הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 50, 2020-08-17 11:00

יפעת שאשא ביטון: ברשות

יפעת שאשא ביטון: כם אני פותחת את דיון הוועדה בנושא איחוד משפחות, בחינת נוהלי הכניסה לארץ עבור בני זוג אשר לאחד מהם אין אזרחות ישראלית וילדיהם.

יפעת שאשא ביטון: זו ישיבת המשך לדיון המהיר שהוצג כאן על ידי חברת הכנסת תמר זנדברג וחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שמהפעם הקודמת יש התקדמות קלה, בדגש על קלה, מבחינת הנהלים ואנחנו רוצים לדעת איך אנחנו מתקדמים ונותנים מענה גם למקרים המורכבים יותר, במיוחד במציאות שבה היום אנחנו כבר מדברים על כך שאנחנו מאפשרים לישראלים לצאת ליותר מדינות ולחזור ללא בידוד, דיברנו על זה גם בדיון הקודם, שום סיבה, במיוחד מהמדינות הירוקות, שלא ייכנסו מי שאינו אזרח ישראלי, אבל נמצא בזוגיות עם אזרחים ישראלים.

יפעת שאשא ביטון: אני פתחתי את זה ואמרתי שצריך בכלל לקבל תיירים מהמקומות האלה ואז זה יחסוך לכולם את כל הסאגה המיותרת הזו.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל איתך, חברת הכנסת תמר זנדברג, אם יש לך משהו להוסיף או לשאול, ואחר כך נשמע את נציג משרד הפנים.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

תמר זנדברג: כן, תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה על דיון ההמשך שבאמת אני גם רוצה שהוא יהיה מאוד מאוד ממוקד, לכן אני רוצה להתמקד.

תמר זנדברג: כמו שציינת, חלה התקדמות מסוימת, אבל היא קטנה ואני רוצה להצביע על דברים שעדיין לא התקדמו וגם להצביע על איזה שהיא בעיה מערכתית שבאמת קשורה גם לפתיחת השמים לתיירות.

תמר זנדברג: קודם כל נתחיל מהבעיות.

תמר זנדברג: אחרי הדיון הקודם נוצרה קטגוריה של ידועים בציבור כאשר זה פורש באופן מאוד מאוד מצומצם על ידי משרד הפנים ולמעשה נשארה אפליה שאומרת שמשפחה, זוגיות, לפעמים ילדים שחיים ביחד ולפעמים בשתי מדינות או באחת המדינות או במדינות שונות בעצם לא יכלו להיפגש ונמצאים במצב הזה כבר חמישה או שישה חודשים.

תמר זנדברג: אחר כך הוסיפו עוד כמה קריטריונים יותר מפורטים, אבל יש לנו עדיין בעיות איתם ואני רוצה באמת בקצרה.

תמר זנדברג: קודם כל בעיה טכנית, קביעת התור להוכחת הזוגיות בנציגויות או במשרדי הפנים יכולה להימשך שלושה חודשים, כלומר עכשיו בחודשים יולי-אוגוסט נקבעו תורים לאוקטובר והלאה.

תמר זנדברג: זה דבר לא סביר ואני מזכירה, מדובר במשפחה.

תמר זנדברג: זה אחת.

תמר זנדברג: שתיים, יש נציגויות, אנחנו לא יודעים אם בחלקן או בכולן, אבל לפחות בחלק גדול מהן שמאשרים רק זוגות שנמצאים בהליך מדורג לקביעת מעמד.

תמר זנדברג: אני רוצה כאן להתעכב רגע ולפתוח סוגריים ולהגיד למה הדיון הזה הוא חשוב וחשוב שהוא יהיה כאן והוא חשוב שהוא יהיה מול משרד הבריאות בהקשר של הקורונה ולא מול משרד הפנים בהקשר של מעמד והתאזרחות כללית.

תמר זנדברג: אני עכשיו מדברת על זמן שגרה, יש זוגות שבזמן שגרה רוצים שאחד מבני הזוג יבוא לכאן ויעבור תהליך או התאזרחות או תושבות מתוקף זוגיות.

תמר זנדברג: זה בסדר גמור, יש הליך מול משרד הפנים, הליך מדורג, הוא דורש קריטריונים, 180 יום, הוכחת זוגיות, ידועים בציבור, כל הדברים האלה.

תמר זנדברג: אנחנו מדברים עכשיו על זוגות שלא רוצים בתהליך הזה, הם לא מעוניינים במעמד קבע בישראל, או שיש להם אזרחות במקום אחר והם באו לכאן עד תחילת הקורונה כתיירים, לכן דינם כדין תיירים, לכן כל העבודה מול משרד הפנים זו הכתובת הלא נכונה.

תמר זנדברג: משרד הפנים מחיל עליהם קריטריונים של התאזרחות במקום קריטריונים של כניסה לישראל בגלל קורונה.

תמר זנדברג: מכאן מתחילה כל הבעיה.

תמר זנדברג: אם נמצאים בהליך המדורג - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל כאן יכולה להיות בעיה אחרת, סליחה רגע, כדי שאנחנו נחדד את הנקודה, ואז בעצם יכול כל תייר שירצה להיכנס לישראל, למרות עמדתי הקודמת, שאת מכירה אותה, אבל כל תייר שירצה להיכנס יגיד: כן, אני בזוגיות כאן עם פלונית אלמונית.

תמר זנדברג: בסדר, אבל לא כל תייר הוא באמת בזוגיות.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא מוכיח את זה?

תמר זנדברג: יפה, אז כאן אנחנו צריכים להגיע להוכחת זוגיות ופה אני באמת חוזרת לקריטריונים.

תמר זנדברג: ההוכחה לצורך כניסה לישראל לבן זוג שבא על אשרת תייר לא דומה להוכחה של בן זוג שרוצה להשתקע ולקבל מעמד והתאזרחות.

יפעת שאשא ביטון: איך הוא מוכיח שהוא בא לפה מטעמי זוגיות?

תמר זנדברג: אז אני אומרת, יש לנו זוגות רבים שמספקים מסמכים, תמונות, חשבון בנק משותף, מגורים משותפים, זה לא קשה להגיע למסקנה הזאת, פשוט רף ההוכחה צריך להיות הרבה יותר נמוך מאשר רף הוכחה לדרישת התאזרחות.

תמר זנדברג: דרישת התאזרחות זה משהו אחר, זה גבולות, זה הגירה, אני שמה את זה בצד, פה מדובר על אשרת תייר.

תמר זנדברג: במציאות שבה אנחנו חושבים איך לאפשר לתיירים רגילים, כדי להניע את הכלכלה, כדי להניע את המלונאות, את ענף התיירות וגם כדי לאפשר לישראלים לצאת לתיירות לחו"ל, אין שום היגיון להטיל את הקריטריונים של התאזרחות וקבלת מעמד על אנשים שרוצים לבוא לחיות עם המשפחה שלהם.

תמר זנדברג: ושוב, חלקם ייסעו אחר כך ויחיו חלק מהשנה בחו"ל, חלקם יחזרו כי הם מנהלים מה שנקרא long distance relationship וכו'.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, הנקודה ברורה.

תמר זנדברג: לכן כל הדרישות של האפוסטיל, של השהייה בארץ 180 יום ו-90 יום, היא לא רלוונטית לאנשים האלה.

תמר זנדברג: בואו נתייחס אליהם כתיירים עם סיבה מיוחדת.

תמר זנדברג: אם יש תייר עם סיבה מיוחדת של תיירות רפואית ויש תייר עם סיבה מיוחדת של לימודים בישיבה או במוסד סטודנטיאלי, באוניברסיטה, או סתם תייר ממדינה ירוקה שבא למלון באילת, אז בוודאי ובוודאי שהתייר בוויזת תייר שהוא בן זוג של ישראלי צריך להיות מעל כל אלה בתור כי זו משפחה, שכאמור, כזכור לנו, הזכות למשפחה היא זכות אדם שאנחנו רוצים לקדש אותה והיא חשובה.

תמר זנדברג: לכן אני ממש חושבת שצריך להפקיע את כל הנושא מידי משרד הפנים, להעביר אותו למשרד הבריאות במסגרת הקריטריונים של הקורונה.

תמר זנדברג: מדינה שיש ממנה כניסה או שאפשר להכניס ממנה והזוג עומד בתנאים מינימליים שאפשר לראות אותם על ידי כל בר דעת, הוא לא הולך לקבל שהיית קבע או אזרחות או תושבות, שחררו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, תמר.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה, היושבת ראש.

יואל רזבוזוב: ההקלה בנוהל שהוצגה לנו בשבוע שעבר בינינו לא עזרה לשום דבר ולאף אחד, עדיין יש אליי המון פניות.

יואל רזבוזוב: במיוחד כל אלה שנגיד שייכים לגוש של ברית המועצות לשעבר לא מצליחים להגיע לקונסוליה, בני הזוג פשוט לא מצליחים כי התורים שנקבעים להם זה שלושה, ארבעה, חמישה חודשים.

יואל רזבוזוב: אז מה עשינו בכך שעשינו הקלה בנוהל?

יואל רזבוזוב: אני דיברתי עם הקונסולית במוסקבה, היא אמרה שהם עמוסים, שהם לא מצליחים לקלוט.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים גם באוקראינה וגם בשאר המדינות אותו מצב.

יואל רזבוזוב: אני גם חושב שאנחנו צריכים לתת להם להיכנס כתיירים ואם יש להם מסמכים ובביקורת הדרכונים, אני שנים מתעסק בזה, הם אומרים עד כמה הם מומחים לזהות מי הגיע, למה, מאיזה סיבה וזה, בגלל זה הם גם מחזירים אותם חזרה.

יואל רזבוזוב: אז אם באים אנשים שבאים לבקר את המשפחה או להתאחד צריך לבדוק להם את המסמכים ולתת להם אישור להיכנס.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו שולחים אותם לקונסוליה אז אפשר למחוק את הנוהל הזה, הוא לא שווה כלום, הוא לא עוזר לאף אחד.

יפעת שאשא ביטון: למה רק הקונסוליה?

יפעת שאשא ביטון: אם יש נוהל שיפשטו את התהליך, אפילו אינטרנטי או משהו מקוון.

יואל רזבוזוב: שולחים אותם רק לקונסוליה ובקונסוליה הם אומרים שהם לא עומדים בתורים, בלחצים.

תמר זנדברג: אני אומרת שוב, כל הבעיה מתחילה מזה שעל כניסה לישראל על ויזת תייר מחילים את הקריטריונים של כניסה מתוקף בקשת מעמד.

תמר זנדברג: זה לא אותו דבר, זה לא קשור.

יפעת שאשא ביטון: רשות האוכלוסין.

יפעת שאשא ביטון: נטלי, קודם כל אני אשמח שתתייחסי כאן להערות שהעלו חברי הכנסת ואני רק אוסיף על זה, למה לא לפשט את התהליך?

יפעת שאשא ביטון: למה צריך קונסוליה כשאתם בעצמכם מוציאים נוהל?

יפעת שאשא ביטון: אפשר לעשות את זה אולי אינטרנטי, הרי היום אנחנו יודעים לעשות את הדברים בצורה מקוונת.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, איך הופכים את זה לפשוט יותר?

נטלי אור חן: ראשית אני אומר, מתחילת המאבק בנגיף הקורונה אני חושבת שאנחנו עשינו התקדמות מאוד מאוד גדולה בכל מדיניות הכניסה לישראל.

נטלי אור חן: החל מחודש יוני ועד הפעם האחרונה שעדכנו את המדיניות באתר שלנו, שזה היה ב-4.8, בעצם אפשרנו לבני זוג של אזרחים ישראליים, בין אם הם נשואים ובין אם הם לא נשואים, להגיע לישראל.

נטלי אור חן: בבני זוג נשואים קל לנו יותר לבחון את הזוגיות, כיוון שהם רשומים במרשם האוכלוסין, הם הגיעו אלינו או לקונסוליה בחו"ל לעדכן את הנישואים, וכך אנחנו יכולים באמת לדעת שמדובר בזוגיות כנה.

נטלי אור חן: לגבי ידועים בציבור, אנחנו לא נפגשים איתם, כמו שאת אמרת והערת לחברת הכנסת תמר, אנחנו לא מכירים את הזוגות האלה, הם מעולם לא הגיעו אלינו, הם מעולם לא פנו לאחת מהלשכות - - -

תמר זנדברג: נכון, כי הם לא דורשי מעמד, אין להם עניין איתכם.

נטלי אור חן: גם לאשרת כניסה למדינת ישראל, בייחוד בתקופה זו, בין אם מדובר במדינה שפטורה מאשרה או ממדינה שאינה פטורה מאשרה יש צורך לפנות לאחת מלשכות מינהל האוכלוסין על מנת להגיש בקשה, לאו דווקא עכשיו להליך מדורג, בין אם זה למעמד קבע ובין אם זה מעמד אזרחות - - - ואשרת כניסה.

תמר זנדברג: אבל אנחנו לא מדברים על מעמד, אלה אנשים שבאים עם ויזת תייר.

יפעת שאשא ביטון: היא אומרת, בין אם זה למעמד ובין אם זה לא.

תמר זנדברג: אני אומרת שוב, תתייחסי אך ורק לאלה שלא מבקשים ולא רוצים ולא מעוניינים במעמד, הם תיירים מבחינתנו.

נטלי אור חן: אז אני אומרת, בן הזוג הישראלי שנמצא כאן בארץ, עליו לפנות ללשכת מינהל האוכלוסין, בין אם מדובר במעמד תייר בלבד, שזה הזמנה די פשוטה, ברוב הלשכות שלנו אין צורך לקביעת תורים, אלה אשרות ללא תיאום, הם באים בבוקר הם לוקחים מספר ובעצם צריכים לתת איזה שהיא הוכחה שאכן מדובר בבני זוג כמו תמונות משותפות, דרכי תקשורת ביניהם.

נטלי אור חן: זאת אומרת נטל ההוכחה הוא על בני הזוג, אנחנו לא - - -

תמר זנדברג: סבבה, אין לנו בעיה עם זה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: בואו רגע נחדד את זה כדי שלא נצא מכאן ואז נגלה שיש אתגרים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: הגיע אזרח ישראלי או אזרחית ישראלית, לא חשוב, הגיעו אליכם והביאו את כל ההוכחות האלה, בזה זה נגמר?

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אתם נותנים להם את האישור להביא את אותו בן זוג שנמצא אי שם באחת המדינות?

נטלי אור חן: ראשית הבקשה הזו נבחנת בלשכה, על פי הקריטריונים, על פי הנהלים שלנו - - -

יפעת שאשא ביטון: איזה קריטריונים?

יפעת שאשא ביטון: אם הוא הוכיח, אם יש לו תמונות, חשבון בנק משותף או כל דבר אחר?

נטלי אור חן: אם ההוכחות הן מספקות אז כן.

יפעת שאשא ביטון: אבל מה מספק?

יפעת שאשא ביטון: כדי שנדע מראש, שלא נגיע ואז יגידו: לא, זה לא מספק.

יפעת שאשא ביטון: חשוב שנדע את הדברים כי בסוף אנחנו מטרטרים את האנשים.

יפעת שאשא ביטון: ואגב, אני רק פותחת סוגריים, אני קודם כל חייבת מילה טובה, כל הפניות שהגיעו אליכם, לפחות מאיתנו, טופלו, אבל יצא שגם אנחנו מטרטרים אתכם בגלל הנושא הזה שאנשים לא באמת יודעים מה הקריטריונים ומה הם התנאים.

יפעת שאשא ביטון: תגדירו.

יפעת שאשא ביטון: תגדירו, שנדע.

יפעת שאשא ביטון: אנשים רוצים להגיע להביא בן זוג ממדינה אחרת מה צריך לקרות שם?

נטלי אור חן: יש לנו שני נהלים שמתייחסים לבן זוג של אזרח ישראלי.

נטלי אור חן: ההליך הראשון זה אם הוא בחיים משותפים, שזה מה שנקרא ידועים בציבור, ההליך השני הוא על נישואים.

יפעת שאשא ביטון: על נישואים אנחנו שמים בצד.

נטלי אור חן: על אף שלא מדובר על רכישת מעמד במדינת ישראל רשום שם אילו מסמכים צריכים להביא על מנת להוכיח.

נטלי אור חן: עכשיו, בבקשה לתייר אנחנו לא מבקשים להביא את כל המסמכים שהם תעודות ציבוריות, לצורך העניין, שמאומתות באפוסטיל, אלא אנחנו מבקשים להביא כל הוכחה שיכולה להעיד על הקשר ביניהם, בין אם זה שיחות טלפון, תמונות משותפות, מכתבים מממליצים בצירוף של תעודת זהות של אחד הממליצים על מנת שאנחנו נדע שאכן מדובר בבן זוג, כי אחרת כל אחד יכול להגיד שאותו חבר או אותו מכר הוא בן זוג של אזרח ישראלי.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, נטלי, אני רק רוצה עוד פעם לחדד.

יפעת שאשא ביטון: את אומרת שאם הם מביאים את כל אחד מהדברים שאת מנית כאן זה אומר שהם יוכלו להביא אותו?

יפעת שאשא ביטון: או שעדיין יש פרוצדורה מאחורי זה?

נטלי אור חן: אנחנו לוקחים את הבקשה, במידה שהבקשה מאושרת אנחנו מעבירים את זה לגוף בתוך נתב"ג שגם שייך לרשות האוכלוסין ובעצם מציידים את הבן הזוג הזר באישור עלייה למטוס.

נטלי אור חן: עם האישור הזה הוא יוכל גם לעלות לטיסה וגם להיכנס למדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: הם מקבלים את התשובות דרך מה?

יפעת שאשא ביטון: שני בני הזוג מקבלים?

נטלי אור חן: דרך הלשכה.

נטלי אור חן: ולכן אמרתי שכל הטיפול מתחיל ומסתיים בלשכת מינהל האוכלוסין.

יפעת שאשא ביטון: ושם אין תורים ואין את הפרוצדורות שדיברו עליהם לפני רגע בקונסוליה?

נטלי אור חן: יש תורים, אני לא אמרתי שאין תורים.

נטלי אור חן: אמרתי שיש הליך אחד שאם רוצים להביא בן זוג לקביעת מעמד - - -

יפעת שאשא ביטון: זה לא, אנחנו לא שם, אל תברחי לי לשם, נטלי.

נטלי אור חן: לא, אני רק מפרידה.

נטלי אור חן: אני מסבירה ומפרידה.

נטלי אור חן: יש עוד הליך נוסף, שזה אשרות ללא תיאום, מגיעים בבוקר, לוקחים מספר, ההמתנה יכולה להיות קצת יותר ארוכה, אבל אמורים לקבל אותם באותו יום.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, לא חודשים, בסדר.

יפעת שאשא ביטון: זה חשוב.

יואל רזבוזוב: לא, כל מה שנטלי זה כאן בארץ, כשאנחנו - - -

מיכל וונש: כן, הבעיה היא בן זוג שנמצא בחו"ל.

יואל רזבוזוב: נגיד דוגמה יש לי מישהי שהיא ישראלית שגרה בחו"ל, יש לה שני ילדים קטנים מאוד, לא יודע, היא לא הוציאה להם אזרחות, היא רוצה לבוא לבקר כאן את המשפחה.

יואל רזבוזוב: אז היא צריכה ללכת לקונסוליה ברוסיה שם היא צריכה לחכות, אומרים לה ממש, כמה חודשים ורק אז ייתנו לילדים להיכנס.

יואל רזבוזוב: היא תוכל להיכנס כישראלית.

יפעת שאשא ביטון: נטלי, למה, אגב, בסיטואציה כזו, שהיא יותר מובהקת מכל תמונה, שיחות טלפון וכו', ילדים, רואים אותם, מרגישים אותם, למה שם זה לא יותר פשוט?

יפעת שאשא ביטון: למה היא צריכה קונסוליה?

נטלי אור חן: קודם כל ממה שאני הבנתי מחבר הכנסת מדובר על בני זוג שמרכז חייהם בחו"ל.

יפעת שאשא ביטון: לא, אנחנו מדברים על אישה עם אזרחות ישראלית שרוצה להיכנס עם שני הילדים שלה.

נטלי אור חן: ושני ילדיה לא רשומים במרשם האוכלוסין?

יואל רזבוזוב: רשומים, אבל הם לא אזרחים, היא לא הוציאה להם אזרחות.

נטלי אור חן: גם אם הם לא אזרחים יש חוק במדינת ישראל, אזרח ישראלי שחי בחו"ל עליו לרשום את ילדיו תוך 30 יום מיום הלידה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז הם רשומים, למה הם לא יכולים להיכנס?

נטלי אור חן: אם הם רשומים אז אני אתן לאייל סיסו ממשרד החוץ להתייחס כי מי שמטפל באזרחים ישראלים שנמצאים בחו"ל זה הקונסוליה.

מיכל וונש: זה רוב המקרים הבעייתיים.

יואל רזבוזוב: בדיוק, אזרחים מחו"ל ואז הם נאלצים ללכת לקונסוליה.

יואל רזבוזוב: זה לא עניין של משרד הפנים בארץ, זה דווקא העניין הקונסולרי, משרד החוץ.

קריאה: אפשר בבקשה שאלה קטנה?

יפעת שאשא ביטון: אני מיד אתן לך.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה להגיד שזה רק הולך ומסתבך מרגע לרגע.

מיכל וונש: גברתי היושבת ראש, אני אסבך לך את זה עוד יותר כיוון שאנחנו דנים במקרים האלה בוועדת העלייה והקליטה, עשרות אם לא מאות מקרים של עולים חדשים שנמצאים כבר בארץ והמשפחות בחו"ל, לא משנה אם זה הורים של יולדות שהרחיבו את התקנות האלה שיוכלו לבוא לבקר, אבל יש לנו גם מקרים, עכשיו עכשיו, שהבעיה העיקרית, אנחנו מעריכים מאוד את מה שעושים במרשם האוכלוסין, אבל למשל יש לנו מקרים של מי שכבר יכולים לבוא לבקר, חולה סרטן סופני, הולך למות בארץ, הוא כבר נפטר, לצערי, בשבוע שעבר, ההורים צריכים להגיע מאנגליה, לבוא לבקר אותם ופשוט אין מדיניות רציפה, זה הכול רנדומלי, מקרה עולה, מקרה בא.

מיכל וונש: זה הגיע אליי בגלל שהם עולים חדשים, אבל אין מדיניות.

יפעת שאשא ביטון: אמרנו שזה עוד הולך ומסתבך, אז גם זה כאן מסבך עוד יותר את העניין, אני רוצה להבין, נטלי.

יפעת שאשא ביטון: אם לפני רגע אמרנו כמה פשוט שתייר, מי שלא נמצא בתהליך נישואים, לא בתהליך מדורג, לא רוצה מעמד, עשינו הפרדה ואמרנו תייר הוא בן זוג שרוצה להגיע ולהיפגש עם בת הזוג שלו.

יפעת שאשא ביטון: אמרת שהוא מגיע אליכם, זה אפילו לא תורים של חודשים כמו שיש בקונסוליה, מציג הוכחות כמו תמונות, שיחות טלפון וכו', דברים באמת פשוטים, ופותרים את הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: למה אישה עם שני הילדים שלה צריכה להגיע לקונסוליה, לחכות את כל התור, לעשות את כל הפרוצדורה כדי להגיע איתם לארץ?

יפעת שאשא ביטון: אני מנסה להבין את המידתיות פה.

נטלי אור חן: אייל סיסו על מיוט ואני רואה שהוא לא מצליח להתחבר.

יפעת שאשא ביטון: תבקשו מאייל שיתחבר.

נטלי אור חן: הקונסוליה הישראלית היא בעצם הגוף החיצוני שלנו שמטפל בכל האזרחים הישראלים שנמצאים בחו"ל.

נטלי אור חן: אותה אישה שצריכה להגיע עם הילדים שלה צריכה להצטייד באישור עלייה למטוס.

נטלי אור חן: מי שמטפל בכל הנושא הזה ורשאי ויש לו את הסמכות לעשות את זה לאזרחים שנמצאים בחו"ל זה משרד החוץ, זו הקונסוליה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אנחנו תיכף נבקש מהקונסוליה שיפשטו את התהליך, שמי שיש לו ילדים שרשומים בארץ ונמצאים איתו, באינטרנט, בצורה מקוונת, אפשר לפתור את הסיפור.

נטלי אור חן: אז את השאלה שלך רצוי להפנות למשרד החוץ.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה את זה.

יואל רזבוזוב: כל המקרים של איחוד המשפחות, עדיין בשביל לעלות לטיסה הוא צריך לעבור דרך קונסוליה ולקונסוליה הוא לא יכול - - -

יפעת שאשא ביטון: מה רצית לחדד, גברתי?

מיכל קנטר: קודם כל תודה על ההזדמנות להיות כאן.

מיכל קנטר: היא אמרה קודם, היא התייחסה, היא באה לקראתך לכאורה, אבל אז היא דיברה על בין נשואים ובין ידועים בציבור.

מיכל קנטר: לפי מה שידוע לי הדין הישראלי אומר שידועים בציבור זה מי שמנהלים משק בית משותף וכו'.

מיכל קנטר: יש בינינו זוגות שאחד חי בישראל, השני חי דרך קבע בחו"ל.

יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו יודעים, על זה אנחנו מדברים.

יפעת שאשא ביטון: עשינו הפרדה.

מיכל קנטר: צריך שהיא גם תתכוון לזה שזה לא בהכרח ידועים בציבור שחיים באותו מקום.

יפעת שאשא ביטון: זו בדיוק ההבחנה שהיא עשתה בין ידועים בציבור, בין אלה שנשואים לבין אלה שפשוט יש לו בן זוג בחוץ, הוא לא רוצה שום מעמד של אזרח, הוא בא כל הזמן על אשרת תייר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בדיוק שם.

יפעת שאשא ביטון: מר סיסו, בבקשה, למה עושים חיים קשים לאימהות עם ילדים כשילדים זה משהו שאפשר לראות ולחוש?

יפעת שאשא ביטון: לא צריך להוכיח.

אייל סיסו: בוקר טוב לכולם.

אייל סיסו: אני לא יודע מאיפה המידע שאתם שואבים, תסלחו לי.

אייל סיסו: אף אחד לא צריך להגיע לקונסוליה, הכול נעשה במיילים, הכול נעשה באינטרנט.

אייל סיסו: לא עושים חיים קשים לילדים, ההיפך, מהיום הראשון שקבענו את הנהלים קבענו יחד עם רשות האוכלוסין ויחד עם משרד הבריאות ואנחנו יושבים בוועדה וכל שבועיים מתקפים את הנהלים, קבענו שילדים לישראלים, גם כשהם לא נרשמו, למרות שהחוק מחייב אותם להירשם, אם הם באים לביקור, נאפשר להם להגיע, כל מה שהם צריכים לעשות הם שולחים מייל, לא מגיעים פיזית, אל הקונסוליה, עם דרכונים של ההורים, תעודת לידה של הילדים ומקבלים תוך שעה, שעתיים, שלוש, אישור להגיע.

אייל סיסו: אני לא יודע מאיפה המידע שאתם כל הזמן שואבים, שהם צריכים להגיע, שיש תורים בקונסוליות.

אייל סיסו: זה לא נכון.

אייל סיסו: זה לא מדויק וזה נאמר כל הזמן, כולל בוועדת הקליטה.

אייל סיסו: המון המון דברים שנאמרים לא מדויקים.

אייל סיסו: אז אני אעשה לכם סדר, ברשותכם.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שתעשה סדר, אבל רק כדי לסגור את מה שאמרת בפתיח, מי שנותן לנו את המידע הזה פעם אחת אלה זוגות שמגיעים אלינו אחרי שהם עברו את כל התהליך.

יפעת שאשא ביטון: אגב, במקרים שאנחנו התערבנו אנחנו שמענו גם מהקונסוליה שזה לוקח הרבה זמן כי הם מאוד עמוסים.

מיכל וונש: יש חוסר אחידות בין הקונסוליות.

אייל סיסו: זה נכון שהם מאוד עמוסים.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת זה לא מידע שאנחנו המצאנו, אלה דברים שאנשים שלכם כאן בקונסוליות אומרים, ואני להיפך, אני לא באה בביקורת, אני אומרת תקלו עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אם אתה אומר שאפשר דרך אינטרנט ואם אתה אומר שיש אמצעים פשוטים יותר אז בוא נעזור גם להם וגם לזוגות.

יפעת שאשא ביטון: אז המידע הוא משם.

אייל סיסו: אז נעשה סדר.

אייל סיסו: קודם כל נקבעו קריטריונים מאוד מאוד ברורים, יש מדיניות מאוד ברורה.

אייל סיסו: לצערנו, אני אומר את זה, זרים לא יכולים כרגע להיכנס לישראל, רק על פי קריטריונים שנקבעו, זוגות, חתונות, לוויות, סטודנטים, בני ישיבות וכו'.

אייל סיסו: בנושא של בני זוג, בהתחלה הייתה חלוקה בין זוגות נשואים לזוגות שלא נשואים והייתה באמת חלוקה של מי שבא להשתקע ומי שלא בא להשתקע וכו'.

אייל סיסו: מאוחר יותר, כעבור כשבועיים או חודש, עשינו דיונים נוספים, יש דיונים שנפגשים כל שבועיים בראשותו של פרופ' מור יוסף, מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, נקבעו קריטריונים לבני זוג וגם בני זוג שרוצים להגיע לבקר את המשפחה, אם הם נשואים והכול בסדר, יש להם חיים משותפים והם מוכיחים את זה הם יכולים להיכנס לישראל וגם לבוא לבקר.

אייל סיסו: הם שולחים לקונסוליה, זה מועבר אלינו למטה, אנחנו מעבירים את זה לרשות האוכלוסין בדיון שנעשה אד-הוק, על בסיס יום יומי, זה לא נמשך הרבה זמן, על בסיס יום יומי ורובם מקבלים את האישור.

אייל סיסו: מי לא מקבל את האישור?

אייל סיסו: מי שלא מוכיח שהוא באמת בן זוג.

אייל סיסו: מה זה בן זוג?

אייל סיסו: זה יכול להיות נשואים במרשם האוכלוסין של ישראל, זה יכול להיות נישואים זרים, בארצות הברית או במקום אחר, הם מביאים תעודת נישואים מאומתת ומאפשרים להם להיכנס.

אייל סיסו: זה יכול להיות תבחינים של ידועים בציבור, איך אנחנו בוחנים תבחינים של ידועים בציבור?

אייל סיסו: חשבון בנק משותף, מגורים משותפים, כל דבר שהם חיים ביחד, מוכיחים את זה מקבלים ונכנסים לארץ.

יפעת שאשא ביטון: ומה קורה עם בני זוג שהם לא חיים ביחד, גם בישראל יש כאלה שגרים אחד בעיר כזאת, אחר בעיר אחרת.

אייל סיסו: את יודעת לכמה כאלה אישרנו?

אייל סיסו: מאות.

אייל סיסו: מאות שבן זוג אחד חי בישראל ובן זוג אחד חי בחו"ל.

אייל סיסו: הם הוכיחו שהם בני זוג.

קריאה: הקבוצה שלנו מעידה משהו אחר.

קריאה: יש לי שאלה.

קריאה: אתה אומר שאתם מאשרים, אבל אני הגשתי עבור הבת שלי והבן זוג שלה שנולד להם ילד במאי, הם שניהם גרים בספרד, ביקשתי בשבילם, הבאתי גם את חשבון הבנק המשותף, גם דירה משותפת, גם את הילד שנולד ששני ההורים רשומים, גם את המסמך של ידועים בציבור, שזה היה הרבה הרבה לפני הקורונה, זה ב-2019 שהם נרשמו וכל פעם דחו וכל פעם הייתה סיבה אחרת, כל פעם המציאו סיבה אחרת.

קריאה: אז אתם אומרים שאתם מאשרים, אבל בפועל אתם לא מאשרים.

קריאה: גם כשהרב של ברצלונה כתב שמומלץ שהיא תגיע לארץ עם התינוק, כלום.

אייל סיסו: אני לא מכיר את המקרה.

אייל סיסו: אני רוצה להגיד עוד פעם, בנושא של בני זוג, זה לא אישור בלעדי שלנו.

אייל סיסו: יש נושאים שהם באישור בלעדי של משרד החוץ, כמו סטודנטים, כמו ילדים של ישראלים, כמו חתונות, כמו לוויות, זה רק משרד החוץ מאשר.

אייל סיסו: כל הנושא של הזוגיות זה מגיע מהקונסוליות אלינו ולנתב"ג, למר אמנון שמואלי ולמשרד הבריאות, ויש דיון מיידי שנעשה על בסיסי יום יומי ובחלק מהמקרים מאשרים ובחלק מהמקרים לא מאשרים.

אייל סיסו: זה לא אישור שלנו בלעדי.

אייל סיסו: אנחנו, דרך אגב, כמשרד חוץ יותר ליברלים בקבוצה הזו.

יפעת שאשא ביטון: המקרה הזה שנשמע כאן הוא הרבה פחות מורכב ממה שאנחנו מציגים, כי שם יש אישורים וידועים בציבור והדברים מוכרים, ואנחנו בכלל הולכים למקרים עוד יותר מורכבים, שאין להם מסמכים, שהם לא ידועים בציבור, שהם גרים כל אחד במדינה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מצליחה להבין את השיח של כל מקרה שמגיע אנחנו בודקים אותו.

יפעת שאשא ביטון: למה לא לייצר איזה שהוא מתווה שהוא ברור לכולם, שהוא מפשט את התהליכים גם לכם, אבל גם לאזרחים.

יפעת שאשא ביטון: ואגב, משרד הבריאות אומר שאין להם שום התנגדות לשום סוגיה ושום החלטה שלכם.

יפעת שאשא ביטון: זה נוגע לרשות האוכלוסין וההגירה, במקרה שלך אתה אומר שיש דברים שנוגעים למשרד החוץ, תחליטו.

יפעת שאשא ביטון: תחליטו, יהיה אישור על ידי משרד הבריאות.

אייל סיסו: אנחנו עובדים ביחד, זה לא אנחנו - - -

יפעת שאשא ביטון: אז מה, אתם זורקים את זה ממגרש למגרש?

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה.

אייל סיסו: לא, ממש לא.

אייל סיסו: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק, יום יומי, עם רשות האוכלוסין וההגירה, אנחנו מדברים מאות פעמים ביום, הצוות שלנו פה והצוות שלהם.

אייל סיסו: אמרתי, חלק מהדברים זה אישור שלהם.

אייל סיסו: בני זוג שאומרים שהם חיים ביחד הם צריכים גם להביא איזה הוכחה, כי רשות האוכלוסין לא יאשרו להם להיכנס.

אייל סיסו: גם אם אני אתן את האישור, או מישהו מטעמי ייתן את האישור, לא יאשרו להם להיכנס אם אין הוכחה שהם באמת בני זוג.

אייל סיסו: אי אפשר לתת לכל אחד להיכנס.

יפעת שאשא ביטון: אבל הם אומרים, היא אמרה במשרד - - -

אייל סיסו: אני אלך איתכם על משהו אחר.

אייל סיסו: אני אתמול הצעתי, ואני אשמח אם תקדמו, בוועדה אחרת, קבענו מדינות ירוקות, בואו נפתח את השערים למדינות ירוקות, למה צריך לתת להם אישורים בכלל?

אייל סיסו: אני היום אמרתי לפרופ' מור יוסף ואמרתי את זה אתמול בוועדה אחרת, אם קבענו מדינות ירוקות אנחנו כמשרד חוץ נשמח שמי שבא ממדינה ירוקה ייתנו לו להיכנס, בין אם הוא תייר, בין אם הוא משהו אחר.

יפעת שאשא ביטון: זה בדיוק מה שאמרנו בדיון הקודם, אתה צודק.

אייל סיסו: המבחן צריך להיות המצב הבריאותי.

אייל סיסו: הרי הפסקנו לתת לאזרחים זרים להיכנס בגלל ההיבט הבריאותי, החשש הוא שהם יביאו את הנגיף, אם קבענו שמדינות ירוקות אהלן וסהלן, בואו ניתן להם להיכנס ולא משנה לאיזה מטרה הם מגיעים.

יפעת שאשא ביטון: אייל, אתה צודק, לא במאה אחוז, במאתיים אחוז ואפילו יותר, אמרנו את זה גם בדיון שקדם לדיון הזה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כרגע לא שם, לצערי, אגב, לא כי משרד הבריאות החליט כך, אבל לכם יש את האפשרות לפחות לגבי המקרים האלה להקל את התהליך.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אם אנחנו באותה תפיסה ומשרד הבריאות אומר לך שאין בעיה, אם אתה תחליט שעל פי הוכחה כלשהי שאתה תקבע אתה כן תוכל להכניס את האנשים האלה אז למה שלא נלך לשם?

יפעת שאשא ביטון: למה אנחנו צריכים לעשות את הכול קשה?

אייל סיסו: אני אומר שאנחנו שם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא, אייל.

אייל סיסו: כשאנחנו מקבלים את זה אנחנו מעבירים את זה לרשות האוכלוסין בנתב"ג, לא נטלי שדיברה קודם, אלא נתב"ג, מינהל ביקורת הגבולות, אם הם מאשרים אנחנו מאשרים את זה.

אייל סיסו: אני מדבר על זוגות.

אייל סיסו: ועוד פעם אני אומר, אנחנו יותר ליברלים ממה שנדמה לכם, אנחנו ממש ליברלים.

יפעת שאשא ביטון: למה אם הם מאשרים?

יפעת שאשא ביטון: מה הקשר של נתב"ג?

אייל סיסו: אנחנו נשכבים על הגדר פה כדי לאפשר לזוגות להיכנס לארץ.

יואל רזבוזוב: אמנון שמואלי מנתב"ג שולח אותם חזרה ללשכה, למשרד הפנים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא הבנתי, אנחנו שולחים את זה לשומר?

אייל סיסו: לא.

יפעת שאשא ביטון: לא הבנתי את הסיפור.

יפעת שאשא ביטון: למה נתב"ג צריכים לאשר לי אם אתם מאשרים ומינהל האוכלוסין מאשר?

אייל סיסו: יש הליך, אם הם מגיעים, בין לקונסוליה או בין ללשכת רשות האוכלוסין אנחנו מיידעים את נתב"ג אחר כך כי הם צריכים לתת את האישור, כי בסופו של דבר כשמגיע בן אדם הם משווים בין האישור שניתן לו בחוץ לארץ לבין הרשימות שיש להם.

אייל סיסו: לצערי היו כאלה והחזירו אותם הביתה, לכן - - -

יפעת שאשא ביטון: למה הם צריכים אישור מחוץ לארץ?

יפעת שאשא ביטון: אומרת נטלי, הם מגיעים אלינו, אנחנו נותנים להם אפילו דרך אינטרנט, הם מקבלים את האישור מאיתנו, זה נשלח לשדה התעופה.

יפעת שאשא ביטון: אמרו לי שהוא לא צריך ללכת, לא לקונסוליה ולא לאף מקום אחר, אז אני לא מצליחה להבין מה באמת צריך לעשות פה.

אייל סיסו: אז אני אסביר.

אייל סיסו: בוא נפריד לשני דברים, לזוגות שרוצים להשתקע, שבאים להליך מדורג, ולזוגות שבאים רק לבקר.

אייל סיסו: מי שבא לבקר ושניהם נמצאים בחו"ל זה מגיע אלינו, למשרד החוץ, לקונסוליה.

אייל סיסו: לא מגיעים פיזית, זה מגיע במייל.

אייל סיסו: לא צריכים להגיע, אין התייצבות.

אייל סיסו: אנחנו מעבירים את הבקשה לוועדה, שזה ברמה היום יומית, זה אד-הוק, כל מקרה לגופו, אנחנו ממליצים לאשר בדרך כלל, מאשרים לנו מנתב"ג שקיבלו את זה, מבחינתם מאושר, אנחנו מוציאים לבן אדם את האישור בקונסוליה, שולחים לו את זה במייל.

אייל סיסו: הוא לא צריך להגיע.

אייל סיסו: יש מקרים שצריכים להשתקע, שבן זוג אחד נמצא בישראל ובן זוג אחד בחו"ל, הם צריכים להגיע לרשות האוכלוסין, ללשכת רשות האוכלוסין, הם מבצעים את התהליך, לא הקונסוליה.

אייל סיסו: אם שני בני הזוג בחו"ל הקונסוליה מבצעת את זה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אנחנו לא במקום הזה של ההשתקעות ושל הרישום, אנחנו במקום של התייר, לפי מה שאתה מתאר אנחנו בנופת צופים, כאילו הכול פשוט.

אייל סיסו: לא, אנחנו לא בנופת צופים.

אייל סיסו: עוד פעם, אם בן זוג אחד בישראל, הם הולכים ללשכת - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל הוא רוצה לבוא לבקר כתייר, הוא לא גר פה, הוא גר שם, היא גרה פה או הפוך, לא משנה, והם רוצים להתאחד.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מבינה למה כל הפרוצדורה.

אייל סיסו: עוד פעם, הפרוצדורה כי כרגע יש החלטה שזרים לא נכנסים לישראל.

אייל סיסו: אנחנו רוצים לבחון את זה אד-הוק, לא אנחנו, רשות האוכלוסין רוצים לבחון את זה אד-הוק, לבדוק את זה, לבדוק שהם נשואים, שיש ביניהם קשר והם מקבלים את האישור אם יש קשר.

אייל סיסו: הוכח הקשר הם נכנסים.

מיכל קנטר: גם הוא קודם אמר כשדיבר על שהוּכח הקשר על חיים ביחד.

יפעת שאשא ביטון: כן, אתה הצגת את זה פשוט.

יפעת שאשא ביטון: אני מנסה להבין, אני לא רוצה להגיד כי זה לא אישי אליך, אבל אני מרגישה שאנחנו כאילו אטומים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אטומים, זה לא עביר.

אייל סיסו: ממש לא.

יפעת שאשא ביטון: כן, אייל, כי בסוף זה התחיל מזה שאמרת שאין בעיה, הם צריכים רק לשלוח מייל והם מקבלים את התשובה, אחר כך עשינו הפרדה בין אלה שמבקשים להשתקע ורוצים מעמד וזה מינהל האוכלוסין, דיברנו איתם, אמרו לנו מה הסיפור שם.

יפעת שאשא ביטון: תיכף נגיע לקונסוליות, כשאתה אומר שאין שם תורים אנחנו אומרים שיש תורים כי הקונסוליות אומרות שהן עמוסות.

אייל סיסו: יש תורים, הם מוצפים בקונסוליה.

יפעת שאשא ביטון: בוא רגע נלך למקום הפשוט, של מי שנמצא בזוגיות עם מישהו בארץ והוא רוצה להגיע על אשרת תייר, כי זה מה שהוא עשה כל הזמן.

מיכל וונש: ממדינה ירוקה.

יפעת שאשא ביטון: וממדינה ירוקה, לדעתי גם ממדינה אדומה אפשר לאשר את זה כי הוא מוכן להיכנס לבידוד, אבל הם מקיימים זוגיות.

יפעת שאשא ביטון: ואללה, לא כולם רוצים להתחתן ויש כאלה שנמצאים בסיבוב שני שלהם, או אני לא יודעת איך אתם קוראים לזה, ויש ילדים בפרק ב', לא משנה - - -

קריאה: אני הבאתי פה סקירה של המדינות שכן עושות את זה.

יפעת שאשא ביטון: סליחה, יש פה אנשים שנמצאים בסיבוב ראשון כבר 30 שנה.

יפעת שאשא ביטון: בקיצור, איך אנחנו נותנים להם את האפשרות לקיים זוגיות בלי כל הפרוצדורות האלה?

אייל סיסו: תראו, יש החלטה, לא שלנו, חבר'ה, של שרים שקבעו אותה, שכרגע זרים לא נכנסים וקבעו תבחינים מי כן נכנס.

יפעת שאשא ביטון: תשנו את זה, חברים.

אייל סיסו: כדי לוודא שבן זוג הוא בן זוג צריך לבדוק שהוא אכן בן זוג.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, לא, לא.

אייל סיסו: לכן בוחנים את המסמכים.

אייל סיסו: זה נעשה מהר.

יפעת שאשא ביטון: אייל, תקשיב, יש לי פה את זה כתוב, אפילו לא בעל פה, שיהיה אפשר להגיד שלא הבנו לא נכון, משרד הבריאות אומר: תחליטו, אנחנו איתכם.

יפעת שאשא ביטון: הוא אומר, כתב את זה, 'תחליטו, אנחנו איתכם'.

יפעת שאשא ביטון: אז מה הבעיה שתחליטו?

יפעת שאשא ביטון: אתם תגידו על פי איזה נוהל, שיביאו שיחות טלפון, שיביאו תמונות, שיביאו מה שאתם תחליטו שהם יביאו ותסגרו את הסיפור.

אייל סיסו: אז יש נוהל.

אייל סיסו: היושבת ראש, יש נוהל שאומר להם מה הם צריכים להביא, הם צריכים להוכיח זוגיות.

אייל סיסו: אם הם נשואים, את תעודת הנישואים, אם הם ידועים בציבור זה תבחינים של ידועים בציבור.

יפעת שאשא ביטון: אבל לא תעודת נישואים, אנחנו לא שם.

אייל סיסו: כלומר חשבון בנק, חיים משותפים, חוזה.

פליאה קטנר: אייל, אין לי תעודת נישואים, אני לא נשואה, אני לא ידועה בציבור, יש לי חבר כבר שנה, תגיד לי מתי אני אראה אותו.

פליאה קטנר: באמת, אין לי אופציה.

פליאה קטנר: אני עושה את המאבק פה, אני לא ראיתי את בן הזוג שלי מאז מרץ.

פליאה קטנר: אתה יכול לדמיין לעצמך מה זה לעבור תופת של פנדמיה בלי לראות את בן הזוג כל כך הרבה זמן?

פליאה קטנר: אנחנו לא צריכים להתחתן בשביל זה, אנחנו חיים בשתי מדינות שונות כי זה מה שהחלטנו, זה התא הזוגי והמשפחתי שלנו, זה לא הולך להשתנות, זה משהו שבהחלטה.

פליאה קטנר: היום 2020 אנשים עושים כל מיני תאים משפחתיים, שנינו גרושים, יש לו ילדים שם, אני יש לי את החיים שלי פה, אנחנו לא הולכים להגר למדינות אחד של השנייה, לכל אחד יש את החיים שלו, הוא רוצה לבוא לבקר אותי.

פליאה קטנר: אגב, אם כבר הזכרנו את נושא המדינות האלה שעלו, אז אני אמשיך את דבריה של חברת הכנסת זנדברג ואני רוצה לתת לך רשימה של מדינות שפתחו שעריהן לבני זוג, לא לאנשים נשואים, לא לידועים בציבור, לא לאנשים שיש להם דוקומנטציה, אנשים שבאים לאותו בן אדם שבודק את הדרכונים ומראים לו, הנה תכתובות שלנו, הנה תמונות שלנו מתנשקים, הנה חברים שכתבו שאנחנו זוג, הנה תצהיר של שנינו שאנחנו בני זוג, ובתוך המדינות האלה גרמניה, גרמניה זאת מדינה שכל כך הרבה מדברים עליה שניהלה את המשבר כל כך יפה, גרמניה כבר הודיעה, ואני אישית יש לי חברים שנסעו לשם, הודיעה שהיא מקבלת אליה בני ובנות זוג של אנשים שמגיעים לשם.

פליאה קטנר: צרפת, נורבגיה, צ'כיה, שבדיה.

פליאה קטנר: באמת כל כך הרבה מדינות כבר פתחו את שעריהן לבני זוג, למה בן הזוג שלי, בוא תסביר לי, לא יכול לבוא לפה?

פליאה קטנר: הוא לא רוצה להשתקע פה, זה בדיוק ההיפך, מדינת ישראל כל הזמן מפחדת, בטוחה שכולם רוצים לבוא לגור פה, אז יש לי ככה הוקוס פוקוס, יש אנשים שלא רוצים לגור פה, בן הזוג שלי, גם אם תשלם לו מיליון דולר על הבנות שלו שם הוא לא יוותר, על הקריירה בשפה שלו הוא לא יוותר, הוא רק רוצה לפגוש אותי.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, הנקודה ברורה.

יפעת שאשא ביטון: אייל, איך פותרים את הדבר הזה?

יפעת שאשא ביטון: אומרת לנו נטלי ממינהל האוכלוסין, הסיפור של בני זוג הוא בידיים שלכם, אומר לי משרד הבריאות, מה שתחליטו מקובל עליו, איך פותרים את זה?

אייל סיסו: אני חייב להגיד, חבר'ה, זה לא בידיים של משרד החוץ.

אייל סיסו: אנחנו מבינים מה זה לחיות בחוץ לארץ ומה המדינות מאשרות או לא, יש פה מדיניות שנקבעה על ידי שרים וזה מה שנקבע, שכרגע זרים לא נכנסים.

יפעת שאשא ביטון: אייל, בידיים של מי זה?

אייל סיסו: רק בני זוג שהם מוכיחים שהם בני זוג, בין אם ידועים בציבור ובין אם נשואים, יכולים להיכנס.

יפעת שאשא ביטון: אבל אתה עוד פעם הולך אחורה, אני לא מצליחה להבין.

אייל סיסו: אני מבין אותך, גברתי, אני מבין - - -

יפעת שאשא ביטון: אז למה אתה חוזר אחורה, אייל?

יפעת שאשא ביטון: זה ממקום של התעללות, באמת.

יפעת שאשא ביטון: עזוב את הנשואים ועזוב את הידועים בציבור, יטפל לנו בהם מינהל האוכלוסין.

יפעת שאשא ביטון: אומרת לנו נטלי ממינהל האוכלוסין, מה שקשור לבני זוג שהם לא ידועים בציבור, שהם לא רוצים מעמד, שהם לא נשואים, כל אלה שאנחנו משאירים שם הם בידיים שלכם.

יפעת שאשא ביטון: למה לא לפתור את זה?

יפעת שאשא ביטון: זה לא קשור לשרים ולא כלום, משרד הבריאות אומר שתחליטו והם איתכם.

אייל סיסו: אני לא מסכים.

אייל סיסו: אני אשמח אם נציג משרד הבריאות יגיע ו – אני מוכן מחר בבוקר, כמשרד חוץ, לפתוח לכל העולם את השער שייכנסו, אנחנו אחרונים שרוצים שהתבחינים האלה יהיו, בסדר?

אייל סיסו: אנחנו להיפך, אז אי אפשר לבוא ולהפיל את הכדור על משרד החוץ, אנחנו בסופו של דבר מיישמים מדיניות שנדרשת מאיתנו כאן על ידי רשות האוכלוסין ועל ידי משרד הבריאות.

אייל סיסו: ואם יחליטו לפתוח, וכרגע אנחנו יושבים והקונסוליות עמוסות, נכון, אבל לא צריכים לבוא אליהם, הם עובדים סביב השעון יום ולילה כדי לתת מענה לאנשים, ועוד פעם אני אומר, אנחנו הגוף היותר ליברלי פה ואין לי בעיה להגיד את זה גם לאחרים, אז אי אפשר להפיל את כל הדברים על משרד החוץ, אנחנו בסופו של דבר מיישמים את ההנחיות שקיבלנו.

אייל סיסו: אנחנו מסייעים למדינה.

יפעת שאשא ביטון: מי אמור לאשר את בני הזוג?

אייל סיסו: ונשמח אם הגברת שדיברה, שבן הזוג שלה יבוא לבקר אותה, או שהיא תיסע אליו, דרך אגב, הרבה מדינות כבר לא מכניסות - - -

יפעת שאשא ביטון: מי אמור לאשר את זה?

אייל סיסו: מי אמור לאשר?

אייל סיסו: יש שני שרים שקובעים, זה שר הבריאות ושר הפנים.

אייל סיסו: יחליטו שמותר להיכנס, אהלן וסהלן, אנחנו נכניס, אנחנו עושים את המדיניות בסופו של דבר

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות אומר שהם יכולים ומינהל האוכלוסין, שזה משרד הפנים, אומר שהנושא של בני זוג הוא בידיים שלכם.

אייל סיסו: לא, הוא לא בידיים שלנו.

אייל סיסו: עוד פעם אני אומר, מי שקבע את הנהלים יושבים ברשות האוכלוסין, אנחנו שלוחה של רשות האוכלוסין בחוץ לארץ ואנחנו מיישמים איתם ביחד, עובדים איתם יד ביד ועובדים איתם ליישם את הנהלים שנקבעו.

אייל סיסו: זה לא משרד החוץ שהחליט שעכשיו לא בא לו להכניס.

אייל סיסו: ההיפך, משרד החוץ הוא גוף ליברלי שרוצה שכמה שיותר זרים יבואו לישראל, כי זו המטרה שלנו, לקיים קשרים עם העולם.

יפעת שאשא ביטון: אני חייבת להגיד לכם שאם אני מותשת, מכלום, אנחנו בסך הכול חצי שעה דיון בנקודה מאוד פשוטה, אני לא רוצה לחשוב מה האזרחים המסכנים האלה שפזורים על פני הגלובוס, מה הם מרגישים בניסיון שלהם להגיע לכאן.

יפעת שאשא ביטון: נטלי, את מוכנה להגיד לי, הנה את מול אייל, מי אחראי?

נטלי אור חן: אני רוצה רק להעיר הערה בקשר - - -

יפעת שאשא ביטון: את מול אייל מי אחראי?

נטלי אור חן: ככה, אם בן הזוג הישראלי נמצא בארץ, הוא מגיע ללשכת מינהל אוכלוסין על מנת להגיש בקשה והבקשה הזו נבחנת.

נטלי אור חן: אם שני בני הזוג נמצאים בחו"ל ומרכז חייהם לחו"ל עליהם לפנות לקונסוליה הישראלית שכמו שאייל אמר הם בעצם הזרוע הביצועית של - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו לא מדברים עליהם עכשיו.

נטלי אור חן: אני חייבת להגיד שאנחנו בקשר יום יומי וגם משרד החוץ וגם רשות האוכלוסין וההגירה ואנחנו מאשרים מאות מקרים ביום.

נטלי אור חן: השיח הוא יום יומי, הוא על בסיס קבוע ועוד לא נתקלנו בבעיה שלא ניתן לה פתרון, אלא אם כן לא עמדו בתבחינים או לא עמדו בקריטריונים והיו - - -

יפעת שאשא ביטון: אז לנו יש, לנו יש הרבה בעיות שלא קיבלו פתרון.

יפעת שאשא ביטון: לפי מה שאת אמרת הם כן עומדים בתבחינים.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו רגע, אני עוד פעם רוצה להפריד, הבנו את העניין של בני זוג שרשומים או שני בני זוג שנמצאים בחו"ל, שימי רגע בצד, אנחנו מדברים על בן זוג כאן ובן זוג בחו"ל, איך אנחנו יוצרים את המפגש?

יפעת שאשא ביטון: זה עדיין אתם?

יפעת שאשא ביטון: אין להם תעודות נישואים, הם לא ידועים בציבור, הם מקיימים חיים משותפים כל אחד ממקומו הוא.

יפעת שאשא ביטון: מה עושים?

נטלי אור חן: אז אמרתי, אני כבר חוזרת על זה כמה פעמים.

נטלי אור חן: על מנת שאנחנו נדע, שאנחנו נכיר שמדובר בבני זוג הם צריכים להוכיח שהם בני זוג.

יפעת שאשא ביטון: למי הם באים?

יפעת שאשא ביטון: אלייך?

נטלי אור חן: בשביל זה יש לנו לשכות שנמצאות בפריסה ארצית - - -

יפעת שאשא ביטון: הם מגיעים אליכם?

נטלי אור חן: כן.

נטלי אור חן: אם בן הזוג נמצא בארץ הוא מגיע ללשכת מינהל האוכלוסין.

יפעת שאשא ביטון: מקודם אמרת שהם צריכים להגיע למשרד החוץ.

יפעת שאשא ביטון: מזל שהכול פה מתועד.

נטלי אור חן: לא, זה לא מה שאמרנו, אני אמרתי שאם שני בני הזוג נמצאים בחו"ל הפנייה היא לקונסוליה בחו"ל, ואם אחד מבני הזוג, שזה בדרך כלל בן הזוג הישראלי, כי הוא זה שמגיש את הבקשה, נמצא בארץ, הוא פונה ללשכת מינהל האוכלוסין והדברים האלה נמצאים באתר ואנחנו מפרסמים ומעדכנים כל הזמן את האתר.

פליאה קטנר: נטלי, זה לא מופיע באתר ואני מנהלת קבוצה של 1,700 אנשים, אין לנו מושג מה - - -

נטלי אור חן: זה מופיע באתר.

נטלי אור חן: אם את תפתחי את תראי.

יפעת שאשא ביטון: רגע, שנייה.

יפעת שאשא ביטון: יש לי שאלה.

יפעת שאשא ביטון: בואו נעשה קייס סטאדי, יש פה את הגברת פליאה, היא מקרה בוחן מבחינתנו, היא יושבת פה כבר דיון שני, יש לה בן זוג שגר בחו"ל, היא בסך הכול צריכה לפנות אליכם להוכיח שהם בני זוג והסיפור שלה אמור להיפתר, נכון?

יפעת שאשא ביטון: כי הוא עדיין לא נפתר.

נטלי אור חן: השאלה אם הגב' פליאה פנתה ללשכת האוכלוסין הסמוכה למקום מגוריה.

יפעת שאשא ביטון: פנית?

פליאה קטנר: אני לא פניתי היות שבפרסומים של הנוהל לא מופיע שאנחנו יכולים בכלל, זה רק נשואים או ידועים בציבור.

יפעת שאשא ביטון: אז סליחה, חברים, אני לא יכולה להתנהל בצורה כזו.

יפעת שאשא ביטון: באמת אני אומרת ואני אומרת את זה גם לכם, אתם לא יכולים לבוא לכאן לשולחן הכנסת על בסיס של תחושות בטן.

פליאה קטנר: זה לא תחושות בטן, אנחנו לא עונים על הקריטריונים שכתובים באתר.

יפעת שאשא ביטון: פליאה, את ניגשת לשם?

פליאה קטנר: אני לא ניגשתי, למה שאני אגש כשמראש אני לא מופיעה בקריטריונים?

מיכל קנטר: אני דיברתי עם רשות האוכלוסין ואני אז שמעתי את השם של מר אייל סיסו, ואיך?

מיכל קנטר: כי אמרו לי שאני לא עומדת בשום קריטריונים, תגישי בקשה לוועדת חריגים ואין לה סיכוי לקבל.

פליאה קטנר: יש לנו את דנה, היא פה בזום, היא הגישה, יש לה אותם מוקלטים שהם אומרים לה: את לא תקבלי.

פליאה קטנר: שלוש פעמים.

יפעת שאשא ביטון: פליאה, אני מבקשת עכשיו, אנחנו נמצאים גם מול נטלי וגם מול אייל, אנחנו דורשים מהם המון ואנחנו גם צריכים לדרוש מעצמנו.

יפעת שאשא ביטון: מה שאנחנו עושים זה את שני המקרים שלכם, אני מבקשת שבשבוע הקרוב אתם תפנו למינהל האוכלוסין במקום המגורים שלכם, תתעדו בבקשה את כל הפנייה, אנחנו נשמח גם לקבל עדכון בשוטף, כדי להבין איפה זה עומד ואנחנו רוצים לראות מה נדרש שם ואיך זה קורה בפועל, מקובל?

פליאה קטנר: אוקיי, אין שום בעיה, מקובל.

יפעת שאשא ביטון: כדי שנבין כולנו את התהליכים.

יפעת שאשא ביטון: נטלי, מקובל גם?

נטלי אור חן: מקובל.

יפעת שאשא ביטון: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מסכמים את זה.

יפעת שאשא ביטון: ולגבי אנשים שיש להם ילדים וצריכים להגיע יחד איתם לארץ, במיוחד ילדים שרשומים, אני מבקשת שיפשטו את התהליך, בין אם זה משרד החוץ ובין אם זה אתם, איפה שזה חונה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה לעשות את החיים קצת יותר פשוטים לאנשים, גם ככה הכול הפך להיות מאוד מורכב היום.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל אני רוצה להגיד תודה, נטלי, גם לך וגם לאייל.

יפעת שאשא ביטון: אייל, אני מצטערת אם הייתה פה אי הבנה, אבל זה על בסיס מה שעלה כאן בדיון ואנחנו נעקוב אחרי שני המקרים האלה מול מינהל האוכלוסין.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, הדיון נעול.