלכה לעולמה כי היא נדבקה בקורונה.

יפה בן דוד: לא צריך להתעורר?

יפה בן דוד: זה לא צריך להדליק נורות אדומות אצל מישהו?

יפה בן דוד: מדובר בחיי אדם.

יפה בן דוד: הפתרונות, אני חוזרת ואומרת, לא יהיו על גבם ועל חשבון בריאותם של עובדי הוראה.

יפה בן דוד: יש החלטות, גם אם אנחנו לא מסכימים להן, גם לגבי גני ילדים וכיתות א'-ב' ואי אפשר עכשיו, בגלל מצוקות, לומר שנרחיב לכיתה ג', נרחיב לכיתה ד'.

מירום שיף: למה לא?

יפעת שאשא ביטון: זה לא בגלל מצוקה.

יפה בן דוד: חברים, התכנסו אנשים מאוד נכבדים – משרד הבריאות, משרד החינוך, המל"ל – וקיבלו החלטות.

יפה בן דוד: בתי הספר מהווים מדגרה וכולנו יודעים את זה.

יפה בן דוד: מתי זה התחיל?

יפה בן דוד: מתי זה התפרץ?

יפה בן דוד: כשהחזירו את כולם.

יפה בן דוד: כשעשו קפסולות, לא היו הדבקות.

מירום שיף: יפה, מאיפה הנתונים האלה?

זאב גולדבלט: כשהחזירו את כולם, עשו מסיבות חסרי אחריות ואז זה התפרץ.

קטי קטרין שטרית: לא, אתה טועה.

קטי קטרין שטרית: זה היה הרבה לפני.

זאב גולדבלט: לא נכון.

קטי קטרין שטרית: הרבה לפני המסיבות.

קטי קטרין שטרית: המסיבות כבר היו בסוף השנה.

קטי קטרין שטרית: ציר הזמן שלכם השתבש?

קטי קטרין שטרית: הרבה לפני.

קטי קטרין שטרית: אני זוכרת גם את ההתחלה.

קטי קטרין שטרית: מה לעשות, אנחנו יושבים כאן מתוך אחריות לכל הציבור.

קטי קטרין שטרית: זה התחיל בגימנסיה בירושלים.

קטי קטרין שטרית: ברחובות.

מירום שיף: בואי נראה לך את ציר הזמן שהציגו במל"ל.

מירום שיף: זה פשוט לא נכון.

רם שפע: אם יש לך, תשלחו לי.

רם שפע: בואו ניתן ליפה להמשיך.

יפה בן דוד: אני שוב חוזרת ואומרת שהגורמים המוסמכים יקבלו את ההחלטות.

יפה בן דוד: אם משרד הבריאות החליט, אלה ההחלטות ואתן אנחנו נעים בנושאים הללו.

יפה בן דוד: יש דברים שהם גם לא ישימים ואני אומר לכם למה.

יפה בן דוד: גם אני שמעתי את פרופסור גרוטו וכולנו יודעים שהישיבה בצפיפות ובחלל סגור מגדילה את ההדבקה.

יפה בן דוד: שיבצו ילדים במקלטים אבל אין חלונות בהם.

יפה בן דוד: בנושא המבניים הרשותיים.

יפה בן דוד: אני הודעתי וגם הוצאתי מכתב גם לשר החינוך ואני חוזרת ואומרת שאף עובד הוראה ואף מנהל בית ספר לא יזיז תלמיד מחוץ לבית הספר אלא אם יתקיימו התנאים הבאים: קודם כל יהיה אישור בטיחותי מהקב"ט, מאיפה שלא יהיה, שהבניינים האלה כשירים.

יפה בן דוד: שנית, מנהל לא ייקח את האחריות על מה שקורה מחוץ לבית הספר כשהוא לא משגיח ולא נמצא שם כי בסופו של דבר האחריות תיפול על ראשו של עובד הוראה ושל המנהל.

יפה בן דוד: לכן, אם רוצה משרד החינוך, אהלן וסהלן, קחו את האחריות עליכם.

יפה בן דוד: אתם לא תפילו את האחריות על עובדי הוראה ועל מנהלים.

יפה בן דוד: אתה יכול להיות אחראי על מה שאתה רואה, על מה שנמצא תחת השגחתך.

יפה בן דוד: שולחים למתנ"ס, שולחים למקום אחר שאני לא יודעת שאני לא יודעת גם מה התנאים ואיזה תנאי עבודה יהיו למורים, ורוצים שהמנהלים יהיו אחראים.

יפה בן דוד: חברים, זה לא יקרה.

יפעת שאשא ביטון: יהיו חייבים להכין את המסגרות האלה.

יפה בן דוד: לכן אני שוב אומרת, אלה שני התנאים שלנו אלא אם כן רוצים, ימנו רכז, את מי שרוצים מהקבוצה, אחרי שרואים שהתנאים נכונים וגם כמובן אחרי אישור בטיחותי.

יפה בן דוד: הרכז יהיה אחראי כי המנהל לא יכול לקחת את האחריות.

יפה בן דוד: בנושא הזה הוצאתי מכתב לשר החינוך.

יפה בן דוד: מבקשים מהמנהלים שיהיו יצירתיים, תביאו את כל התלמידים.

יפה בן דוד: אני אומרת לכם איזה הנחתות.

יפה בן דוד: עכשיו אני שומעת.

יפה בן דוד: תביאו את כל התלמידים ביום הראשון.

יפעת שאשא ביטון: כאילו הבריאות נעלמת.

יפה בן דוד: בדיוק.

יפה בן דוד: המפקחים באים ואומרים להם, חברים, אתם צריכים להיות יצירתיים, תשברו את הראש, למרות שיש מתווה, תביאו את כל הילדים ביום הראשון.

יפה בן דוד: אם מישהו יכול לעשות את זה, אני מציעה שיבוא וינהל את בית הספר.

יפה בן דוד: האחריות היא בראש ובראשונה על מנהל בית הספר.

יפה בן דוד: נותנים לו גמישות, אז תנו לו גמישות.

יפה בן דוד: אל תגידו גמישות ולא נותנים את הגמישות.

יפה בן דוד: אם המנהל לא יקבל גמישות, גם ניהולית ופדגוגית, אני אומרת לכם שאני לא יודעת איך זה יהיה.

יפעת שאשא ביטון: זה היה צריך לקרות מזמן בלי קשר לקורונה.

יפה בן דוד: בדיוק.

יפה בן דוד: אני אומרת שלפחות ניתנה ההזדמנות הזאת, אז לפחות לעשות את זה.

יפה בן דוד: יש דעות לכאן ולכאן.

יפה בן דוד: אנחנו שומעים פרופסורים כאלה ופרופסורים כאלה אבל אנחנו גם שומעים פרופסורים מכובדים.

יפה בן דוד: גם קראנו עיתונות.

יפה בן דוד: ראינו את הכתבה שהייתה ב"שבע ימים".

יפה בן דוד: הם אמרו שדעתם היא שצריכות להיות קפסולות מגני הילדים וגם כיתות א'.

יפה בן דוד: שמענו גם את פרופסור ברבש אומר את זה.

יפה בן דוד: אני רק רוצה לומר דבר אחד.

יפה בן דוד: אסור בתכלית האיסור שההחלטה שלא תהיה קבוצה קטנה או קפסולות בכיתה כזאת או בגן כזה, יהיה כתוצאה ממבנים.

יפה בן דוד: חברים, מדובר בחיי אדם.

יפה בן דוד: חיי אדם.

יפה בן דוד: אני אומרת לכם שאני לא ישנה בלילות בגלל המקרים שאני שומעת, בגלל המצוקות של עובדי הוראה.

יפה בן דוד: לגנים ולכיתות א'-ב' הם יגיעו בחשש רב.

יפה בן דוד: איך אפשר להתנהל כך במשך שנה שלמה?

יפה בן דוד: הנושא הבא הוא הנושא של כניסת ההורים לגן כי מדובר בהסתגלות.

יפה בן דוד: שמעתי אותך חברת הכנסת שאשא ביטון שאמרו לך שיימצא פתרון באותו רגע.

יפה בן דוד: חברים, אין פתרון לזה.

יפה בן דוד: אני שמה דברים על השולחן.

יפה בן דוד: אין לזה פתרון.

יפה בן דוד: לא נוכל לתת.

יפה בן דוד: גננת לא תיקח את האחריות, תכניס את ההורים, כל ההורים יתנפלו עליה, כשהילדים בלי מסיכות, כשהילדים בכיתת גן מלאה של 35 ילדים ועליהם עוד יבואו ההורים.

יפעת שאשא ביטון: את אומרת לא יכניסו את אותם לגן?

יפה בן דוד: לא.

יפה בן דוד: מכניסים אותם.

יפה בן דוד: יש מתווה.

יפה בן דוד: דווקא לגנים יש מתווה.

יפה בן דוד: אני חייבת לציין עוד משהו.

יפה בן דוד: משרד החינוך ישב אתנו בחלק מהמתווים, ותכף אני אומר באיזה מתווה הוא לא ישב אתנו ולכן זה התפוצץ בפרצוף ואתמול ישבנו על זה עם המנכ"ל.

יפה בן דוד: בנושא של הגנים הייתה ישיבה מאוד רצינית עם יושבת ראש שלנו, אנה דדון יחד עם אורנה פז ועם הצוות שלה וגם הצוות שלנו ובאמת הכינו מתווה לגנים.

יפה בן דוד: הסתגלות, נתנו שלושה ימים ראשונים להסתגלות, להכניס קבוצות קטנות יותר של הורים.

יפעת שאשא ביטון: אז ההורים כן יוכלו להיכנס.

יפה בן דוד: חלקם.

יפה בן דוד: בקבוצות קטנות.

יפעת שאשא ביטון: לא משנה, אבל הם יוכלו להיכנס.

רם שפע: עד פתח הדלת.

יפה בן דוד: ייכנסו בהדרגה.

יפה בן דוד: חלק יישארו במרחב בחוץ בחצר וחלק ייכנסו לגן ויכניסו את הילדים, אחרי 15 דקות הורים אחרים ייכנסו.

יפה בן דוד: יש מתווה מסודר בנושא של הגנים.

יפה בן דוד: אתמול הייתה לנו ישיבה לגבי החינוך המיוחד.

יפה בן דוד: המתווה של החינוך המיוחד פשוט היה מנותק מהשטח.

יפה בן דוד: ממש מנותק מהשטח.

יפה בן דוד: כשאני לראשונה השתתפתי באחת הישיבות, ראיתי את המתווה.

יפה בן דוד: אמרו לי שישבו עם כולם אבל אתנו לא ישבו.

יפה בן דוד: אתמול ישבנו והצגנו את הבעיות.

יפה בן דוד: הבאנו את אנשי השטח והצגנו את הבעיות של החינוך המיוחד.

יפה בן דוד: אנחנו ביקשנו פתרונות עד שבוע הבא, עד יום ראשון-שני.

יפה בן דוד: חברים, יש לנו 11 יום ואנחנו צריכים לפתוח את שנת הלימודים.

יפה בן דוד: שוב אני אומרת בנושא של מצבי סיכון – ואני גם פונה לפרופסור גרוטו – תוציאו בבקשה את ההנחיות הבריאותיות.

יפה בן דוד: כדי שאדם ידע אם הוא במצב סיכון או לא, ילכו לקופת חולים, לרופא ושהרופא ייתן גם אישור.

יפה בן דוד: היום הם הולכים לרופאים, הם קיבלו הנחיה ממשרד הבריאות לא להגיד להם אם הם במצב סיכון או לא.

יפה בן דוד: אז הוא מפרט להם את כל המחלות אבל איפה צנעת הפרט?

יפה בן דוד: איפה הסודיות?

יפה בן דוד: איפה החיסיון?

יפה בן דוד: למה כל אחד צריך לדעת במה אותו מורה חולה.

יפה בן דוד: ברגע שהרופאים יקבלו הנחיה כזאת והיה גם הנושא של קבוצות סיכון, אנחנו חייבים למצוא את הפתרון.

יפה בן דוד: אני אמרתי גם לשר החינוך וגם למנכ"ל, וגם עירבתי את לשכת ראש הממשלה, שאם לא יימצא פתרון לקבוצות סיכון, אני מודיעה בצורה חד משמעית שאנחנו לא נפתח את שנת הלימודים.

יפה בן דוד: הוצאנו שלושה סכסוכי עבודה, בשניים אנחנו כרגע בהליכים, במשא ומתן מואץ גם של הפנסיה וגם של ימי המחלה, אבל הבעיה של קבוצות הסיכון לא נפתרה ולא הוציאו הנחיות.

יפה בן דוד: כך גם בנושא הפרישות.

יפה בן דוד: חברים, רוצים להכניס כוח חדש.

יפה בן דוד: אנשים שחוקים.

יפה בן דוד: אנשים נתנו את נשמתם למערכת החינוך.

יפה בן דוד: אורלי, את היית במערכת החינוך, גם קטי, באת מהמערכת ואת יודעת מה זה להיות מורה, מה זה להיות מנהלת אחרי 35 שנים.

יפה בן דוד: כאשר אנשים רוצים לפרוש, אומרים להם שאין מכסת פרישות ואתם לא יכולים לפרוש.

יפה בן דוד: זה לא יעלה על הדעת.

יפה בן דוד: חברים,.

יפה בן דוד: מדובר ב-90 מיליון שקלים ובסכום הזה המדינה לא תתמוטט.

יפה בן דוד: אלה אנשים שנתנו את הדם ואת הנשמה שלהם במסירות עד אין קץ.

יפה בן דוד: גם הסוגיה הזאת לצערי טרם נפתרה.

יפה בן דוד: לכן, לסיכום דבריי.

יפה בן דוד: אי אפשר להגיד שאנחנו נמצאים כרגע במשבר קורונה, יש מגפה ולהתנהג כאילו הכול רגיל.

יפה בן דוד: זה לא הולך.

יפה בן דוד: יש משבר, נכון, אנחנו תחת הנושא של הקורונה, לצערנו נצטרך לחיות אתה עד אשר יימצא חיסון אבל אנחנו לא נסכן את עובדי ההוראה וגם לא נסכן את התלמידים כי הבריאות של התלמידים מאוד מאוד חשובה לנו.

יפה בן דוד: נכון, יש מצוקות של ההורים, יש מצוקות כאלו ואחרות אבל לא יכול להיות שכל הפתרונות יהיו על גבם ועל בריאותם של עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: תשימו לנגד עיניכם גם את הבריאות של עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: תודה.

מירום שיף: מורים בסיכון יכולים ללמד ילדים בסיכון.

יפה בן דוד: נכון מאוד.

יפה בן דוד: אנחנו הצענו את ההצעה.

יפה בן דוד: אמרנו שיש ילדים בסיכון שלא יגיעו לבתי הספר.

יפה בן דוד: קיבלתי גם עכשיו, כשאני כאן, הודעה מהורים שמגבים אותנו בנושא של סיכון שגם הילדים שלהם בסיכון.

יפה בן דוד: אנחנו הנחנו שתי הצעות.

יפה בן דוד: אמרנו שיש ילדים בסיכון שהמורים בסיכון ילמדו אותם.

יפה בן דוד: ההצעה השנייה שהצענו אומרת שהם יתגברו את הילדים המתקשים, החלשים, ויסייעו להם.

יפה בן דוד: שאלו אותי מה עם הגננות.

יפה בן דוד: הגננות וכשרו גם לכיתות א'-ב'.

יפה בן דוד: אני רוצה לומר לכם שהנושא של הגננות, אתם לא יודעים איזו עבודה נפלאה הן עשו.

יפה בן דוד: כמה הם התקשרו לילדים.

יפה בן דוד: על ההיבט הרגשי אתם לא יודעים.

יפה בן דוד: דווקא הילדים הקטנים האלה נתקלו בבעיות רגשיות ומי עזר להם?

יפה בן דוד: מי הרים טלפון לילדים האלה?

יפה בן דוד: מי הקריא להם סיפורים לפני שינה?

יפה בן דוד: הגננות וצריך להעריך אותן על כך ולא כל הזמן להתחיל למדוד.

יפה בן דוד: אין ילד שהיום יסתכל ויהיה ב-זום שש שעות.

יפה בן דוד: גם אנחנו לא יכולים להיות.

יפה בן דוד: אין.

יפה בן דוד: לכן מה שעושים בחטיבות הביניים, נותנים להם עבודות חקר.

יפה בן דוד: אני תמיד אומרת שזה פסח.

יפה בן דוד: אנחנו צריכים להיות פעלתנים אנחנו צריכים ללמד את הילדים להיות אנשי חקר.

יפה בן דוד: שיהיו להם את הדברים האלה.

יפה בן דוד: גם בגנים, ברגע שהייתה שעת סגר, הכינו להם תוכנית שכל גננת תעלה עשר דקות, רבע שעה, שני ילדים וייתנו את המענה האישי והרגשי.

יפה בן דוד: אני שוב חוזרת ואומרת יישר כוח גדול לשר החינוך שאמר בצורה נחרצת שעת הוראה, שעת למידה מרחוק היא שעת הוראה לכל דבר ועניין ולא תהיה פגיעה בשכר של עובדי הוראה.

יפעת שאשא ביטון: ברור.

עופר כסיף: ובתנאי ההעסקה.

רם שפע: כולנו מחזקים את החיזוק לגננות שלפעמים קצת נשכחות.

יפעת שאשא ביטון: כי לא יודעים כמה הכנה נעשית לקראת שעה כזאת.

יפעת שאשא ביטון: אנשים לא מכירים את זה.

יפה בן דוד: מי שלא הגיע מהחינוך, לא יודע.

יפה בן דוד: אני אמרתי לאנשים, להורים, דווקא בעת משבר הקורונה, הרבה הורים למדו להעריך את המורים שלהם ואת הגננות.

יפה בן דוד: האימא אומרת שהילד לא מסוגל לשבת רבע שעה, לא מסוגל לשבת עשר דקות, אמרתי לה שאם הוא לא מסוגל לשבת אצלה בבית רבע שעה, הוא גם לא מסוגל לשבת רבע שעה בכיתה ותארי את המורה הזאת שצריכה להתמודד עם 35 ילדים.

יפה בן דוד: הרבה הורים באמת העריכו את העבודה אבל תמיד יש גם אחרים שיהיה להם מה להגיד.

יפה בן דוד: חברים, אם אנחנו לא נחזק את ציבור עובדי ההוראה היקר שיש לנו, וזה ההון האנושי של מדינת ישראל, זה הביטחון האמיתי של מדינת ישראל, אני אומרת לכם שירצו לקום ולעזוב את מערכת החינוך.

יפה בן דוד: אנחנו צריכים לחזק אותם.

יפה בן דוד: אני אומרת לכם שההוראה, מעבר לכך שהיא שליחות, היא מקצוע שוחק מאוד והיא מקצוע מאוד מאוד קשה.

יפה בן דוד: בואו נעריך אותם, בואו באמת נודה להם על כל מה שהם עושים ודווקא בתקופה הזאת שהמנהלים והסגנים מטרללים אותם ואתם לא יודעים מה הם עוברים כל יום כאשר משנים להם דבר כזה או אחר.

יפה בן דוד: אני פונה לגילה שאני מכירה אותה באופן אישי ומעריכה אותה על הצד המקצועי שלה.

יפה בן דוד: גילה, אני מאוד מבקשת שגם המסר יעבור למשרד החינוך, יעבור למעלה.

יפה בן דוד: חברים, יש מתווה, תיצמדו למתווה.

יפה בן דוד: יא אפשר שמפקחים, כל מפקח יתחיל לשלוח הודעה כזו או אחרת כדי לשבש את המערכות.

יפה בן דוד: תהיו צמודים למה שהוצאתם.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר שני דברים.

יפעת שאשא ביטון: כל הדברים שנאמרו כאן לקחו בחשבון כמובן את עובדי ההוראה כולל ההתייחסות למתווים של כיתות ג'-ד' וכולל ההתייחסות לנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נרצה לראות באמת מה המציאות בשטח ולפיה לקבל את ההחלטות.

יפעת שאשא ביטון: בואו גם נגיד את האמת, אני משתדלת לא לומר אותה בקול כי אנחנו כן נמצאים בהתמודדות עם נגיף ואין מה לעשות, צריך ללמוד לחיות אתו, אבל היה כאן גם עניין של הפחדה, בצדק.

יפעת שאשא ביטון: לא ידענו עם מה אנחנו מתמודדים והיום אנחנו כבר יודעים יותר ממה שידענו לפני מספר חודשים.

יפעת שאשא ביטון: אני לגמרי מסכימה אתך שהנחיות ברורות ממשרד הבריאות שאומרות לא רק לגבי מה צריך לעשות לא באמת משתפים, משתפים מספרים, משתפים את רמת הסיכון, נותנים מידע על המחלה הזו, כל הדברים האלה הם הכרחיים כדי שאנשים יבואו למקום העבודה עם קצת יותר ביטחון.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לי מאוד לאזן את הדברים ושתדעי שאנחנו לגמרי מנהלים את אותו שיח.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה אדוני היושב ראש.

וליד טאהא: אני רוצה לומר שגם אצלי מתערבבות הרגשות בין אישי לציבורי.

וליד טאהא: באופן אישי אני מאוד חרד ובאופן אישי מאוד כאוב כי אני יודע שב-1 בספטמבר עשרות אלפי ילדים – אני רוצה לדבר על החברה שלי, יש כאן ייצוג סקטוריאלי כזה וזה בסדר, גם אני מייצג כ-20 אחוזים מתלמידי ישראל – הם היו הנפגעים העיקריים של גל הקורונה הראשון ואני כאוב וחרד מכיוון שאני יודע שגם בשנת הלימודים הבאה הם יהיו הקורבן.

וליד טאהא: אני אומר את זה כי כמובן אנחנו תמיד בעד לצדד בהוראות אנשי המקצוע בכל הקשור בבריאות האישית והכללית, אבל אתם יודעים, לפעמים לתרגם את ההוראות האלה לפעילות בשטח, זאת נוסחה מאוד מאוד מסובכת.

וליד טאהא: עניין הפיצול והקפסולות בחברה הערבית, לא דומה לחברה היהודית.

וליד טאהא: היושב ראש, במפגש עם השר והמנכ"ל אמרנו שהבעיה של התוכנית שהוצעה היא שהיא איננה מותאמת לחברה הערבית.

וליד טאהא: היא לא מותאמת מהרבה מאוד מובנים וגם במובן הזה של חלוקה לקבוצות וקפסולות.

וליד טאהא: יודעים מראש שהחברה הערבית סובלת ממחסור של אלפי כיתות לימוד.

וליד טאהא: אלפי כיתות לימוד.

וליד טאהא: זה נתון שלא מתווכחים אתו וזה נתון ידוע.

וליד טאהא: אם אתה מראש יודע שיש בעיה ומחסור בכיתות לימוד ובשל כך קיימת בעיה של צפיפות, לבוא ולדבר על קפסולות ועל חלוקה לקבוצות?

וליד טאהא: זה נחמד, זה יפה אבל בלתי סביר ובלתי סביל לממש את זה בבתי הספר בחברה הערבית.

וליד טאהא: לכן הנוסחה העדיפה ביותר עלינו, מבלי לפגוע בכל הוראות הבריאות, היא שהתלמיד הערבי יימצא בתוך בית הספר באיזושהי נוסחה כי זה שהוא יהיה בבית כדי ללמוד מרחוק, זה אומר שאנחנו מוציאים אותו מהנוסחה.

וליד טאהא: כמעט מחצית מהתלמידים הערבים לא זכו ללמוד מרחוק כי אין להם את הכלים לכך - או שאין להם את אמצעי הקצה או שאין להם תשתית של תקשורת בישובים שלהם או שאין להם תשתית תקשורת בבתי הספר שלהם – ואז אנחנו מוציאים אותם מהזכות ללמוד.

וליד טאהא: להשאיר אותם בבית, לבוא יומיים לבית הספר ובשאר הימים ללמוד מהבית, שלושה ימים, זה אומר ששלושה ימים אנחנו מוציאים 50 אחוזים מהילדים הערבים ולא נותנים להם את הזכות ללמוד.

וליד טאהא: הקורונה הזאת חשפה את כל הפערים שקיימים במשך עשרות שנים כנגד החברה הערבית והגיע הזמן להתחיל לטפל באופן כנה.

וליד טאהא: לא יעלה על הדעת שמחצית מהתלמידים הערבים לא לומדים מרחוק.

וליד טאהא: זה לא יעלה על הדעת ושלא יספרו לנו אחרת.

וליד טאהא: שלא יספרו לנו אחרת כי אנחנו יודעים את הנתונים.

וליד טאהא: כמחצית מהכספים שהיו מיועדים לתוכנית אתגרים לא מומשו ואנחנו בבעיה של כיתות ואנחנו בבעיה של למידה מרחוק.

וליד טאהא: למה שלא יממשו את הכספים האלה בקרוי של חצרות בתי ספר כדי לאפשר למנהל לחלק לקבוצות למידה מחוץ לכיתות ולאפשר לילדים ללמוד?

גילה נגר: אני לא יודעת מהיכן המידע שלך לגבי התקציב.

גילה נגר: אני מנהלת את זה.

גילה נגר: כל התקציב הוצא.

וליד טאהא: כמוך, גם אני לוקח את זה אישית כי גם אני איש חינוך.

וליד טאהא: הפתעה, גם פוליטיקאי יכול להיות איש חינוך.

גילה נגר: זה ממש לא מפתיע, אבל אני רוצה להגיד לך שתקציב אתגרים הוצא.

וליד טאהא: אני יודע שתקציב אתגרים, מחציתו לא מומש.

וליד טאהא: אני דורש, ואני אודה לך מאוד אם תעזרי לנו בזה, ששאר התקציב ינוצל לקרוי בתי ספר כי הבעיות שלנו, גילה, אלה צרות של עניים.

וליד טאהא: אין לי את הצרות של העשירים.

וליד טאהא: אני מדבר על הצרות של העניים.

יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שאפשר לבדוק את הדברים אחר כך.

וליד טאהא: זאת לא הנקודה היחידה.

וליד טאהא: לא דיברתי רק על זה התקציב הזה הספציפי שאפשר לנצל אותו.

וליד טאהא: דיברתי על דברים הרבה יותר חשובים.

וליד טאהא: נקודה לפני אחרונה, החינוך המיוחד וההסעות.

וליד טאהא: אנחנו צריכים להחליט עכשיו על מסגרת ידועה מראש של תקצוב של ביטול הסעות.

וליד טאהא: לא צריך לחכות עד ה-1 בספטמבר כדי לדעת שפרופסור גרוטו לא מאפשר הסעה של למשל עשרה ילדים ביחד, שהם כמובן פגיעים - אני מדבר על ילדי החינוך המיוחד והם פגיעים במקרה של הקורונה - ואז להתחיל על הצורך בביטול הסעות ואז לראות מהיכן התקציבים לכך.

וליד טאהא: צריך לומר מראש היום, עכשיו, שיש נוסחה של תקצוב במקרה שלך ביטול הסעות כי אחרת גם במקרה הזה ניכנס לוויכוח בין המשרד לרשויות המקומיות ולא נצא ממנו.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: דברים חשובים.

רם שפע: אני רוצה להסב את תשומת לב כולנו שבשעה 11:00 אנחנו מתחילים כאן דיון אחר.

רם שפע: אני רוצה לשמוע גם את התלמידים.

רם שפע: נמצא אתנו יושב ראש מועצת התלמידים הארצית, איתי קרויטורו.

רם שפע: אני מאוד רוצה לשמוע את עמדת התלמידים.

איתי קרויטורו: שלום.

איתי קרויטורו: אני אשתדל להיות קצר.

איתי קרויטורו: אמרו כאן את רוב הדברים לגבי המתווה.

איתי קרויטורו: אני אומר שיומיים לחטיבות ולתיכוניים, זה חד משמעית לא מספיק.

איתי קרויטורו: צמצום של בין עשרה ל-30 אחוזים בחומר שהוא לאו דווקא מספיק.

איתי קרויטורו: אנחנו עדיין לא ראינו את הצמצום של החומר עצמו אבל אני יכול לומר שבשנה שעברה, בגל הראשון, היה צמצום של הרבה מאוד חומרי רקע ולאו דווקא חומרים שהם יכולים לעזור.

איתי קרויטורו: לכן אני אומר באופן חד משמעי, בדיוק כמו שאמר מירום, שיומיים בשבוע זה מתווה לעשירים וזה לא מתווה שמתקבל על הדעת כשאנחנו רוצים לדבר על איזושהי יכולת להתקדם עם הבגרויות, עם החומר, עם מסגרות נפשיות, בטח בנושא של המחשוב.

איתי קרויטורו: אני לא אכביר מילים אבל אני רק אומר שאנחנו ישבנו עוד ב-20 ביוני, לפני ואחרי, שעות ארוכות עם משרד החינוך, והצגנו דרכים שעולות מהשטח איך להפוך את הלמידה ללמידה אפקטיבית, איך להפוך אותה לפחות תלויה בשעות סינכרוניות שהן לא אפקטיביות, איך לעזור ולעשות למידה שהיא פיזית.

איתי קרויטורו: אני אומר שבאופן כללי התחושה כרגע היא שהחטיבות והתיכונים, בגלל שהם לא צריכים בייבי-סיטר החשיבות של המסגרת הזאת היא כנראה איכשהו מתפוגגת.

איתי קרויטורו: חברים, יש יותר ממיליון תלמידים שנמצאים בחטיבות ובתיכונים שעדיין צריכים את המענה למרות שהם לא צריכים את הבייבי-סיטר.

איתי קרויטורו: הם צריכים גם את המענה הרגשי והם גם צריכים את זה בשביל הבגרויות שלהם ולהתקדם בחיים שלהם.

איתי קרויטורו: אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה לשבת ולפתוח את המתווה הזה.

איתי קרויטורו: צריכה להיות הרבה יותר התאמה בשטח ולהבין איך אפשר לעשות את קבוצות הלמידה, איך אפשר במגמות ובמקצועות הלימוד באמת להגיע למצב שבו תלמידים מסוגלים לגשת ולא נמצאים במצב של לחץ, מתח, חוסר יכולת כי אין להם מחשב בבית ויכולים להתקדם בחיים שלהם.

איתי קרויטורו: צריך להבין איך זה משרת את התלמידים.

איתי קרויטורו: כרגע אנחנו נמצאים במצב של חוסר ודאות, חוסר יכולת לפתוח את השנה גם אם ה-1 בספטמבר בחטיבות ובתיכונים לכאורה לעמדת משרד החינוך היא תיפתח.

איתי קרויטורו: אני אומר שאנחנו נכנסים לקטסטרופה מה-1 בספטמבר, כאשר פחות בתיכונים אני יכול לומר שאנחנו נראה קריסה של התלמידים.

איתי קרויטורו: לא תהיה אפשרות לקיים את הלמידה.

איתי קרויטורו: באמת שלא תהיה אפשרות מבחינת התלמידים.

איתי קרויטורו: חבל לנו שמשרד החינוך, למרות כל הקשיים, ואנחנו ניסינו לקיים הידברות מולו, בוחר להתעלם מהפניות שלנו ובוחר שלא לקיים את ההידברות עלן המתווה הזה למרות שיש לנו פתרונות פרקטיים להציע לו, כאלה שיכולים לחסוך הרבה מאוד כאב ראש בהמשך השנה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: משרד החינוך, אחר כך, כשתסכמו, אני מצפה להתייחסות גם לאמירה הזאת, שאם היא נכונה, זה שאתם מתעלמים מהפניות שלהם לשבת ולדבר על הדברים - אני מניח שלא - אני מקווה שתהיה התייחסות.

אליהו חסיד: אני אקצר.

אליהו חסיד: אני כ-25 שנים מתעסק בחינוך, מנהל מוסדות חינוך.

אליהו חסיד: אני שותף לנציגי ההורים ולכאב.

אליהו חסיד: ברור שהילדים האלו שלא תהיה להם מסגרת, בפרט במגזרים שאין מחשבים ואין את ה-זום, אבל גם במגזר הכללי, אנחנו יודעים שהלמידה מרחוק היא לא למידה אמיתית, ילד לא יכול להתחבר ב-זום למשך כל כך הרבה שעות וזה לא עובד.

אליהו חסיד: מצד שני אני לא מקבל את האמירה, לא על אנשי משרד הבריאות ולא על אנשי משרד החינוך, שמפקירים את הילדים.

אליהו חסיד: הם עושים לילות כימים עבור הילדים ואנחנו מעריכים את זה ויודעים את זה.

אליהו חסיד: אני מלווה את זה 25 שנים.

אליהו חסיד: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

אליהו חסיד: לפי מה שאמרתם כאן בעצם אין בעיה תקציבית ואנחנו יודעים שלגבי הבעיה של מחסור מורים, יש לנו המון מובטלים בקרב עובדי ההוראה.

אליהו חסיד: אם כל הבעיה היא במרחבים, מדוע לא להרחיב שעות גם לאחר הצוהריים ולהביא את הקבוצות האחרות למרחבים בשעות אחר הצוהריים?

אליהו חסיד: אני רוצה לשאול האם בדקתם את האפשרות, כמו בכנסת - כי מה שטוב כאן, טוב גם בכיתות – של שקפים בין המורים, שקפים בין הילדים, מה שאמור למנוע הדבקה.

אליהו חסיד: בכיתות הגבוהות חייבתם את הילדים – זה כמובן מתבקש כהוראת משרד הבריאות – לעטות מסיכות, ילד עם מסכה במשך ארבע שעות, זה דבר קשה.

אליהו חסיד: הוא לא יכול להיות מרוכז כשהוא עם מסיכה.

אליהו חסיד: גם לנו כאנשים מבוגרים זה קשה והמסכה מפריעה להתרכז.

אליהו חסיד: בלמידה הילד חייב ריכוז מלא.

אליהו חסיד: השקפים האלה עליהם אני מדבר אמורים לחסוך את המסכות.

אליהו חסיד: האם בדקתם את הנושא הזה של שקפים בכיתות?

רם שפע: אחר כך תענו על כל השאלות ביחד.

רם שפע: נמצא אתנו ב-זום פרופסור חגי לוין, יושב ראש איגוד רופאי בריאות הציבור.

רם שפע: שלום לך.

חגי לוין: שלום.

חגי לוין: שמעתי את כל הדברים שנאמרו.

חגי לוין: לצערנו אין פתרון בית ספר ואנחנו גם לא נוכל עכשיו לפתור את כל הבעיות.

חגי לוין: מה שחשוב זה שכמו כאן מתקיים דיון פתוח, כך ראוי שבכל ישוב יהיה צוות משימה יישובי שמורכב מהנציגים של כל הגורמים הרלוונטיים ודן בדברים האלה באופן שוטף, גם אם זאת עיר אדומה וגם אם זאת עיר ירוקה.

חגי לוין: הדברים הם דינאמיים וצריך למצוא פתרונות מקומיים.

חגי לוין: הנושא שהוזכר כאן, הנושא של המרחבים הפיזיים, אכן אנחנו בדקנו מקומות אחרים בעולם ואני גם הייתי ביום שישי בדיון של ארגון הבריאות העולמי כאשר בדיוק בנושא הזה מתחבטים בכל העולם.

חגי לוין: בגרמניה למשל אכן הרחיבו את שעות הפתיחה.

חגי לוין: למשל אצלנו ביום שישי הוא דווקא יום חשוב שאפשר לנצל אותו יותר ללמידה.

חגי לוין: לפי עקרונות אפידמיולוגיים, למידה של יומיים בשבוע, הסיכוי להדבקה הוא דומה ללמידה של חמישה ימים בשבוע.

חגי לוין: אני מבין את המצוקה הפיזית אבל לכן אנחנו ממליצים מבחינה מקצועית שאם זה כך אפידמיולוגית, לקבוע ארבעה ימים בשבוע ובשבוע לאחר מכן אפס ימים.

חגי לוין: יכול להיות שפדגוגית זה לא מתאים אבל אפידמיולוגית זה עדיף מאוד מבחינת הסיכון להדבקה.

חגי לוין: מסכות.

חגי לוין: בגיל הצעיר כן לבחון ולבדוק האם ילדים בגיל יותר קטן כן יכולים להשתמש במסכות כי המסכות עוזרות.

חגי לוין: אגב, אפשר גם לדבר עם מסכות בניגוד למה שאנשים חושבים.

חגי לוין: פעילות בחוץ.

חגי לוין: אני חושב שאנחנו לא מיצינו את הנושא הזה ואכן אפשר לקיים פעילות חינוכית בחוץ, בוודאי עם ילדים מכיתות ז' ומעלה.

חגי לוין: אפשר לחלק אותם לקבוצות מאוד קטנות, קבוצות למידה, גם זה דבר שעושים בעולם, ולתת להם ללמוד עצמאית תחת פיקוח בחוץ ובפנים, בבתים, בקבוצות מאוד קטנות.

חגי לוין: הנושא של הלמידה מרחוק הוא נושא מקצועי שאפשר לפתח אותו ולהשקיע בו עכשיו כי אני אומר שהדבר הזה ילווה אותנו לאורך כל שנת הלימודים.

חגי לוין: אנחנו לא נמצא פתרון בזבנג וגמרנו.

חגי לוין: אני כן רוצה לחזור למה שאמר פרופסור גרוטו קודם לכן, שלא נתעורר בלילה האחרון לפני ה-1 בספטמבר ונראה ששינו את הכול.

חגי לוין: לא כדאי שנגיע למצב הזה וגם חשוב מאוד שלא יהיה רושם כאילו יש בסוף החלטות פוליטיות.

חגי לוין: כל הזמן לתת לאנשי המקצוע בתחום החינוך והבריאות להוביל ולהסביר את ההחלטות המורכבות כדי שגם יישמר אמון הציבור.

חגי לוין: תודה רבה פרופסור חגי לוין.

חגי לוין: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחצי דקה לצמרת אביבי.

צמרת אביבי: אני מייצגת את כל תוכניות ההעשרה, תל"ן, ניצנים.

צמרת אביבי: נמצא אתי הנציג של תל"ן, מורן באבאי שגם הוא ירצה לומר כמה מילים.

רם שפע: לא.

רם שפע: את יכולה להגיד שני משפטים קצרים.

צמרת אביבי: אני רוצה לדבר רק על המתווה של גילי שלוש עד שש.

צמרת אביבי: המתווה של גילי שלוש שעד שש הוא דרקוני עבור כל המדריכים שנכנסים כמדריכים חיצוניים למוסדות החינוך.

צמרת אביבי: משרד החינוך עד היום לא ישב אתנו בשולחן עגול על מנת שאנחנו נוכל לטקס עצה ולמצוא פתרונות איך כן אפשר לעבוד לא שש קבוצות קבועות בשבוע.

צמרת אביבי: המשמעות של זה היא יום עבודה אחד של מדריך וזה לא הגיוני.

צמרת אביבי: אתמול בחדשות ראו את אחוזי האבטלה הגבוהים ונאמר שאנשים לא רוצים לחזור לעבודה אבל אנחנו מאוד רוצים לחזור לעבודה.

צמרת אביבי: מאוד.

צמרת אביבי: הייתי בקשר לגבי המתווה של גילי אפס עד שלוש מול דוקטור אפרת אפללו.

צמרת אביבי: שם אין הגבלה של שש קבוצות בשבוע.

צמרת אביבי: הם נתנו לי שמונה קבוצות ביום.

צמרת אביבי: אני מחזקת את דבריו של פרופסור גרוטו, כן ישמעו אותנו ושכן נביע את העצה שלנו למתווה ולקו הסגול.

צמרת אביבי: אין נתוני הדבקה בין המפעילים שנכנסים, נתוני הדבקה שלנו את הילדים.

צמרת אביבי: זה בדיוק הפוך.

צמרת אביבי: הילדים מדביקים אותנו.

צמרת אביבי: אנחנו עובדים לפי התו הסגול, עומדים במקום הדרכה, לא מחלקים אביזרים, עוטים מסכות, שומרים על מרחק של שני מטרים.

צמרת אביבי: יש תו סגול, תנו לנו לעבוד.

צמרת אביבי: תנו לנו לעבוד.

צמרת אביבי: זה מה שאנחנו רוצים.

צמרת אביבי: אני מבקשת ממשרד החינוך, ושזה ייכתב גם בפרוטוקול, אנחנו רוצים לשבת אתכם ושתנהלו אתנו שיח אמיתי וכן גם לגבי תוכניות תל"ן וגם לגבי ניצנים.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני בטוח שניפגש גם בדיון שיש לנו בשעה 1:00 בנוגע לתשלומי הורים.

רם שפע: גם שם נושא התל"ן כנראה יעלה לדיון.

רם שפע: חברת הכנסת הילה שי וזאן ואחריה אנחנו מסכמים.

הילה שי וזאן: אני אעשה את זה ממש קצר.

הילה שי וזאן: לפני שבועיים נערך כאן דיון על המתווה הקודם שהציגו ואני התמקדתי בנושא אחד, בנושא הקפסולות בתוך בתי הספר ואמרתי כבר אז שזה לא ילך.

הילה שי וזאן: בואו נודה בזה, אין למשרד החינוך את התקציב, אין את כוח האדם שיעשה את זה אבל התעלמו מדבריי.

הילה שי וזאן: לאחר מכן הביאו מתווה חדש של קפסולות אבל קפסולות בבית ובתוך בתי הספר.

הילה שי וזאן: אני מבקשת דבר אחד, כי אני מדברת באמת עם הרבה מאוד מנהלים ואני לא באה מרקע של חינוך, אבל עדיין מנהלים מרגישים תסכול מאוד מאוד גדול ברשויות המקומיות כי מטילים עליהם דברים שלא מחוברים למציאות, שאין שום סיכוי ליישם אותם.

הילה שי וזאן: גם להטיל על הרשויות המקומיות כשהן אלו שמפילים על המנהלים, גם זה לא עובד.

הילה שי וזאן: בבקשה, תתחברו למסוגלות.

הילה שי וזאן: אני מבקשת שתתחברו לשטח מהבחינה הזאת שתורידו הוראות שהן ברות ביצוע ושהן ניתנות ליישום, גם על הרשויות המקומיות וגם על המנהלים כי אחרת זה לא עובד וזה מוביל לתסכול מאוד מאוד גדול של המנהלים.

הילה שי וזאן: תודה.

רם שפע: מיקי לוי, ביקשת משפט.

מיקי לוי: משפט.

מיקי לוי: גברתי המשנה למנכ"ל.

מיקי לוי: המנכ"ל הוא חדש ואנחנו מאחלים לו הצלחה.

מיקי לוי: יחסי הגומלין בין כנסת לממשלה לבין הרשות המבצעת, אנחנו אמונים על פעולות הממשלה.

מיקי לוי: כשאני שולו שאילתה ושואל למה ילדי הורי כיתה א' לא יכולים ללוות אותם עד שער בית הספר וחודש ושבוע אני לא זוכה לתשובה כשהחוקים אומרים חודש ימים במקסימום, אם לא נותנים לי יחס – אני לא רוצה שתתנו לי יחס, רק תענו לי על פי ההוראות.

מיקי לוי: זה הכול.

גילה נגר: תעביר לי את השאלה.

מיקי לוי: זה לא אישי.

מיקי לוי: אפשר להגיד אין לנו תשובה, אפשר להגיד לא יודעים אבל לא להתייחס, זה מעליב.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני מקווה שתענו לו בהקדם.

רם שפע: יש גם חוקים שאומרים תוך כמה זמן הם צריכים לענות.

רם שפע: אני וחברת הכנסת שאשא ביטון נסכם בכמה מילים כדי שההתייחסות שלכם תוכל להיות גם לדברים שלנו.

רם שפע: זה נראה לי עדיף מאשר לעשות הפוך.

רם שפע: אני רוצה לומר שלושה דברים.

רם שפע: ראשית, נאמר כאן על ידי כולנו אבל צריך להבהיר את זה.

רם שפע: אנחנו יודעים שאתם עובדים קשה.

רם שפע: אנחנו יודעים שכל אנשי משרד החינוך ומשרד הבריאות נמצאים בחודשים מהקשים שהיו להם בחיים, גם בלחץ הציבורי שיש כלפיכם, גם בציפיות המאוד מאוד גבוהות ושום דבר שנאמר כאן על ידי מישהו - אני אפילו לוקח אחריות גם על אלה שדיברו, יחס עם יפעת – אף אחד לא התכוון שאתם עושים משהו אישית נגד מישהו.

רם שפע: אין ספק בכך.

רם שפע: אתם עובדים קשה.

רם שפע: הביקורת שלנו היא ביקורת עניינית כמי שנבחרו כדי לייצג את הצרכים של הציבור בטח בתקופה הקשה הזאת ולכן יכול להיות שגם יש לנו ביקורת, וזה בסדר, אבל אני אומר שלצד הביקורת, אנחנו מעריכים ומוקירים גם את העבודה של השר, גם את העבודה של המנכ"ל וגם את עבודת כל צמרת המשרד.

רם שפע: גם זה שאתם באים לכאן ויודעים שיהיה קשה, גם את זה אנחנו מעריכים.

רם שפע: באמת חשוב לי לומר את הדברים האלה.

מיקי לוי: ואנחנו יודעים לומר תודה רבה.

רם שפע: בדיוק.

רם שפע: תודה ענקית, לא רק תודה רבה.

מיקי לוי: אין ויכוח.

רם שפע: עכשיו אני שם נקודה.

רם שפע: שני דברים שבעיני הם קריטיים ליכולת של המשרד לפתוח את השנה כמו שצריך.

רם שפע: האחד, אנחנו אמרנו כולנו כל הזמן שאנחנו דורשים נתונים.

רם שפע: כרגע אין נתון שמצדיק את העובדה שכיתות ג'-ד' לומדות בקפסולות וכיתות ה'-ו' נשארות בבית רוב ימות השבוע.

רם שפע: אין נתון שמצדיק את זה.

רם שפע: גם אני וגם חברת הכנסת שאשא ביטון אמרנו שאנחנו דורשים נתונים, אתם אמרתם שזה מאוד חשוב אבל תסלחו לי, אני לא מצליח לראות כל הצדקה שהגעתם לדיון הזה בלי הנתון הזה.

רם שפע: הנתון הוא פשוט והוא כמה ילדים בגילים האלה נדבקו.

רם שפע: ברגע שיהיה לנו את הנתון הזה, נוכל לקבל בהבנה את העובדה שכרגע כיתות ה'-ו' בכל ישראל יישארו בבית רוב ימות השבוע.

רם שפע: אני קורא מכאן גם לשר החינוך וגם לשר הבריאות לשקול מחדש את ההחלטה לגבי כיתות ג'-ד' ובכך לשנות את ההחלטה גם לגבי כיתות ה'-ו'.

רם שפע: אני חושב שיש עוד מספיק זמן לשקול טוב טוב האם ההחלטה הזאת מוצדקת על בסיס הנתונים שאתם מדברים עליהם.

רם שפע: כרגע לא קיבלנו את הנתונים הללו.

רם שפע: נקודה שנייה ואחרונה.

רם שפע: אני חושב שבכל מקום עולה - אבל בוודאי גם בוועדת החינוך כשהיא משותפת עם ועדת הקורונה - שאנחנו מצפים ממשרד החינוך לא לפתוח את שנת הלימודים עד שאין פתרון ודאי לתוכנית היל"ה, לתוכנית קרב, לתוכנית שלבים, לצהרונים, ולכל התוכניות בכל מיני טיעונים תקציבים.

רם שפע: לא יכול להיות ששנת הלימודים תיפתח בלי שיש פתרון לתוכניות הללו.

רם שפע: אנחנו כאן כדי לעשות כל מה שאפשר כדי לעזור לכם אבל בסוף שר האוצר ושר החינוך צריכים להתחייב ששנת הלימודים לא תיפתח בלי שיש פתרון לתוכניות האלו.

רם שפע: זו דעתי.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת שאשא ביטון, אני מודה לך על הדיון המשותף וגם על דברי הסיכום.

יפעת שאשא ביטון: קודם כל, תודה רבה לחבר הכנסת שפע.

יפעת שאשא ביטון: אני מתחברת לכל מילה ולכן אני לא אוסיף.

יפעת שאשא ביטון: אני רק רוצה לומר כאן משהו חשוב שנדע גם לגבי החינוך וגם בכלל, ובלי להשבית שמחות.

יפעת שאשא ביטון: גם אחרי שיהיה חיסון לקורונה, הקורונה לא תיעלם.

יפעת שאשא ביטון: זה אומר שאנחנו צריכים ללמוד להתמודד מולה ואתה, לחיות בצילה וכמה שנעשה את זה מהר יותר, כך ייטב.

יפעת שאשא ביטון: זה נכון גם לגבי מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: העניין של קרב, היל"ה, אומץ, מיל"ט, ניצנים, כל אלה תוכניות שבלעדיהן אי אפשר לפתוח שנת לימודים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שאנחנו רוצים לחכות לשבוע הבא כדי שייתנו לנו תשובה אם התוכניות נפתחות או לא, חברים, אי אפשר לוותר על הילדים האלה.

יפעת שאשא ביטון: זה פעם אחת.

וליד טאהא: מה עוד שסגירת היל"ה היא הפרה של חוק חינוך חובה.

יפעת שאשא ביטון: זאת רק הרחבה של הפערים ובטח לא תוכנית לצמצום פערים.

יפעת שאשא ביטון: דבר שני, אני מוכרחה לומר – ומי ששומע אותנו, אולי זה יהיה איזשהו קטליזטור – שהשיקול לא לפתוח את התוכניות האלה, הוא רק שיקול לא ענייני.

יפעת שאשא ביטון: אין כאן שום עניין תקציבי, אפשר לתת בתוכנית ייחודית כלכלית את הפתרון ואת המענה לתוכניות האלה.

יפעת שאשא ביטון: מערכת החינוך לא יכולה לפתוח את שעריה בלי שהילדים האלה מקבלים את המענה.

יפעת שאשא ביטון: מאוד חשוב לי שהמסר הזה יעבור.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הנושא של כיתות ג'-ד', ה'-ו', אנחנו מבקשים בשבוע הבא להגיע לכאן עם נתונים כדי שאנחנו נוכל לקבל החלטה ביחד וכמובן לבוא עם התשובות לכל מה שנשאל כאן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נקבע שוב דיון משותף כדי שנוכל לעקוב.

יפעת שאשא ביטון: תקשיבו, שבוע הבא זה שעת השין.

יפעת שאשא ביטון: אין לנו את הפריבילגיה למשוך את זה מעבר לכך כי בעוד שבוע וחצי אנחנו רוצים לפתוח את שנת הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

רם שפע: בבקשה, משרד החינוך, התייחסויות שלכם לדברים שנאמרו כאן.

גילה נגר: אני אומר שני משפטים ולאחר מכן מיכל ואריה יתייחסו לכל השאלות הספציפיות שעלו כאן.

גילה נגר: אני רוצה לומר קודם כל תודה לחברי הוועדה וליושבי הראש.

גילה נגר: אני חושבת שזה היה דיון מאוד חשוב וזה היה דיון מאוד משמעותי.

גילה נגר: שמענו קולות, מגוון קולות ולקחנו דברים לתשומת לבנו.

גילה נגר: רשמנו את הדברים.

גילה נגר: אני בטוחה שיתקיים דיון משמעותי אחר כך במשרד.

גילה נגר: אני לא רוצה להזכיר שוב שהשנה היא מאוד מורכבת ומאוד בעייתית אבל אני רוצה לקרוא מכאן לשיתוף פעולה מלא מצד כל הגורמים.

גילה נגר: אני חושבת שזה לא הזמן לגלות עכשיו התנגדויות לפעילות כזו או אחרת, לא לאיים בהשבתות, לא להכריז הכרזות.

גילה נגר: אני ממש מבקשת, אני חושבת שכולנו צריכים להבין שאנחנו הבוגר המשמעותי שילד רואה מול עיניו, הוא סומך עלינו והוא רוצה את הביטחון מאתנו.

גילה נגר: אנחנו לא יכולים כל הזמן לשחק במשחקים של איומים כאלה ואחרים.

גילה נגר: חברים, זאת לא שנה רגילה.

גילה נגר: זאת לא השבתה של שנה רגילה.

גילה נגר: אנחנו צריכים לראות את הילדים לנגד עינינו ולהחליט שאנחנו עושים הכול שהשנה תיפתח כסדרה ואת כל המחלוקות ואת כל הוויכוחים נעשה בצורה אחרת, שקולה, מכובדת, בדיאלוג שאנחנו יודעים גם לעשות אותו.

מירום שיף: אנחנו מדברים כבר חודש.

יפה בן דוד: אתם מדברים חודש.

יפה בן דוד: אנחנו מדברים שנים.

מירום שיף: אנחנו מדברים כל כך הרבה זמן.

מירום שיף: אי אפשר לבקש דבר כזה מאתנו כשהילדים שלנו לא ילמדו ארבעה ימים בשבוע.

מירום שיף: אנחנו מבקשים את זה שבועות.

מירום שיף: כל דיון ועוד דיון ועוד דיון ומעלים פתרונות ולא מתייחסים לפתרונות.

מירום שיף: איך אפשר לפתוח שנה בלי ילדי היל"ה?

מירום שיף: הילד הזה יהיה ברחוב?

גילה נגר: חברים, אני לא פותחת עכשיו ויכוח.

יפעת שאשא ביטון: המסגרו האלה הן לא למשא ומתן.

יפעת שאשא ביטון: אומרים שהילדים צריכים לראות אותנו, אנחנו הבוגר המשמעותי.

יפעת שאשא ביטון: כל הילדים צריכים לראות אותנו, כולל הילדים האלה.

מירום שיף: מה שקורה כאן, זו תהיה בכייה לדורות.

גילה נגר: חברים, אני לא פותחת עכשיו את המשא ומתן.

מירום שיף: זה לא משא ומתן.

גילה נגר: אני אומרת את דעתי וזכותי לומר כאן את דעתי.

גילה נגר: אני אומרת אותה ואני חוזרת ואומרת אותה.

גילה נגר: זו לא שנה למחלוקות, למריבות ולהשבתות.

גילה נגר: זאת שנה לשילוב ידיים ולעבודה משותפת.

עופר כסיף: כן, אבל אם שילוב הידיים לא עובד, השבתה זה כלי.

רם שפע: לכל ארגון יש את הזכות לייצג את מי שהוא חושב שהוא מייצג.

רם שפע: זה חלק מהדינמיקה הציבורית.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו שבוע לפתור את זה.

גילה נגר: הכול בסדר ויחד עם זאת זה המקום הכי נכון שבו אני יכולה לומר את דבריי בצורה הכי כנה והכי אמיתית.

רם שפע: חד משמעית.

רם שפע: את יכולה להגיד מה שאת רוצה.

יפה בן דוד: את צודקת.

יפה בן דוד: יש לכם 11 ימים לפתור את זה.

גילה נגר: אני מודה לכם ואני מעבירה את רשות הדיבור לחברים שלי.

אריה מור: אני אענה רק על שלוש נקודות שהועלו כאן.

אריה מור: נושא עטיית מסכה, זה כתוב במתווים ופועלים בדיוק לפי ההחרגה כאשר בכיתה ג' מותר להיות בלי מסכה.

אריה מור: מכיתה ד' ומעלה הם עם מסכות בכיתה ובשטח הפתוח בהתאם למה שנקבע על ידי משרד הבריאות לכלל האוכלוסייה.

אריה מור: לעובדי הוראה אין צורך במסכה ולצורך ההגנה רכשנו ותקצבנו את המסכות השקופות לכל מוסדות החינוך.

אריה מור: נושא השקפים.

אריה מור: עשינו פיילוט באשדוד, אני אשלח לכם סרטון יפה, גם הילדים התייחסו לזה.

אריה מור: לצערנו הוא לא הצליח.

אריה מור: כלומר, יש חילוקי דעות.

אריה מור: משרד הבריאות אמר שלא תורידו מסכות, ואם לא צריך להוריד מסכות, בשביל מה אני צריך את השקף?

אליהו חסיד: שאלה שמופנית למשרד הבריאות.

אליהו חסיד: מדוע לא להוריד מסכות?

אריה מור: זו סוגיה שכבר התייחסנו אליה.

אריה מור: עשינו את הפיילוט.

אריה מור: אין הצדקה כלכלית לביצוע של מהלך כזה על כל השולחנות בבתי הספר כאשר אין לזה פתרון מקצועי.

אריה מור: אבל עשינו את העבודה.

אריה מור: בנושא תל"ן וחוגים, נאמר כאן על ידי פרופסור גרוטו, הרי זה מתווה חדש.

יפעת שאשא ביטון: שש שעות ביום.

יפעת שאשא ביטון: לא בשבוע.

אריה מור: לא הבנתי מה הוא אמר.

אריה מור: אם נקבל משהו מוסדר, נשמח לסייע ולבחון ולראות.

יפעת שאשא ביטון: לא לוותר על זה.

יפעת שאשא ביטון: זה החינוך בבית הספר.

מיכל טביביאן מזרחי: לגבי המתווים.

מיכל טביביאן מזרחי: המתווים שמים עקרונות שהם הבסיס.

מיכל טביביאן מזרחי: המילה המרכזית בהם היא "לפחות".

מיכל טביביאן מזרחי: לפחות חמישה ימים בגנים ובכיתות א'-ב', לפחות יומיים בכיתות ה'-ו'.

מיכל טביביאן מזרחי: הסברתי את המגבלות.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מאפשרים לפתוח לכיתות ה'-ו' יותר ימים ואין לנו בעיה עם התנאים שיפה בן דוד שמה כאן על השולחן, הסיפור של רישוי.

מיכל טביביאן מזרחי: זה ברור מאליו, זה כתוב במתווים.

מיכל טביביאן מזרחי: הסיפור של אחראי, זה ברור מאליו.

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו חוזרים על זה?

יפעת שאשא ביטון: אמרנו שנקבל החלטות בשבוע הבא.

מירום שיף: המילים שם הן "ככל שניתן".

יפה בן דוד: בדיוק.

יפה בן דוד: המילה הזאת "ככל שניתן".

יפעת שאשא ביטון: חברים, סיכמנו לא להסכים כרגע.

יפעת שאשא ביטון: נקבל את ההחלטות בשבוע הבא על בסיס נתונים ואז נוכל להתקדם.

מיכל טביביאן מזרחי: לגבי המגזרים.

מיכל טביביאן מזרחי: אני אדגיש כאן בעיקר את המגזר הערבי והבדואי.

מיכל טביביאן מזרחי: כמוכם, גם אנחנו ראינו את אי החזרה של המגזרים האלה ללימודים החל מאמצע חודש מארס.

מיכל טביביאן מזרחי: ראינו את זה ואנחנו מוטרדים לא פחות.

מיכל טביביאן מזרחי: לכן פרסמנו אתמול מתווים ייחודיים לאוכלוסיות האלה.

מיכל טביביאן מזרחי: במתווים האלה אנחנו מאפשרים לפתוח במשמרות, בעיקר בגלל מה שאמרת על המרחבים הפיזיים המוגבלים, וכבר יש מתווים רשותיים לטובת העניין.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו מאפשרים ללמוד שישה ימים ולא חמישה ימים בשבוע כפי שנהוג במגזר הערבי.

מיכל טביביאן מזרחי: דיברת על תקציב האתגרים.

מיכל טביביאן מזרחי: אכן בתקציב שנשאר מתש"ף אנחנו נשתמש גם לקרוי וגם למשל ל-10,000 שעות תוספתיות.

מיכל טביביאן מזרחי: השעות התוספתיות האלה יינתנו לכיתות ב' ו-ג' שרכישת השפה בהן השתבשה בכיתות א'-ב' והן יאפשרו להם ללמוד ולהתחזק.

מיכל טביביאן מזרחי: בחטיבות הביניים אנחנו נביא אותם לעוד שעות באמצעות השעות האלה וכמובן הכנה לבגרות.

מיכל טביביאן מזרחי: אנחנו נשקיע הרבה מאמצים בסיפור של הנוכחות וההתמדה, כמובן בשים לב לסיפור התלמידים בסיכון, משפחות בסיכון וכדומה.

מיכל טביביאן מזרחי: תמיכה רגשית נוספת תינתן במגזרים האלה כי אנחנו מבינים את הצורך הגדול.

מיכל טביביאן מזרחי: הסיפור הגדול, גם של הכשרה מקצועית של מורים ייעודית למגזרים הערבי והבדואי וגם תהליך הסברה מסיבי שאנחנו נעשה כי אנחנו מבינים שהשותפות עם ההורים, עם הרשויות, עם הקהילה בחברות האלה היא מאוד מאוד קריטית להצלחה.

מיכל טביביאן מזרחי: אני רוצה לומר מילה אחרונה לגבי השותפויות ולגבי מועצת התלמידים.

מיכל טביביאן מזרחי: כפי שאריה אמר, הקמנו פורום שותפויות רחב מאוד עם משרדי הממשלה, עם ההורים, עם השלטון המקומי.

יפה בן דוד: למה לא עם ארגוני המורים?

מיכל טביביאן מזרחי: אני חושבת שגם אתם צריכים להיות בפנים.

קריאה: חייבים להיות שם.

מיכל טביביאן מזרחי: לחלוטין.

מיכל טביביאן מזרחי: קיבלתי גם את הבקשה של יושב ראש מועצת התלמידים ובהחלט נזמין אותו לדיון הראשון שמתקיים היום.

מיכל טביביאן מזרחי: זה הדיון השני שמתקיים היום.

רם שפע: מעולה.

רם שפע: תזמיני גם אותו וגם את ארגוני המורים.

אורלי פרומן: אני מבקשת לדיון בשבוע הבא לבוא עם נתונים על כל הנושא של חינוך מיוחד.

אורלי פרומן: לא הסתיימו ועדות ההשגה, לא הסתיימו שיבוצים של תלמידים, כל הנושא של הילדים המשולבים והמענה של יומיים בבית הספר וארבעה ימים בבית עם המשלבות שנכנסות או לא נכנסות.

אורלי פרומן: אני מבקשת לקבל בשבוע הבא נתונים בכל הנושאים האלה.

רם שפע: אנחנו חייבים לנעול את הישיבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: סליחה מכל מי שלא הספיק לדבר ב-זום.

רם שפע: אני נועל את ישיבה.

רם שפע: בעוד שלוש דקות מתחילה ישיבה נוספת.

רם שפע: תודה.