הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 18, 2020-08-17 10:00

יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם, לנוכחים כאן בישיבה, למוזמנים והמשתתפים בזום.

יוסף ג'בארין: אני פותח את הישיבה בנושא פגיעה קשה בעקבות אי תקצוב תוכניות לנוער בסיכון, פגיעה חברתית קשה.

יוסף ג'בארין: היום יום שני, 17 באוגוסט.

יוסף ג'בארין: שוב, אנחנו מתכנסים כאן לדיון שהוא בעצם דיון חירום, לא פחות מזה.

יוסף ג'בארין: אנחנו שבועיים בדיוק לפני פתיחת שנת הלימודים ועדיין אין פתרון לכ-8,000 תלמידים ותלמידות בתוכנית היל"ה, בני ובנות נוער בסיכון, שזו בעצם התוכנית היחידה שמספקת להם מסגרת חינוכית וטיפולית.

יוסף ג'בארין: לגבי היל"ה, אנחנו מדברים על 217 מרכזים ב-140 רשויות מקומיות ובעיקר אלו רשויות מקומיות מוחלשות בדירוג הסוציו-אקונומי שלהן.

יוסף ג'בארין: בהיל"ה מדברים על 1,300 מורים, מדריכים, מנחים ועובדי צוות שהם כיום ללא ביטחון תעסוקתי ובסכנת פיטורין בשעת משבר.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על עוד כ-9,000 מטופלים נוספים שהם בסיכון על סף נשירה, שעלולים להיפגע מסגירת וצמצום היחידות לקידום נוער.

יוסף ג'בארין: ואולי יותר חשוב מכך, אנחנו מדברים כאן על כך שהמדינה בעצם מפרה את חוק לימוד חובה ופוגעת אנושות בזכותם לשוויון ולחינוך של אלפי תלמידים ותלמידות.

יוסף ג'בארין: זה מצב אבסורדי, מתמשך בשבועות האחרונים, שלא נוכל לקבל על הדעת.

יוסף ג'בארין: אבל יש גם עוד משברים, לא פחות חמורים, שהממשלה בוחרת לקצץ דווקא על הגב של מי שהכי זקוקים לתמיכה בתקופת המשבר הנוכחי.

יוסף ג'בארין: התוכנית הלאומית לנוער בסיכון, תוכנית 360, גם היא עומדת בפני קיצוץ ומשבר קשה.

יוסף ג'בארין: התוכנית הוקמה לפני יותר מעשור ופועלת כיום ב-185 רשויות מקומיות.

יוסף ג'בארין: במסגרת התוכנית פועלות ביישובים כ-1,550 מסגרות, שבהן משתתפים כ-60,000 ילדים או בני נוער בסיכון, מגיל לידה ועד שמונה עשרה, וכן כ-20,000 הורים.

יוסף ג'בארין: התוכניות האלו מופעלות על ידי אלפי עובדים מסורים.

יוסף ג'בארין: אם יתממש הקיצוץ המדובר, כנראה בסך של עשרות מיליוני שקלים, ייגרם נזק עצום לעוד עשרות אלפי נערים בסיכון.

יוסף ג'בארין: אנחנו מתמקדים בדיון סביב סכנת סגירת תוכנית היל"ה, בדיון על האיום בקיצוצים בתוכנית הלאומית לנוער בסיכון ואני רוצה להגיד לכם שהוועדה הזו מחויבת למאבק, לעצור את הקיצוצים הללו, לעצור את הפגיעה בתלמידים, במדריכים ובאלפי משפחות.

יוסף ג'בארין: צריך לעצור את הפגיעה הזו במקומות הכי מוחלשים והכי קשים, שדווקא צריכים תמיכה ועוד תקצוב ולא קיצוץ.

יוסף ג'בארין: אני מברך את חבריי, חברי הכנסת, ששותפים לדאגה מתמונת המצב שאני הצגתי כאן ואני אולי אפתח במלים שלהם ואחר כך מיד נעבור לשמוע גם את משרדי הממשלה, את נציגי התוכניות השונות וגם נשמע קול מהשטח, של נפגעים מהתוכנית.

יוסף ג'בארין: אני רואה שאתנו גם הרבה נציגי רשויות מקומיות, מגבלת הזמן לא תאפשר לנו לשמוע את כולם אבל ננסה כמה שאפשר.

יוסף ג'בארין: אני כבר אומר שבגלל מגבלת הזמן אודה גם על כך שנקצר וננסה לסכם דברינו בשתיים שלוש דקות, כדי לאפשר ליותר אנשים לדבר.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת יוראי.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, תודה רבה אדוני היושב ראש.

יוראי להב-הרצנו: תודה על כינוס הדיון החשוב הזה.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לשאול האם אנחנו, אולי אתה ואני אדוני היושב ראש, נמצאים בעולם אחר, בעולם שבו הנושא הזה אינו נושא חירום.

יוראי להב-הרצנו: אתמול פרסם ראש הממשלה, נתניהו, שאנחנו במצב כלכלי טוב, קיבלנו בשורות כלכליות טובות, שהמשק צומח, שיש צמיחה שלילית של מינוס 30%.

יוראי להב-הרצנו: אתמול, בנוסף להצהרת ראש הממשלה, ראש הממשלה הרזרבי, גנץ, פרסם פוסט חגיגי שבו הוא מדווח על אישור תוכניות סיוע בתחום הקורונה, של 440 מיליון שקל.

יוראי להב-הרצנו: הוא סיים את הפוסט החגיגי שלו במשפט "לא נשאיר אף אחד מאחור".

יוראי להב-הרצנו: משמע, שאין אף אחד מאחור.

יוראי להב-הרצנו: בעולם של שני האדונים האלה, של בנימין ובנימין, אין עניים.

יוראי להב-הרצנו: אין אנשים שנשארים מאחור, אין עסקים קורסים, אין אבטלה, "הכל חרטא".

יוראי להב-הרצנו: אנחנו, אתה ואני, כנראה, אדוני היושב ראש, וכל מי שיושב פה סביב השולחן הזה – חייזרים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו גרים בעולם אחר.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל כי אני רואה פה אנשים צעירים, נפלטי המסגרות החינוכיות החשובות שדיברת עליהן, על "קרב" ועל היל"ה ועל תוכניות בסיכון ועל תוכניות של אנשים עם צרכים מיוחדים.

יוראי להב-הרצנו: העתיד שלהם לא חשוב?

יוראי להב-הרצנו: החלומות שלהם לא חשובים?

יוראי להב-הרצנו: למה הממשלה הזו מפקירה אותם לעתידם, לגורלם ברחוב ולאף אחד לא אכפת, למה?

יוראי להב-הרצנו: למה הממשלה הזאת לא מעבירה, אתה יודע, עשינו חישוב, עד סוף השנה התקציב הדרוש כדי להחזיר את כל התוכניות האלו, כל 150 התוכניות שנמצאות תחת הסעיף התוספתי וכרגע נמצאות בסכנת ביטול, עומד על 200 מיליון שקל.

יוראי להב-הרצנו: אתמול הממשלה אישרה תוכניות ב-440 מיליון שקל, פחות מחצי דרוש כדי להחזיר אותם לציר החינוכי שמגיע להם, פחות מחצי.

יוראי להב-הרצנו: אבל הממשלה אינה מכירה, היא לא חיה בעולם שאתה ואני, אדוני היושב ראש, נמצאים בו.

יוראי להב-הרצנו: אז השאלה היא האם אנחנו החייזרים או שהם החייזרים, כי הם לא מבינים שהעתיד של הילדים האלה, של בני הנוער האלה הוא חשוב לא פחות מעתידו של ראש הממשלה ושל הכיסא של ראש הממשלה הרזרבי?

יוראי להב-הרצנו: אני לא יודע מה יש בשיירת המכוניות A8, כנראה שהחלונות הם אטומים לאור השמש, כי ברור לכל בן אדם שיכול לראות מבעד לחלון שקוף שבחוץ יש אנשים שהגורל שלהם והעתיד שלהם והחלומות שלהם בסכנה.

יוראי להב-הרצנו: מה הם אמורים לעשות?

יוראי להב-הרצנו: איפה הממשלה מצפה שאותם ילדים יהיו, איפה, אם לוקחים וסוגרים את מסגרות החינוך שלהם?

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שהרזרבי והלא רזרבי, ו-36 השרים בממשלה המנופחת הזו, יפתחו את העיניים ויתחילו לראות את הדברים החשובים.

יוראי להב-הרצנו: החינוך הוא החשוב, הוא צריך להיות בראש סדר העדיפויות.

יוראי להב-הרצנו: ואני מבקש מראש הממשלה להקדיש יחס גם לאוכלוסייה החשובה הזו, תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי.

יוסף ג'בארין: דברים כואבים בהחלט.

יוסף ג'בארין: חבר הכנת טאהא, אתה בעצמך היית גם ראש מחלקת החינוך בכפר קאסם, אתה גם מכיר מקרוב את התרומה של שתי התוכניות, בבקשה.

וליד טאהא: נכון, תודה רבה אדוני היושב ראש.

וליד טאהא: תודה רבה באמת על העלאת הנושא בדחיפות הזאת.

וליד טאהא: אני אכן מכיר את התוכניות, תוכנית היל"ה ותוכנית 360 והחשיבות הרבה של התוכניות האלו בכלל ביישוב ובבתי הספר.

וליד טאהא: אני רוצה להזכיר שה-8,000 תלמידים, יהודים וערבים, מחצית מהם יהודים ומחצית מהם ערבים, שנמצאים בתוכניות היל"ה, הם ילדים שמערכת החינוך כבר זרקה אותם פעם אחת מהמסגרת.

וליד טאהא: זאת אומרת, הם מוענשים לעתים קרובות יותר מפעם אחת.

וליד טאהא: פעם אחת כשהמערכת פלטה אותם החוצה ואני מתנצל על הביטויים, אבל אני מתכוון, מתכוון להרגיז מישהו.

וליד טאהא: המערכת פלטה את הילדים האלה וילד הוא ילד.

וליד טאהא: המערכת לא סבלה את הילד הזה, פלטה אותו החוצה ואז היה צורך בתוכנית היל"ה שאולי אולי, מהווה עבור הילדים האלה, מסגרת של פיצוי חברתי, מסגרת יחידה אולי של פיצוי חברתי.

וליד טאהא: גם הילדים המטופלים שאדוני היושב ראש הזכיר, שגם הם, לקראת לפלוט אותם החוצה וגם אז זה לא מעניין אף אחד.

וליד טאהא: זאת אומרת, יש פה מגמה עיקשת של פגיעה דווקא בחלשים, דווקא באנשים שצריך לתמוך בהם, דווקא באנשים שצריך לייחד להם יותר כסף, יותר תמיכה, יותר הכלה, יותר מסגרות פעילות חברתית.

וליד טאהא: דווקא בהם צריך לפגוע ולהשליך אותם לרחוב ואז יגידו - - - התעסק בסמים, התעסק ברצח, בדרכים אפלות.

וליד טאהא: והם שלחו אותו לשם, הם הרוצחים.

וליד טאהא: מי ששולח ילד ברחוב כדי להתעסק בזה הוא הרוצח ולא הילד הוא הרוצח.

וליד טאהא: על כן אני אומר שאנחנו, כחברי כנסת, עמיתיי, חבריי, יש לנו מה לעשות.

וליד טאהא: יש ועדות שאנחנו יכולים לעצור בהן כספים, שישמעו אותנו טוב.

וליד טאהא: יש ועדות שאנחנו יודעים לעצור בהן כספים ואני מדבר לכל הח"כים מכל הסיעות, חרדים, ערבים, כל הסיעות.

וליד טאהא: אפשר לעצור כספים, אפשר לא לאשר בקשות של משרד החינוך, של משרד האוצר, עד שלא יביאו תוכנית להפעלה מחדש של התוכניות האלו.

וליד טאהא: והם לא עושים טובה, הפעלת התוכניות האלה היא חובה מוסרית, חובה ערכית, חובה חינוכית והם לא עושים טובה לאף אחד.

וליד טאהא: הם יודעים לתגמל את החזקים, הם יודעים למצוא כסף לעשרות שרים ועשרות סגני שרים ולייצר מיליונים, מיליארדים של כספים, כדי לפזר אותם לדברים האלה אבל לא יודעים לתמוך בחלשים, אין להם כסף.

וליד טאהא: אנחנו צריכים לנצל את הכלי שיש לנו ולהפסיק את אישורי העברת כספים עד שלא יאשרו מחדש את התוכניות.

וליד טאהא: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה חבר הכנסת טאהא.

יוסף ג'בארין: הקריאה שלך מופנית לוועדת הכספים, אני מניח.

וליד טאהא: וגם לוועדת החינוך.

יוסף ג'בארין: גם לוועדת החינוך, ודאי.

וליד טאהא: עכשיו עומדים תשלומי הורים לאישור, אנחנו יכולים גם לנצל את זה.

יוסף ג'בארין: זה על הפרק, כן.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת מיכל וונש.

מיכל וונש: תודה רבה, תודה רבה, אדוני היושב ראש, ותודה רבה על המשך קיום דיון מאוד חשוב, שבעצם אני התחלתי בוועדה בראשותי כבר בשבוע שעבר.

מיכל וונש: לצערי לא הגיעו חברי כנסת, דווקא בוועדה המיוחדת להתמודדות סביב האלכוהול כהשלכה של הסגירה של תוכנית היל"ה.

מיכל וונש: אני אומַר שהיה דיון מאוד מאוד חשוב, היו גם בוגרים של התוכנית וגם הורים של ילדים שכיום בתוכנית.

מיכל וונש: אני אומַר ואני אבקש מחבריי, זהו לא נושא פוליטי, אנחנו פה ממלאים מחויבות לטובת כלל ילדינו.

מיכל וונש: ערבים, יהודים, חרדים.

מיכל וונש: הייתי גם בהפגנה בשבוע שעבר, עם כל אותם אנשים, הם מייצגים את כל החברה הישראלית.

מיכל וונש: אני מבקשת פה, סביב השולחן הזה, לקיים את הדיון הזה בצורה שבאמת מייצגת את כלל ילדי ישראל.

מיכל וונש: אלה הדברים שמאחדים בינינו.

מיכל וונש: הדיון שהתחיל בשבוע שעבר ובעקבותיו אני כתבתי מכתב גם לשר האוצר גם לראש הממשלה וגם לשר החינוך, ממשיך בהחלט.

מיכל וונש: ואני חושבת שזה המקום, באמת, בוועדות עצמן, בדיונים שאתה תמשיך לעשות אותם, לייצג את כל מי שהם בוגרי התוכנית הזו, שחייבים להבין: זה בזכות ולא בחסד.

מיכל וונש: זהו – ואתה צודק, חבר הכנסת טאהא, זהו חוק חינוך חובה עבורם, אחרי שהם נפלטו ממערכת החינוך, ממסגרות אחרות, זוהי המסגרת החינוכית שאפשר לתת להם במסגרת חוק חינוך חובה.

מיכל וונש: זאת החובה שלנו, החוקית.

מיכל וונש: המוסרית, כמובן, אבל גם החוקית ואנחנו חייבים לדאוג לה.

מיכל וונש: אנחנו חייבים לדאוג לה ביחד ולממש את המחויבות שלנו ביחד, אופוזיציה וקואליציה כאחד.

מיכל וונש: בנושא הזה אין אופוזיציה וקואליציה.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אני רק רוצה להדגיש שזה לא נושא של אופוזיציה וקואליציה, זה נכון, רק שהקואליציה מחזיקה במפתחות, זה ההבדל.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שזה אולי דיון רביעי, אולי חמישי בוועדות הכנסת בנושא.

יוסף ג'בארין: התקיים דיון שהוביל חבר הכנסת רם שפע, יו"ר ועדת החינוך, היה דיון גם בוועדת הכספים, היה דיון בוועדת הסמים.

יוסף ג'בארין: וזה לא מקרי שגם ועדת הסמים וגם הוועדה לזכויות הילד מקיימות את הדיונים הללו, כי הם משקפים את הצד הנפגע.

יוסף ג'בארין: אצלכם זה אותו סיכון מוחשי של הידרדרות הילדים הללו לסמים ולפשיעה.

מיכל וונש: זה ודאִי, ואתה צודק, אדוני היושב ראש, זה ודאִי.

מיכל וונש: התחנה הבאה של 8,000 בני נוער ובנות נוער היא הרחוב, אין אופציה אחרת.

יוסף ג'בארין: נכון, נכון.

יוסף ג'בארין: אותו הדבר גם כאן, זו אותה הפגיעה בילדים שנמצאים בסיכון ותיכף נשמע אותם.

יוסף ג'בארין: לכן המאמצים נמשכים.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שבכל פעם שיהיה דיון תהיה עוד התקדמות.

יוסף ג'בארין: תיכף גם נשמע מנציגי החינוך והאוצר.

יוסף ג'בארין: הצטרפו גם חברי כנסת, אבל אולי ברשותכם, נעשה קצת 'פינג פונג' כדי לשמוע גם מהשטח ולאפשר גם לכם להגיב על הדברים, בסדר?

יוסף ג'בארין: אני רוצה גם לומר שבינתיים חמישה ראשי ערים איתנו בדיון, תשעה ראשי מועצות מקומיות, איתם הסליחה שאולי הזמן לא יספיק לכולם, אבל חשוב לי מאוד לשמוע לפחות נציג אחד.

יוסף ג'בארין: אני מבין שראש עיריית דימונה, בני ביטון, אתנו, נכון?

יוסף ג'בארין: בני?

בני ביטון: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.

בני ביטון: אני, כסגן יושב ראש השלטון המקומי, ראש עיריית דימונה ויושב ראש פורום ערי הפיתוח, אני חושב שזו פגיעה חמורה, במיוחד בערי הפיתוח ובמיוחד בערים הערביות.

בני ביטון: והנה אני אומר: הערביות.

בני ביטון: הדרוזים הם גם במצב הזה.

בני ביטון: תראו, התוכניות האלו, עשרות שנים נמצאות אצלנו ברשויות המקומיות שלנו.

בני ביטון: אני אגיד לכם, אתמול הייתה לי פגישה עם שר האוצר בנושא הזה.

בני ביטון: אמרתי לשר האוצר, מדובר ב-1.4 מיליארד שקל.

בני ביטון: אני מודיע: ביום חמישי - - - הנהלת השלטון המקומי ברשותו של יושב ראש השלטון המקומי חיים ביבס.

בני ביטון: אמרתי לשר האוצר, שבאמת היה קשוב ודרוך לכל התוכניות.

בני ביטון: אתמול קיבלנו עוד איזו מכה רצינית שאנחנו לא פותחים את תוכנית "ניצנים", אבל אני עוזב את זה כרגע, את תוכנית "ניצנים", אני מדבר על כל התוכניות בסיכון גבוה, על קרן "קרב", ועל ילדים בסיכון גבוה, לכל הילדים האלה.

בני ביטון: אני רק אתן לכם מערי הפיתוח דוגמה ומדימונה דוגמה.

בני ביטון: אלה ילדים שהיו הולכים ונמצאים ברחוב, אלה ילדים שהיו להם תיקים במשטרה, שאם לא היו התוכניות האלו לא היינו מצליחים להכניס אותם למסלול הרגיל שלנו.

בני ביטון: ואנחנו הצלחנו להכניס אותם ל-12 שנות לימוד, הצלחנו להכניס אותם אפילו לתעודת בגרות.

בני ביטון: וחלקם, אפילו רובם, התגייסו לצבא הגנה לישראל לשירות חובה.

בני ביטון: הסברתי לשר האוצר, לולא - - - 1.4 מיליארד שקל, אני לא הייתי יכול.

בני ביטון: השלטון המקומי לא יפתח את שנת הלימודים שלו.

בני ביטון: אנחנו הפֶּה של הילדים האלה שלא יכולים לפתוח את הפה שלהם, שלא יכולים לדבר.

בני ביטון: מדובר גם על ראש עירית תל אביב, רון חולדאי, יושב ראש פורום ה-15.

בני ביטון: מי שמוביל את זה הוא יושב ראש השלטון המקומי חיים ביבס, ואני מאמין שכל 257 הרשויות יצטרפו למהלך הזה.

בני ביטון: אני נותן דוגמה לסיום: גם בתקציב 2019 לא היה תקציב לסיפור הזה, העברנו את זה נקודתית לוועדת הכספים ואמרו לנו: מחר מערכת הבחירות - - - מאושר לכם.

בני ביטון: תבינו, 30% מתמיכות שלא נמצאות בתקציב, כל הפרויקטים נופלים אחד אחד כמו מגדל קלפים.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

בני ביטון: אני פונה לחברי וידידי ראש ממשלת ישראל, לשר האוצר ולבני גנץ, קודם כל בריאות ורפואה שלמה, לא מעניין אותנו תקציב שהוא חד שנתי, תקציב דו שנתי, תאשרו לנו במיידי את התקציב, שאנחנו נוכל להפעיל - - - תודה רבה, אדוני היושב ראש, לחברי הכנסת ולשאר שנמצאים אתנו.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה, מר ביטון.

יוסף ג'בארין: דברים חשובים וחזקים.

יוסף ג'בארין: ואנחנו כמובן, אני מניח שאני מדבר לפחות בשם כל חברי הכנסת כאן, מגבים כל מהלך של מחאה ומאבק, כדי להבטיח העברת התקציבים הללו.

יוסף ג'בארין: ואני מסכים איתך, לציבור הנפגע לא משנה אם זה תקציב חד שנתי, דו שנתי, יש הצעת תקציב, אין הצעת תקציב, העיקר הוא למצוא את המימון לאותה מעטפת של תמיכה חברתית בילדים של כולנו.

יוסף ג'בארין: אנחנו איתכם ברשויות המקומיות במאבק הזה.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: חברות הכנסת סונדוס סאלח ועאידה תומא סולימאן, אתן גם נפגשתם עם נציגי תוכניות היל"ה, שמעתן גם את הכאב מהשטח, אז ברשות חברי עסאקלה, אולי נאפשר לכן.

עאידה תומא סלימאן: אני יוצאת לכספים.

יוסף ג'בארין: אוקיי, אז בבקשה, חברת הכנסת תומא סלימאן, את גם פנית בכתב לוועדה כדי לקיים את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה כבוד היושב ראש.

עאידה תומא סלימאן: האמת, הייתי רוצה להישאר לסוף הדיון בגלל החשיבות שלו, אבל כפי שזה בכנסת, חייבים לרוץ לוועדת הכספים, גם שם יש דיונים חשובים.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת טאהא, אולי לפני שהגעתְ, דיבר על כך ואולי צריך לשקול עם חברי הקואליציה, אולי לחסום העברות תקציביות ואז מישהו אולי - - -

וליד טאהא: לעצור כספים, לא לאשר העברות כספים.

וליד טאהא: גם אצלנו בחינוך, אני אעלה את זה עוד מעט.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחד הדברים הראשונים שצריכים להגיע למחשבות שלנו והוא אולי המפתח בעניין הזה, שהלחץ הוא בידי ראש הרשויות המקומיות ואני בטוחה שראשי הרשויות המקומיות כולם מבינים את החשיבות של התוכניות האלו, ואולי הגיע הזמן שיגידו: לא פותחים שנת לימודים עד שלא פותחים היל"ה ו"קרב" וכל התוכניות האלו.

יוסף ג'בארין: כן, שמענו במפורש עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שצריך לדבר על תוכניות חינוכיות משלימות, זה לא חינוך משלים, זה חינוך בסיסי.

עאידה תומא סלימאן: זה חינוך שמגיע לפי החוק ולפי זכויות הילד בכל מקום בעולם, שצריכים לתת אופציה.

וליד טאהא: תוספתיות, תראי את המונח.

עאידה תומא סלימאן: כשרוצים להקל ולעשות מכבסת מלים על צעדים שהם בעיניי דרסטיים ומצילי חיים אם לא יקרו, אז אני חושבת שתמיד הממשלה יודעת איך לעשות את זה ולעשות מכבסת מלים.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להיות חלק מהקואליציה ולעמוד בצד כאשר רואים שזה נסגר.

עאידה תומא סלימאן: נפגשנו עם המורים והמורות ומנהלי הפרויקטים, גם במשולש הדרומי.

עאידה תומא סלימאן: אני וחברתי, חברת הכנסת סונדוס, נפגשנו באזור סמרה, עם נצרת ועם כל האזור הזה.

עאידה תומא סלימאן: המורים מדברים מתוך כאב ואתם יודעים מה, פעם ראשונה שאני רואה אנשים שהמערכה היא גם על זכותם לקבל הכנסה ולהיות בטוחים במקום העבודה, שלא מזכירים את עצמם, פעם ראשונה שמעתי מורים ומורות שכואבים את העובדה שהילדים או הנערים לא יקבלו את מה שמגיע להם וזה מאוד נגע ללב.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם צריך לעשות איזשהו תהליך בוועדת הכספים, לאשר למשרד החינוך לנצל ניצול מרבי של התקציב, אפילו בצורה חריגה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאנחנו לא בשנת תקציב, עשו הרבה חריגות אז לפחות שיעשו חריגה אמיתית לטובת הציבור.

עאידה תומא סלימאן: שיתנו למשרד החינוך לנצל עד 90% מהתקציב הבסיסי שלו, זה מה שאנחנו הולכים להגיד ואמרנו לפני שבוע בוועדת הכספים.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שראשי הרשויות המקומיות יעמדו כאדם אחד ויגידו: לא פותחים את שנת הלימודים עד שלא פותחים את התוכניות האלו.

יוסף ג'בארין: בהחלט, תודה, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: רק להוסיף משפט, אתמול בלילה יצא ששר החינוך כנראה יקצץ בתקציבים לצהרונים וההורים יצטרכו לשלם את המחיר, בלתי מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: לא רוצים 750 שקל ואחר כך מורידים מכל משפחה אלפים של שקלים.

עאידה תומא סלימאן: עדיף להשקיע בתשתיות בזמן הזה ולא לחלק מתנות.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת תומא סולימאן.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת סאלח.

סונדוס סאלח: בהמשך לדבריה של חברתי, חברת הכנסת עאידה תומא, אכן נפגשנו עם נציגי תוכניות היל"ה בצפון בסוף השבוע.

סונדוס סאלח: הקשבנו לסיפורים כל כך קשים שנערים ונערות ניצלו מלהיות טרף קל לכנופיות וארגוני פשע, ניצלו מלמכור סמים, למכור נשק בלתי חוקי או לעשות שימוש בכל מיני מטרות פשיעה כזו או אחרת.

סונדוס סאלח: זו תוכנית מאוד חשובה והיא לא רק תוכנית לימודית משלימה, במיוחד בתקופה הזו.

סונדוס סאלח: סגירה וצמצום של תוכנית זו היא פגיעה בזכות יסוד של כל נער ונערה.

סונדוס סאלח: זו פגיעה בזכות לימוד שהיא חוק יסוד וחובה לכלל האזרחים.

סונדוס סאלח: אני חושבת שהממשלה עושה כאן גם אקט פוליטי, מכיוון שהנפגעים הקשים ביותר הם באוכלוסייה הערבית, אז קל מאוד לקבל כזו החלטה.

קריאה: זה לא נכון, זה לא נכון.

סונדוס סאלח: האוכלוסייה הכי נפגעת בתוכנית היל"ה היא החברה הערבית.

סונדוס סאלח: אני אפרט על זה בהמשך, אני לא אדבר על זה בפתיחה.

סונדוס סאלח: יש תוכניות יהודיות משלימות קדם-צבאיות, שיכול תלמיד שהוא לא מן החברה הערבית, יכול לגשת אליה ולהשלים את הלימודים שלו.

סונדוס סאלח: תלמידים מן החברה הערבית לא יכולים להשלים את הלימודים שלהם.

סונדוס סאלח: אני פונה למשרד החינוך ולשר החינוך, חבל שאנחנו עומדים משני צידי המתרס.

סונדוס סאלח: זו חובתו של משרד החינוך לפתוח ולעצור צמצום וסגירת תוכניות אלו.

סונדוס סאלח: אסור לנו להסכים לפתיחת שנת הלימודים מבלי לפתוח תוכניות היל"ה ו"קרב" ושאר התוכניות לנוער בסיכון.

סונדוס סאלח: תודה.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה, חברת הכנסת סאלח.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: בוקר טוב לכולם.

ג'אבר עסאקלה: היו אמירות שהנושא הזה הוא לא פוליטי, אני חושב שהנושא הזה הוא פוליטי מהמדרגה הראשונה.

ג'אבר עסאקלה: כמובן שסדר העדיפויות של ממשלה, של משרד האוצר והחינוך, זה כן נושא פוליטי.

ג'אבר עסאקלה: ואני חושב שסדר העדיפויות של הממשלה הזו וסדר העדיפויות של משרד האוצר ומשרד החינוך, הם הפוכים מההיגיון הפשוט.

מיכל וונש: כוונתי הייתה שזה נוגע לכל ילדי ישראל, ללא הבדלי דת גזע ומין.

סונדוס סאלח: סדר עדיפויות.

יוסף ג'בארין: "לא פוליטי" – שזה מאחד את כל הסיעות בכנסת.

ג'אבר עסאקלה: לחלק 750 שקל גם לחברי הכנסת במקום לתת אותם למקומות אחרים, זה גם סדר עדיפויות.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני אומר, חברים, אנחנו צריכים באמת להילחם.

ג'אבר עסאקלה: אני יודע שבאופוזיציה ובקואליציה יש חברי כנסת שמוכנים להילחם על הנושאים החברתיים האלה ועל זה אנחנו צריכים לשים את כל הכוח שלנו.

ג'אבר עסאקלה: אני הגשתי שאילתה ישירה לשר החינוך בנושא היל"ה ו"קרב".

ג'אבר עסאקלה: התשובות שלו הזויות לגמרי.

ג'אבר עסאקלה: משרד החינוך, במקום שיגיד: אני מוביל את המאבק לשמור על הזכויות האלה, מה סגן שר החינוך אומר?

ג'אבר עסאקלה: הוא אומר: תעזרו לנו, תעבירו תקציב.

ג'אבר עסאקלה: בואו, אתם תעבירו לנו את התקציב, אולי יהיה לנו.

ג'אבר עסאקלה: חבר'ה, משרד החינוך צריך להוביל את המאבק הזה נגד סגירת התוכניות האלו והוא לא עושה את זה.

ג'אבר עסאקלה: משרד החינוך צריך לעשות את העבודה והוא לא עושה את העבודה.

ג'אבר עסאקלה: אנחנו נפעיל לחץ על האוצר ונפעיל לחץ על החינוך, אבל מי שיכריע על חינוך הנערים האלה והילדים הוא צריך לשאת באחריות הזאת.

ג'אבר עסאקלה: לכן גלנט הוא אחראי וצריך ממש ללכת אליו וללחוץ עליו בכל הכוח בכל המקומות.

ג'אבר עסאקלה: כמובן, אני מאוד מעודד את המגמה של ראשי הרשויות לא לפתוח את שנת הלימודים אם לא ייפתחו התוכניות האלו.

ג'אבר עסאקלה: והגיע הזמן להראות לממשלה ולאוצר שיש סדר עדיפויות, שאנחנו, הכנסת, רוצים לקדם וזה סדר עדיפות חברתי ולא פוליטי ולא מעמדי.

יוסף ג'בארין: תודה רבה חבר הכנסת עסאקלה.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת שיר, אולי נשמע עוד ראש מועצה מקומית לפני שאני נותן לך?

מיכל שיר סגמן: זו הערה ממש קצרה, ממש קצרה.

יוסף ג'בארין: את נשארת איתנו עוד קצת?

מיכל שיר סגמן: נשארת עוד קצת.

יוסף ג'בארין: אז אולי בואו נשמע את אחד מראשי המועצות ואתן לך.

יוסף ג'בארין: ראש מועצה לקייה בנגב, אחמד אלאסד?

יוסף ג'בארין: ראש מועצה מקומית כאבול, השייח' ריאן סאלח?

יוסף ג'בארין: מר ג'אבר חמוד, ראש מועצת סג'ור?

יוסף ג'בארין: לא מצליחים?

יוסף ג'בארין: טוב, אני רוצה עכשיו אולי לשתי דקות לשמוע קול של הנוער, הנוער הנפגע.

יוסף ג'בארין: וכאן אני רק רוצה לומר שישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול גם שמור ומוקלד, זה יפורסם גם באתר האינטרנט של הכנסת, אז לכן אני אומר שלפי סעיף 120 לתקנון, ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך, ימחקו מהפרוטוקול המפורסם לציבור פרטים מזהים של דוברים, או של קטינים שאליהם מתייחס הדיון, או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול, ככל שהדבר יידרש, כדי להגן על עניינם של קטינים ככל שהדבר נדרש, לבקשת מי שישתתף בישיבה.

יוסף ג'בארין: בואו נשמע את אורי ילובסקי, נציג הנערים במסגרת התוכנית.

יוסף ג'בארין: כן, אורי, תודה שבאת לכאן.

יאיר ילובסקי: בתור אבא שלו, לא צריך למחוק שום דבר, כל מה שהוא אומר אפשר לפרסם והכל בסדר.

תמי ברנע: אבל לפעמים החוק - - -

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

אורי ילובסקי: דבר ראשון, תודה לכם שנתתם לי את הבמה לבוא ולדבר כאן היום.

אורי ילובסקי: אני תלמיד בתוכנית "הילה-גבע", במועצה האזורית גלבוע.

אורי ילובסקי: גר במושב רמון.

אורי ילובסקי: אני למדתי בבית ספר רגיל, בדיוק כמו רוב הילדים בארץ.

אורי ילובסקי: למדתי שם ואני ילד שקשה לו, היה לו קשה עם המערכת.

אורי ילובסקי: צריך ריטלין, כל מיני סיבוכים שהיו לי עם המערכת ולא הצלחתי ללמוד.

אורי ילובסקי: במשך שנתיים כמעט הייתי מגיע לבית הספר ולא הייתי לומד.

אורי ילובסקי: ואז באיזשהו שלב אמרו לי: טוב, אין לך לאן לחזור בשנה הבאה, אתה צריך למצוא מסגרת אחרת.

יוסף ג'בארין: באיזה גיל?

אורי ילובסקי: כיתה ט', סוף כיתה ט'.

אורי ילובסקי: ואז הגעתי לתוכנית היל"ה.

אורי ילובסקי: אני אומר בכוונה "תוכנית", כי זה לא פרויקט, זה לא זמני.

יוסף ג'בארין: התחלת, כמה שנים זה עכשיו, שנתיים?

אורי ילובסקי: עכשיו אני אמור להתחיל את השנה השלישית שלי, אני עולה לכיתה י"ב.

אורי ילובסקי: הגעתי לתוכנית היל"ה.

אורי ילובסקי: כשהעיפו אותי מבית הספר הקודם, העיפו אותי עם הרבה נכשלים והיום אני במסלול של בגרות מלאה.

אורי ילובסקי: אני לא העניין פה, יש 8,000 ילדים בארץ שאין להם איפה ללמוד בשנה הבאה.

יוסף ג'בארין: אורי, מישהו יצר קשר איתך כתלמיד במסגרת היל"ה או שהכול מהתקשורת?

יוסף ג'בארין: איך נודע לך שההמשך עכשיו בסיכון?

אורי ילובסקי: שמעתי את זה בהתחלה בחדשות ואז החלטנו שאנחנו גם, אז יזמנו הפגנה, מה שהיה ברביעי הקודם, וככה הגעתי, התקשורת והכול.

אורי ילובסקי: אבל ברשותך אני אמשיך?

אורי ילובסקי: יש 8,000 ילד שאין להם איפה ללמוד בשנה הבאה.

אורי ילובסקי: עכשיו יש לי רק שאלה אחת:

אורי ילובסקי: מה אני שונה מילד רגיל שלומד במסגרת רגילה?

אורי ילובסקי: אני לא שונה ממנו בשום דבר.

אורי ילובסקי: אני תלמיד בדיוק כמוהו ואותי סוגרים.

אורי ילובסקי: אין לי כרגע, אין לי איך ללמוד בשנה הבאה.

אורי ילובסקי: אני עכשיו במסלול של בגרות מלאה.

אורי ילובסקי: בגרות שאני נלחם עליה כבר שנתיים ואחרי שלא למדתי הרבה זמן, תאמין לי, זה סופר קשה.

אורי ילובסקי: למה הוא יכול לעשות את הבגרות ואני לא?

אורי ילובסקי: וזהו, אני מקווה באמת, כי זה לא משנה כרגע, ערבי, יהודי, שמאלני, ימני, לא משנה מאיפה אתה בארץ ומאיפה אתה מדבר, מה הגזע שלך ומה הזה שלך, זה חוק חינוך חובה, גם לנו מגיע ללמוד.

יוסף ג'בארין: אתה מכיר גם את הנוער, את התלמידים שלומדים אצלך, מה יקרה אם לא תהיה מסגרת בראשון לספטמבר?

אורי ילובסקי: אני יכול להגיד לך קודם כל עליי, אני לא מתכוון לחזור ללימודים אם סוגרים את התוכנית.

אורי ילובסקי: ללכת לעבוד במשהו.

אורי ילובסקי: לי יש איפה לחזור, אבל יש ילדים שאין להם כל כך איפה לחזור, הם בשנה הבאה ברחוב.

אורי ילובסקי: ואז הם יתחילו לעסוק בפשע, סמים ובעוד הרבה דברים וכל זה בגלל שסוגרים להם את התוכנית שהיא בשבילנו וגם בשבילם כמו בית.

אורי ילובסקי: וזה באמת כמו בית שלנו.

אורי ילובסקי: נותנים לנו יחס שם, שאני לא קיבלתי בשום מקום אחר.

יוסף ג'בארין: בית תומך, בית גם ללימודים וגם לתמיכה חברתית, בהחלט כך.

יוסף ג'בארין: יש גם מורים ומדריכים ומטפלים ולכן זו באמת תמיכה רב ממדית.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה אורי שהגעת אלינו.

יוסף ג'בארין: אני מבין שיאיר הוא גם מנהל מחלקת חינוך ברשות המקומית, אז אולי בשתי דקות תרצה להוסיף?

יאיר ילובסקי: אני אשמח, אדוני היושב ראש.

יאיר ילובסקי: קודם כל תודה רבה שהקשבתם לאורי, לבוא ולהשמיע את קול הצעקה שלהם.

יאיר ילובסקי: אני רוצה להפתיע אתכם, אני רוצה להגיד תודה למשרד האוצר ולמשרד החינוך שאפשרו לבן שלי ולעוד כמה אלפי תלמידים שיעור באקטיביזם חברתי ואני לא אומר את זה עם טיפה של ציניות.

יאיר ילובסקי: מה שהנער הזה והחברים שלו עשו בתקופה האחרונה, אני עמדתי בצד ואני פשוט התרגשתי לראות איך הם מארגנים הפגנות.

יאיר ילובסקי: אתמול בערב הוא מארגן זום יחד עם החברים שלו ויחד עם המורים וכולם, על איך ממשיכים את המאבק.

יאיר ילובסקי: ובאמת אני שמח שלפחות אפשרו להם את השיעור הזה, אבל חאלס, עד כאן.

יאיר ילובסקי: כמנהל אגף חינוך, כמי שהיה אחראי עד לפני שנה על הפרויקט שלו, אני יודע מה צריך לעשות כדי להכין את השנה וזה לא פשוט.

יאיר ילובסקי: להכין את הצוות, להכשיר את הצוות, לקלוט את התלמידים, כל תלמיד הוא סיפור, הוא עולם שלם, שצריך להיערך ולתת לו את המענים שלו.

יאיר ילובסקי: באמת, מספיק עם המשחקים, הם עברו שיעור, תודה רבה, עכשיו תתכבדו לשים את הכסף על השולחן ושיפתחו את התוכניות האלה.

יאיר ילובסקי: ואני יותר משמחתי לשמוע את ראש עירית דימונה, סגן יושב ראש השלטון המקומי מחריף פה.

יאיר ילובסקי: ומבחינתי זה היה שווה הכול כדי להגיע הנה, עם אמירה ברורה שלו ואמרתם שזה מוקלט, שב-1.9, אם פרויקט היל"ה לא נפתח אז כל מערכת החינוך בישראל מושבתת.

יאיר ילובסקי: אני חושב שאי אפשר לשים את זה בכלל כסימן שאלה, זה סימן קריאה.

יאיר ילובסקי: אי אפשר להחליט שתלמידים מסוימים לא ילמדו ותלמידים אחרים כן ילמדו.

יאיר ילובסקי: לכן אני מברך על האמירה הזאת ושוב תודה לכם שאפשרתם להם להשמיע את הקול.

יוסף ג'בארין: כן, זה קול חשוב, צודק ואני שותף גם לדברים שלך, כל ילד זה עולם ומלואו.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת מיכל שיר.

מיכל שיר סגמן: תודה אדוני היושב ראש.

מיכל שיר סגמן: שאלה בפתיחה, האם יש כאן נציגים של משרד החינוך או של משרד האוצר?

מיכל שיר סגמן: שמענו אותם?

יוסף ג'בארין: אני רציתי לשמוע חברי כנסת, שטח, ואני תיכף פונה גם לנציג משרד החינוך וגם לנציגי האוצר.

מיכל שיר סגמן: זה מאוד חשוב לשמוע אותם.

יוסף ג'בארין: ואני מודיע שכל תשובה חוץ מזה שהתלמידים - - -

מיכל שיר סגמן: כל תשובה חוץ מזה שהכסף מועבר והפרויקט ממשיך אין שום תשובה שהיא רלבנטית.

מיכל שיר סגמן: אני מסכימה איתך מאוד, אני מסכימה איתך מאוד.

מיכל שיר סגמן: פרויקט היל"ה יחד עם עוד פרויקטים נוספים שעומדים פשוט להיסגר, יובילו גם – ושים לב לנתון הזה, לפיטורים של כ-15,000 איש.

מיכל שיר סגמן: מעבר לילדים ולפגיעה החינוכית, מדובר בפיטורים של עשרות אלפי אנשים.

מיכל שיר סגמן: אלה פרויקטים, אני לא יודעת אם אתם יודעים, יש חברי כנסת שהם בוגרי היל"ה.

מיכל שיר סגמן: ואילולא הפרויקט הזה, לא רק שהם לא היו מסיימים, מתקדמים ומגיעים להיות חברים בכנסת ישראל, זה פרויקט שבאמת נותן המון.

יוסף ג'בארין: לא ידעתי שיש חברי כנסת.

מיכל שיר סגמן: יש חברי כנסת בוגרי היל"ה.

קריאה: מהליכוד.

מיכל שיר סגמן: ממפלגת הליכוד.

קריאה: תגידי לי את השמות.

מיכל שיר סגמן: זה פתוח, אני לא אחשוף אבל עדיין, זה פתוח, הם מדברים על זה.

יוראי להב-הרצנו: היא דיברה על זה מעל בימת הכנסת, מאי גולן, בנאום מאוד מרגש.

מיכל שיר סגמן: נכון.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת גולן התייחסה לזה מעל דוכן הכנסת.

מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת גולן, בישיבת הסיעה האחרונה שלנו, הקימה צעקה מאוד מאוד גדולה, גם מול ראש הממשלה וגם מול שר החינוך, שגם הוא הקים צעקה מאוד מאוד גדולה והודיע, שאילולא הכספים האלה שיוזרמו, לא תהיה לו ברירה והוא מצטרף אל המאבק.

מיכל שיר סגמן: אני יודעת שזה הגיע ישירות לראש הממשלה, הייתי עדה לאירוע הזה.

מיכל שיר סגמן: אני מאמינה שכרגע עושים את כל המאמצים.

מיכל שיר סגמן: אני שמה לרגע את משרדי הממשלה, ותיכף נשמע אותם, רגע בצד.

מיכל שיר סגמן: אנחנו ככנסת צריכים לקבל החלטה האם אנחנו גוף עם שיניים או אם אנחנו גוף בלי שיניים.

מיכל שיר סגמן: ואם אנחנו גוף עם שיניים אז מן הראוי שגם אנחנו נקים קול צעקה ונודיע, בין אם זה מכתב רשמי, בין אם אלו סנקציות מסוימות, בין אם זה איזשהו משהו שאנחנו יכולים לבוא ולעשות, חברים, זה לא הולך לקרות, פרויקט היל"ה לא הולך להיסגר.

מיכל שיר סגמן: הוא הולך להיפתח כסדרו, ב-1 לספטמבר ואם לא ב-1 לספטמבר כי צריך עוד שבוע להכנה, אז ב-5 בספטמבר, אבל משהו כאן צריך לקרות, כי אחרת, אדוני היושב ראש, זה יהיה עוד דיון.

מיכל שיר סגמן: אנחנו משתתפים בהרבה מאוד דיונים ואנחנו לא רוצים שהיום הזה והשעה הזו והדיון הזה יעברו כמו דיונים שהם חשובים ללא ספק, צריך להעלות אותם לסדר, אבל עדיין לקום ולעשות משהו.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב ראש, אתה, כיושב ראש ועדה, אתה יכול לעשות, בין אם זה מכתב רשמי שנחתים עליו את רוב חברי הכנסת מעבר לחברי הוועדה.

מיכל שיר סגמן: אני מפה הולכת לוועדת הכספים, יש לנו חברים שהם גם חברי ועדת כספים, אפשר להפנות לפעמים דבר ודבר.

מיכל שיר סגמן: יש דברים שחשובים לנו.

יוסף ג'בארין: כן, זה בדיוק מה שאמרו חברי כנסת אולי לפני שהגעת, שאולי הגיע הזמן להפעיל את הלחץ דרך ועדת הכספים.

מיכל שיר סגמן: ואני מאוד מסכימה עם זה כי שמעתי את שר החינוך, שר החינוך משווע לעזרה בעניין הזה.

מיכל שיר סגמן: העניין הזה כואב לו, הוא הקים בעצמו קול צעקה.

מיכל שיר סגמן: הוא לא סתם אמר את זה.

מיכל שיר סגמן: אתה יודע, לפעמים אנחנו אומרים ששר יכול לעשות הכל.

מיכל שיר סגמן: לא, שר לא תמיד יכול לעשות הכול, במיוחד כשמדובר בתקציבים.

מיכל שיר סגמן: אז אני אומרת: בואו נעזור לו, ואפשר.

מיכל שיר סגמן: בואו נביא את זה שזה ייפתח ב-1 בספטמבר.

מיכל שיר סגמן: תודה.

יוסף ג'בארין: כן, תודה רבה ולגבי הפנייה בשם חברי כנסת, נעשה את זה.

יוסף ג'בארין: מיד אחרי הישיבה.

יוסף ג'בארין: זה יַראה עד כמה חברי הכנסת מכלל הסיעות מאוחדים בדרישה הזו.

יוסף ג'בארין: תודה לך.

יוסף ג'בארין: אולי לפני משרד החינוך, שרף, אתה תרצה לפני משרד החינוך או לשמוע קודם את נציג המשרד?

שרף חסן: לפני משרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אוקיי, ד"ר שרף חסן, יושב ראש ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.

שרף חסן: אני מצטרף להרבה דברים שנאמרו, לכן לא אחזור על הדברים.

שרף חסן: זה פרויקט מאוד חשוב, אבל זו הזדמנות, מה שקרה השנה, להסדיר את מעמד הפרויקט באופן שיהיה חלק רגיל ממערכת החינוך.

יוסף ג'בארין: מן התקציב הרגיל.

שרף חסן: מן התקציב הרגיל.

שרף חסן: מה שנגרם, העוול שנגרם לאנשים שמועסקים בפרויקט הזה, שמכלל המורים אולי הם הכי משפיעים, כי הם עובדים עם אוכלוסייה שזקוקה להרבה דברים ולכן הפגיעה במורים האלה היא מעל ומעבר, אי אפשר לסבול פגיעה כזאת.

שרף חסן: הנזק כבר נגרם ברמה הזאת, אבל צריך להציל מה שאפשר ולקרוא להסדרת המעמד של הפרויקט, באופן שלא יחזור המצב הזה על עצמו בעתיד.

שרף חסן: וגם כל מי שמועסק באופן לא ישיר בחינוך כמורה, זו גם הזדמנות, זה המחיר שאנחנו משלמים וזו הזדמנות שהבעיה הזו צפה בצורה הזו והמחיר ידוע, כך שצריך להסדיר את העניין הזה.

יוסף ג'בארין: אולי נשאל את השאלה הזו גם את נציגי הממשלה, תיכף.

שרף חסן: הנזק של - - - הוא עוד יותר גדול מכיוון שלצערנו הרב, אחוז התלמידים שהם מתחת לקו העוני ובמצוקה ובסכנה, הוא גבוה מן הממוצע הכללי.

שרף חסן: לכן הנזק שנגרם לחברה הערבית, יחד עם כל הנזקים האחרים, באי-הנכונות לפתוח את שנת הלימודים, הוא חמור במיוחד, כך שזה בהחלט יביא לאחוזי נשירה גבוהים וגם להרחבת הפערים בין החינוך העברי לחינוך הערבי, וגם לפערים בתוך החברה הערבית.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על כ-8,000 בתוכנית היל"ה, אתה יודע כמה מהם בחברה הערבית?

יוסף ג'בארין: כרבע אולי?

שרף חסן: זה תלוי במחוזות, אבל - - -

קריאה: יש את חיים מויאל לזה.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה, ד"ר חסן.

יוסף ג'בארין: מר מויאל, מנהל אגף חינוך לילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך.

חיים מויאל: שלום, בוקר טוב.

חיים מויאל: אני מאוד מאוד שמח על הדיון הזה, אדוני היושב ראש.

חיים מויאל: והדברים שחברי הכנסת אמרו בעיניי הם חשובים ומאוד מאוד מרכזיים.

חיים מויאל: אני רוצה רק לתת כמה נתונים, מכיוון שהדברים לא ברורים.

חיים מויאל: ראשית, התקציב הוא בבסיס התקנה, התקציב של היל"ה הוא בבסיס התקנה, הוא לא משלים ולא מושלם ולא שום דבר, הוא בבסיס התקנה.

חיים מויאל: הבעיה הגדולה ואף פעם לא נתקלנו בדבר הזה, מכיוון שאין תקציב מדינה אז אנחנו נאלצים כמעט לכתת את רגלינו, כמעט בכל מקום אפשרי הייתי בו, כדי לבקש, כמעט להתחנן, לא לפגוע בתקציב הספציפי הזה.

חיים מויאל: דרך אגב הרבה מאוד מהתוכניות של האגף נפגעות בגלל שאין תקציב מדינה והן נמצאות בבסיס התקנה, לא משלימות.

חיים מויאל: זה דבר ראשון, הוא חשוב וחשוב להגיד אותו.

יוסף ג'בארין: רק לגבי הדבר הראשון.

יוסף ג'בארין: יושב איתנו תלמיד בתוכנית והוא שואל אותך שאלה מאוד בסיסית: למה ילד בגילי, בחינוך הרגיל, נקרא לזה, חוזר ללימודים ולמה אני, שגם הוא בתוכנית לבגרות, הוא לא בטוח שהוא יחזור.

יוסף ג'בארין: שאלה מאוד בסיסית.

חיים מויאל: אדוני, אני בצד הזה מכיוון שאני חושב שאנשים מבלבלים את הדברים.

חיים מויאל: הילדים נמצאים תחת חוק חינוך חובה, זו לא תוכנית משלימה.

חיים מויאל: זה חוק חינוך חובה, לכן התוכנית צריכה להתחיל ב-1 לספטמבר.

חיים מויאל: עכשיו, אתה שואל את האדם הלא נכון מכיוון שאני טוען שהתקציב הזה צריך להגיע, לא אתמול, לא היום, לא מחר, הוא היה צריך להגיע לפני חודש מחוץ לכל הדברים האחרים.

חיים מויאל: אני פועל כדי שהוא יגיע.

חיים מויאל: אין שום סיבה בעולם, התוכנית היא תוכנית חינוכית יסודית לילדים הללו, על כל הקשת.

חיים מויאל: אנחנו נותנים את התוכנית הזו למגזר הערבי, לחמ"ד, לחרדים, למגזר הבדואי, לבני העדה האתיופית, לכולם.

חיים מויאל: כל ילד שלא נמצא במסגרת מתאימה בתוך המסגרות הפורמאליות, התוכנית הזאת נותנת לו מענה ומענה טוב.

חיים מויאל: הוא מענה חשוב והוא מענה, ראשית לכל, פדגוגי-חינוכי-השכלתי ובהמשך יש לו מעטפת טיפולית, שעוזרת לו להתאקלם, להתארגן.

חיים מויאל: זו תוכנית שייסדה ובנתה תפיסת עולם מאוד מאוד יסודית בהקשר הזה.

חיים מויאל: לכן אני בוודאי חושב שצריך להפעיל את התוכנית הזאת מיד ולא לִשהות.

חיים מויאל: עוד דבר אחד שהוא חשוב, היה פה דיון בוועדה שלך, אדוני היושב ראש, בנושא של חסות הנוער, בנושא של ילדים שנשללה הזכות שלהם בעקבות האירועים בחיים שלהם.

חיים מויאל: אנחנו מפעילים שם גם את התוכניות הללו.

חיים מויאל: וגם שם אין לי תוכניות, בתוך המוסדות הללו.

חיים מויאל: לכן אני פניתי לכל הגורמים האפשריים והטענה שחוזרת על עצמה ואמרו פה חברי הכנסת וגם אתה, שאין תקציב מדינה ולכן התקציב הזה לא מגיע.

חיים מויאל: פעם ראשונה בהיסטוריה, מאז שנות השמונים, כשהתוכנית הזו התחילה לפעול, שאין תקציב לתוכנית הזאת.

חיים מויאל: זה אחד הדברים הקשים ביותר שאני באופן אישי עומד בהם ועוד רבים אחרים.

חיים מויאל: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד שהוא חשוב.

חיים מויאל: התוכנית הזו תרמה ותורמת תרומה ייחודית למניעת נשירה.

חיים מויאל: אנחנו יצרנו כמעט תקדים ואפשר להגיד אפילו בעולם, של אחוזי נשירה נמוכים ביותר, בזכות התוכנית הזו ובוודאי עוד הרבה תוכניות אחרות שאנחנו מפעילים באהבה.

חיים מויאל: אפשר להתגאות בזה והתקציבים שניתנים הם לא תקציבים גדולים, הם תקציבים שמאפשרים לנו בסופו של דבר ליצור תוכניות ייחודיות, תוכניות כאלו שנוגעות בכל ילד וילד ומאפשרות לו לממש את היכולות שלו ולהגיע להישגים גדולים וביחד עם זה להפוך להיות אדם תורם.

חיים מויאל: אז אני מברך על הישיבה הזאת ואני אמשיך לעשות הכול, כדי שהתוכנית הזו, לא תתחיל ב-5 לספטמבר, אלא תתחיל ב-1 לספטמבר, כמו לכל ילד אחר במדינת ישראל.

יוסף ג'בארין: כן, חבר הכנסת יוראי.

יוראי להב-הרצנו: כן, חיים, תודה על הדברים.

יוראי להב-הרצנו: כמה כסף דרוש בשביל להפעיל את התוכנית עד סוף שנת הלימודים?

חיים מויאל: העלות של התוכנית לשנה היא 144 מיליון שקל.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מדבר על עד סוף שנה.

חיים מויאל: כ-12 מיליון שקל לחודש.

יוראי להב-הרצנו: אוקיי, זאת אומרת שאם אנחנו מדברים על ספטמבר, אוקטובר נובמבר ודצמבר - - -

חיים מויאל: אוקטובר נובמבר זה 48 מיליון.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת שיש חוסר תקציבי שהמשרד לא יכול לעמוד בו, של 48 מיליון שקלים?

חיים מויאל: זה לא שהמשרד לא יכול לעמוד, זה עניין שבין המשרד למשרד האוצר, לשחרור, מה שנאמר פה, לשחרור של עודפים מעוד תקציבים אחרים ולהחריג את התוכניות לילדים ונוער בסיכון.

חיים מויאל: יש פה את התוכנית הלאומית.

חיים מויאל: האגף הזה, אדוני חבר הכנסת, האגף הזה מעביר 54 מילון שקל לילדים בתוכנית הלאומית.

יוסף ג'בארין: אני חושב שזה המיקוד של השאלה ואפשר לחדד אותה יותר, 50 מיליון שקל דרושים עד סוף השנה?

חיים מויאל: כן.

יוסף ג'בארין: בכל תקציב עשרות המיליארדים של משרד החינוך, אין אישור של תוכנית אלטרנטיבית שהנה, יש פה 50 מיליון, אפשר להבטיח את ההחזרה ללימודים ועם הזמן אפשר לארגן יותר טוב את התקציב?

חיים מויאל: אני מאוד מסכים איתך, אבל זה לא פועל כך לצערי הרב, מכיוון שיש פה פעולה של המשרד.

חיים מויאל: אני לא איש הכספים של המשרד אבל יש פה פעולה אל מול החשבות, שאני כמנהל אגף תלוי בהתנהלות הפרוצדוראלית הזו.

חיים מויאל: זה לא קשור להאם אני יכול להעביר או לא.

חיים מויאל: נכון לרגע זה, העודפים של התקציבים שהיו אמורים להגיע לאגף לא מגיעים, כמו כל שנה, דבר שהיה פותר את הבעיה.

חיים מויאל: אין, שלא יהיו פה אי- הבנות, אין פה שום בעיה תקציבית מבחינת האגף, אלה כספים שהיו אמורים להגיע לאגף כדי להפעיל את התוכניות, התוכנית הזו ותוכניות אחרות.

יוראי להב-הרצנו: חיים, פניתם למשרד האוצר בבקשה לתת את התקציבים?

יוראי להב-הרצנו: בוצעה פנייה לחשב הכללי?

חיים מויאל: בוודאי.

יוסף ג'בארין: אז יש לכם פתרונות, בעצם.

יוסף ג'בארין: כן, חבר הכנסת עסאקלה.

ג'אבר עסאקלה: לא רק זה, בשבוע שעבר, משרד האוצר וכמובן משרד החינוך, הביאו למליאה, להעביר, לפתיחת שנת הלימודים, מיליארד ו-750 מיליון שקל, לפתיחת שנת הלימודים.

ג'אבר עסאקלה: הם התייחסו לפתיחת שנת הלימודים, לפתיחת בתי הספר הרגילים.

ג'אבר עסאקלה: לא התייחסו לתוכניות האלו.

ג'אבר עסאקלה: לכן אני אומר, גם בתוך ה- 1,750,000 ואגב, היינו יכולים לבוא ולהגיד: אנחנו רוצים 1,800,000 והם לא באו עם זה.

ג'אבר עסאקלה: היום נדרש שמה-1.750 מיליארד האלה, 50 מיליון שקל יופנו במיידי לתוכניות האלו.

יוסף ג'בארין: אמרת בעצם בהמשך הדברים, שיש פתרונות בתוך המשרד ומחכים למה, לאישור האוצר?

יוראי להב-הרצנו: הבעיה היא שאין פוליטיקאי, שהפוליטיקאי שאחראי על המשבר הזה ואפרופו הדברים של חברת הכנסת וונש מ"כחול לבן", שאמרה שזו לא בעיה פוליטית, זו רק בעיה פוליטית, זו רק בעיה פוליטית.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו כל היום מאשרים פה תקציבים במליאה, 6.7 מיליארד שקל לפני שבועיים, בשבוע שעבר 1.7 מיליארד, אתמול אושרו 440 מיליון, למה אין תקציבים לדבר הזה, למה?

יוראי להב-הרצנו: הבעיה היא פוליטית.

יוסף ג'בארין: אפשר בהסטה תקציבית.

יוסף ג'בארין: אתה הגשת בקשה להסטה תקציבית - - -

חיים מויאל: אני מפנה את הבקשה לאגף התקציבים שלנו, הם פועלים מול החשבות של משרד האוצר והחשבות של המשרד, נכון לרגע זה אין אישור.

יוסף ג'בארין: אז אני פונה ישירות לשאול את אנשי האוצר.

יוסף ג'בארין: מוחמד חלאילה, רפרנט חינוך באגף תקציבים?

מוחמד חלאילה: פה, אדוני.

יוסף ג'בארין: אתה שמעת את הדברים קודם?

מוחמד חלאילה: שמעתי את הדברים, כן.

מוחמד חלאילה: אני רק רוצה לדייק חלק מהדברים שנאמרו בדיון ולהגיד שאין לאף אחד מאיתנו כוונה לפגוע בתלמידים של תוכנית היל"ה.

מוחמד חלאילה: אף אחד לא עושה את המעשים בזדון.

מוחמד חלאילה: אנחנו לא בוחלים באמצעים כדי לפתור את הבעיה של תוכנית היל"ה, אבל אני מזכיר לכולם שאנחנו עדיין פועלים במסגרת של תקציב המשכי, שבהתאם לחוק התקציב ההמשכי מיועד קודם כל לקיום מחויבויות חוקיות של הממשלה.

מוחמד חלאילה: מחויבויות חוקיות של הממשלה הן במקרה הזה, לא חלות על תוכנית היל"ה.

מוחמד חלאילה: אני חולק על חיים מויאל, לפי מה שהוא אמר, שהתוכנית פועלת לקיום חוק חינוך חובה חינם, אבל המקום הזה הוא קצת רגיש, זה נופל בין הכיסאות בַפֵּירוּש.

מוחמד חלאילה: תוכנית היל"ה היא תוכנית משלימה לתלמידים שנשרו ממערכת החינוך הרגילה.

מוחמד חלאילה: קיום חוק חינוך חובה חינם מתקיים בתוך בית הספר הרגיל, בגלל זה מדובר בתוכנית תוספתית.

מוחמד חלאילה: אחרת התוכנית הייתה מתוקצבת והייתה פועלת כרגיל.

מוחמד חלאילה: זו מחויבות מחוק יסוד משק המדינה וכל המדינה עכשיו וכל הממשלה פועלת לפי התקציב ההמשכי.

יוסף ג'בארין: כן, מוחמד, רק - - -

מוחמד חלאיילה: אני יודע שמה שאני אומר לא ימצא חן בעיני רבים פה וזו לא דעה שתהיה מקובלת.

מוחמד חלאיילה: גם אני לא מרגיש בנוח עם זה שאני מתרץ את הסגירה של תוכנית היל"ה, אבל אני לא - - - אלו העובדות.

מוחמד חלאיילה: לגבי התקציבים שעוברים בימים האחרונים ובשבועות האחרונים, כל התקציבים שמגיעים לאישור הכנסת בחודשים האחרונים הם תקציבים שחורגים ממסגרת תקציב המדינה המשכי ומוגדרים כתקציבי התמודדות עם משבר הקורונה.

מוחמד חלאיילה: ומשפטית, אנחנו לא יכולים להביא תקציבים שהם לא קשורים להתמודדות עם משבר הקורונה ולפתור את הבעיות השוטפות, אלא צריכים לחכות לאישור תקציב המדינה כדי לפתור את הבעיות השוטפות.

יוסף ג'בארין: מוחמד, שני דברים.

יוסף ג'בארין: קודם, לגבי כוונה לפגוע, לא כוונה לפגוע, מה שלנו חשוב הוא התוצאה והתוצאה, יש כאן פגיעה והפגיעה היא קשה.

יוסף ג'בארין: זה העניין.

יוסף ג'בארין: כולנו מסכימים שהתוצאה היא פגיעה שבלתי מתקבלת על הדעת.

יוסף ג'בארין: לגבי חוק חינוך חובה, יושב איתנו כאן תלמיד בתוכנית, שהוא גם במסלול של בגרות והוא שואל אותך: מה מעניין אותי תקציב דו שנתי, לא שנתי, אני תלמיד במערכת החינוך, אני במסלול של בגרויות, למה העתיד שלי, כשלכאורה בית ספר רגיל, מבטיח את חזרתו ללימודים, לי יש סימני שאלה?

יוסף ג'בארין: וזו שאלה מאוד לגיטימית.

יוסף ג'בארין: למה הוא צריך לסבול מאיזשהן החלטות ביורוקרטיות-לוגיסטיות שקשורות לתלמידים המוחלשים הללו?

יוראי להב-הרצנו: אני חולק על ההגדרה של הבעיה, הבעיה היא לא לוגיסטית וטכנית, הבעיה היא אישור תקציב המדינה.

יוסף ג'בארין: הוא צריך לפנות לבג"צ כדי ממש את הזכות שלו?

מוחמד חלאילה: מה שחסר לנו כרגע הוא אישור תקציב המדינה לשנת 2020 ולא בעיה טכנית שאנחנו מנסים לא לפתור אותה.

מוחמד חלאילה: אמרתי, התחלתי עם דבריי ואמרתי, אנחנו לא בוחלים באמצעים, אנחנו מנסים למצוא פתרונות כל הזמן, אנחנו לא מספיקים לתת את הפתרונות.

מוחמד חלאילה: אני לא יכול להציג עכשיו מה אנחנו מנסים לבדוק, אבל אין לי בשורות כרגע.

מוחמד חלאילה: כרגע המצב הוא שאנחנו פועלים בהתאם לחוק יסוד משק המדינה במסגרת של התקציב ההמשכי ומחכים לאישור תקציב.

יוסף ג'בארין: נציג משרד החינוך, מנהל האגף לחינוך נוער ילדים בסיכון, אומר שבעצם יש פתרונות פנימיים, הוא הגיש בקשה להסטת תקציב, מה מונע?

מוחמד חלאילה: אנחנו לא נמנע ממשרד החינוך להסיט תקציבים ככל שהוא יבקש.

מוחמד חלאילה: שמשרד החינוך יפנה אלינו להסיט תקציבים, להפעלת התוכנית על חשבון תוכניות אחרות, אנחנו לא נהיה אלה שנחסום זאת.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על תקציב של עשרות מיליארדים בחינוך, אז הגיוני מאוד שיימַצאו מיליונים ממקום אחר, שיכולים לכסות על ההוצאה הזו, עד שהדברים יסתדרו ברמה יותר מערכתית.

מוחמד חלאילה: כרגע התקציב של משרד החינוך נמצא בניצול מרבי.

מוחמד חלאילה: לפי מה שאני יודע אין להם עשרות מיליארדים פנויים כדי להפנות לתוכנית.

מוחמד חלאילה: ובגלל זה אני אומר, ככל שהמשרד ימצא דרך לתעדף בין התוכניות שנמצאות אצלו על הפרק ויפנה את התקציבים, או רוצה להפנות את התקציבים לתוכנית היל"ה או לתוכנית אחרת, אנחנו לא נהיה אלה שנמנע זאת, זה סדר עדיפויות של המשרד.

יוסף ג'בארין: אתה מסכים שמדובר ב-50 מיליון?

מוחמד חלאילה: כן.

יוסף ג'בארין: עד סוף השנה?

מוחמד חלאילה: ההתקשרויות במדינה הן בדרך כלל התקשרויות לשנת לימודים שלמה ולא לשלושה חודשים עד סוף השנה.

שרף חסן: זה מצב חירום, צריך להתחשב בזה.

שרף חסן: נסיים את השנה הזאת, עד אז נקווה שיהיה תקציב ואז תיפתר הבעיה.

יוסף ג'בארין: תקציב חייב לעבור עד סוף השנה, נכון?

מוחמד חלאילה: אין חובת חוק להעביר.

יוראי להב-הרצנו: רציתי לשאול אותך, מוחמד, אני מוצא אי דיוקים בדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: ראשית כל, הפרשנות שנתת לתוכנית היל"ה כתוכנית שהיא תוספתית, השיוך תחת הסעיף התוספתי אינו מדויק ולהערכתי גם מתוקן, מאחר ולא מדובר בתוספת של שיעורי תרבות והעשרה כמו יתר התוכניות שאנחנו מדברים עליהן, אלא כמסגרת בלעדית שמספקת שירותי חינוך לאותם ילדים, ולפיכך, חוסה תחת חוק חינוך חובה.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר הזה הפרשנות היא לא מדויקת, לפחות לא שלך ולדעתי זה 'בגיץ'.

יוראי להב-הרצנו: זה לא יעמוד תחת בג"צ.

יוראי להב-הרצנו: והדבר שני, תקן אותי אם אני טועה, אבל זו לא פעם הראשונה שישראל חווה תקציב המשכי.

יוראי להב-הרצנו: מעולם, מעולם לא נפגעה מערכת החינוך באופן שבו היא עתידה להיפגע עכשיו, כך שלא מדובר בפגיעה עקב התקציב ההמשכי, אלא בגלל שיקולים פוליטיים.

יוראי להב-הרצנו: לכן, אתה יודע, מה שונה השנה הזאת משנים אחרות שבהן היה תקציב המשכי?

מוחמד חלאילה: מה ששונה השנה משנים אחרות שהיה בהן תקציב המשכי הוא שהשנה התקציב ההמשכי נמשך זמן רב יותר ואין באופק אישור תקציב מדינה.

מוחמד חלאילה: בשנת 2015, לדוגמה, שהיה תקציב המשכי, נכון שהוא היה עד חודש נובמבר, אבל בחודשי יולי אוגוסט היה כבר תקציב מדינה מאושר בממשלה, מונח על שולחנה של הכנסת והיה אפשר לפעול לפיו.

מוחמד חלאילה: כרגע אנחנו לא באותו המצב, אף פעם לא הגענו למצב שאנחנו מתקרבים לפתיחת שנת הלימודים ב-1 לספטמבר ואין לנו תקציב מדינה מאושר ולא תקציב מדינה שמונח על שולחנה של הכנסת.

מוחמד חלאילה: ולכן הבעיה צפה.

יוסף ג'בארין: מה צריך לעשות כדי לפתור את הבעיה?

יוסף ג'בארין: אני מניח שאתה שמעת את נציג הרשויות המקומיות, ששנת הלימודים לא תיפתח אם הסוגיה הזו לא תיפתר.

יוסף ג'בארין: מה צריך לעשות כדי לפתור את הסוגיה?

מוחמד חלאילה: שמעתי את דבריו של בני ביטון ראש עירית דימונה, אבל אני לא קובע מדיניות.

מוחמד חלאילה: אנחנו בסופו של דבר ממלאים את חובת החוק, מה שמוחל עלינו.

מוחמד חלאילה: אנחנו מקווים שיימצאו פתרונות בדרגים הפוליטיים.

יאיר ילובסקי: אפשר לשאול פה שאלה?

יוסף ג'בארין: לא הבנתי, מוחמד, באמת, תסייע לנו, אז זה חוזר לדרגים הפוליטיים שאמורים להחליט מה?

יוסף ג'בארין: יושבים כאן הורים של הילדים ואומרים לך: מה צריך לקרות כדי להבטיח שהילדים שלהם יוכלו לחזור לתוכנית היל"ה, שמבחינתי זה בית ספר כמו כל בתי הספר, מה צריך לקרות?

מוחמד חלאילה: שיאושר תקציב מדינה.

מוחמד חלאילה: ברגע שיאושר תקציב מדינה אין לנו בעיה עם תוכנית היל"ה ותוכנית היל"ה תוכל לצאת לפועל.

יוסף ג'בארין: עד אז, יש, מה שנקרא, פתרונות זמניים, חבילות.

מוחמד חלאילה: אנחנו מנסים לפתור.

מוחמד חלאילה: חבילות סיוע בקורונה לא נועדו כדי לפתור בעיות בתקציבים השוטפים של המשרדים - - - מבחינה משפטית אנחנו לא נוכל לפתור את הבעיות של התקציב ההמשכי בדרך עקיפה של להביא קופסאות תקציב נפרדות.

מוחמד חלאילה: זו בעיה של שר האוצר ושל משרד האוצר.

יאיר ילובסקי: אדוני היושב ראש, אפשר?

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: אני פשוט שתקתי כי באמת, לדבר על 8,000 ילדים בסיכון והיעדר תקציבים שישלח אותם לרחובות ולא להציג פתרונות, זה מצב אבסורדי.

יאיר ילובסקי: האבסורד הגדול בכל הסיפור הזה, פוליטי או לא פוליטי אבל ברגע שתהיה שביתה - - -

יוסף ג'בארין: מה פוליטי?

יוסף ג'בארין: אני לא מבין, האם יש פוליטיקאי, יש איזשהו שר, יש מישהו שחושב שלא מגיע לילדים הללו להיות במסגרת?

יוסף ג'בארין: זה לא יכול להיות, הגיונית זה לא יכול להיות פוליטי.

ג'אבר עסאקלה: יש ראש ממשלה שמוכן לחלק כסף לכולם במקום לתוכניות האלו.

יאיר ילובסקי: אני עובד כמנהל אגף חינוך, אני לא מתייחס לפוליטיקה, אבל אני אומר מבחינה ביצועית.

יאיר ילובסקי: אם ראש ממשלה ושר אוצר מחליטים עכשיו שב-1 לספטמבר תוכנית היל"ה נפתחת, כולנו יודעים שככה זה קורה.

יאיר ילובסקי: מה תהיה ההוכחה לזה?

יאיר ילובסקי: שברגע שהשלטון המקומי באמת יעמוד על הרגליים האחוריות ויחליט שהוא משבית את פתיחת הלימודים בכל הארץ, אז הפלא ופלא, כל מה שאמר כרגע מוחמד, הכול פתאום ישתנה, פתאום יהיה כסף והכל יסתדר, זה ברור לכולנו.

יאיר ילובסקי: לכן הסחבת וההתנהלות הזאת היא פשוט בין הזויה למביכה.

יאיר ילובסקי: אני, פשוט, אין לי משהו אחר להגיד.

יוסף ג'בארין: כן.

ג'אבר עסאקלה: ברוב תסכול, אני צריך לצאת לוועדת קורונה והאבסורד הוא ששם נדבר על פתיחת השמיים ופה אנחנו לא מצליחים לפתוח - - -

יוסף ג'בארין: אנחנו לא מצליחים לפתוח כיתת לימוד.

ג'אבר עסאקלה: אולי שם נחליט על סגירת המטוס של ראש הממשלה ונביא את הכסף להיל"ה, נראה, אז אני מתנצל.

יוסף ג'בארין: טוב, תודה, חבר הכנסת עסאקלה.

יוסף ג'בארין: מר מויאל, רצית להגיב על הדברים?

יוסף ג'בארין: משרד החינוך, חיים?

חיים מויאל: אני חייב לא להסכים, בלשון המעטה, למה שמוחמד אמר, כי הוא - - - בחוק חינוך חובה, מוחמד, בכל הכבוד.

חיים מויאל: זה שהמדינה יוצרת כל מיני פעולות שהן פעולות פרוצדוראליות הן ענין שלנו, לא ענין של הילדים.

חיים מויאל: הילדים נמצאים בחוק חינוך חובה והם חייבים לקבל את ההשכלה.

חיים מויאל: ובגלל המבנה התקציבי אנחנו בבעיה.

חיים מויאל: אלה ילדים שאם היו נמצאים בבית ספר כמו שאמרת, אז לא הייתה בעיה כי הכיתות כן הותרו לשימוש.

חיים מויאל: לכן התוכנית הזאת היא תוכנית של חוק חינוך חובה.

חיים מויאל: ואני אומר, מה שאמר פה חבר הכנסת, אני מסכים אתו, שאם זה יגיע לבג"צ יהיה ברור לגמרי שאנחנו נהיה חייבים לממן את התוכנית הזו.

חיים מויאל: הילדים הללו בסופו של דבר נמצאים תחת חוק חינוך חובה והתוכנית הזו, דרך אגב, נבנתה מתוך זה.

יוסף ג'בארין: כדי לחדד, אם היא תוכנית בחוק לימוד חובה – שזה בוודאי צריך להיות המצב, אז איך נוצרה הבעיה שהתקציב שלה נמצא בנפרד מהתקציב השוטף?

חיים מויאל: אני אסביר.

חיים מויאל: הילדים הללו, עד שנות ה-80, הייתה רק תוכנית שנקראה קידום נוער והייתה מחשבה להרבה, סליחה על הביטוי הגס שלי, אני חייב להגיד אותו, להרבה אנשים הזויים, שהם לא יכולים ללמוד.

חיים מויאל: וברגע שניתנה להם תוכנית ההשכלה, זה הוכיח לכל מי שחשב שהם לא יכולים ללמוד שהם יכולים ללמוד ומגיעים להישגים פנטסטיים.

חיים מויאל: לכן המבנה שאנחנו מנסים לשנות אותו, וזו פרוצדורה ובירוקרטיה כמו שאנחנו מכירים, אבל המבנה נשאר כמבנה של תוכנית.

חיים מויאל: דרך אגב, לא פרויקט ולא שום דבר, תוכנית לימודים עם כל המבנה של תוכנית לימודים ייחודית, מכיוון שהילדים, תקשיבו לילדים, למה שהם אומרים, אנחנו בנינו את זה מתוך הצורך, מתוך הצורך של הילדים.

חיים מויאל: לכאורה, זה מאוד פשוט לבוא ולתת סמל מוסד ליחידת קידום נוער "יחידת", אבל אז אנחנו ניאלץ לעמוד באותם קריטריונים שבית ספר עומד ולא ניתן את הייחודיות הזו.

חיים מויאל: כל הרעיון, כל המבנה של התוכנית הוא שהוא ייחודי לילדים ונותן מענה לצרכים הכי יסודיים שלהם והם מצליחים.

חיים מויאל: גם מוחמד, בדיונים שלנו ובדיונים אחרים, באוצר מכירים בזה.

חיים מויאל: זה לא שלא מכירים בזה, אבל ברגע שיש בעיה, מכיוון שהם לא יושבים ככיתה וזה לא מבנה של כיתה, אז זה לא מאושר.

חיים מויאל: אז צריך לעשות משהו כדי שזה יאושר כמו כיתות.

יוסף ג'בארין: ההגדרה של תלמיד במסלול לבגרות היא לא הגדרה מספיקה כדי שהיא תחייב את התקצוב?

חיים מויאל: לא, אדוני, אני לא יכול להיכנס לזה.

חיים מויאל: גם שם אנחנו עושים עכשיו עבודת עומק כדי שיקבלו גם בעניין של בגרות דברים אחרים, אבל זה לא העניין.

חיים מויאל: זה לא משנה מה אתה לומד, התוכנית היל"ה מדברת על השכלת יסוד.

חיים מויאל: והתחלנו עם ילדים שלמדו שמונה שנות לימוד ועשר שנות לימוד, ולימודי השלמה.

חיים מויאל: זאת אומרת שילדים מגיעים לתוכנית הזו בכל שלב, הם יכולים להגיע ב-ט', הם יכולים להגיע ב-י' י"א, י"ב ואנחנו משלימים להם את ההשכלה, מאפשרים להם בסופו של דבר הכנה לעולם התעסוקה.

חיים מויאל: אנחנו נותנים להם את ההתנדבות בקהילה כדי שיהיו חלק מהקהילה, עם הכנה והפחתה של התנהגויות סיכון, פעולות שאנחנו עושים וגם פעולות של הכשרה מקצועית, להכין אותם.

חיים מויאל: זו תוכנית, באמת, מהמשובחות שאני מכיר.

חיים מויאל: זה הזוי, אני אומר את זה עוד פעם, זה הזוי, מוחמד, שאתה אומר את הדברים האלה שזו תוכנית משלימה.

חיים מויאל: זאת לא תוכנית משלימה.

חיים מויאל: חשוב מאוד שאתה תדע את זה ותפנימו את זה.

חיים מויאל: זאת לא תוכנית משלימה.

חיים מויאל: זו תוכנית יסודית ביותר מתוך חוק חינוך חובה.

יוסף ג'בארין: יפה.

יוסף ג'בארין: מוחמד, תרצה להגיב לפני שאני ממשיך הלאה?

מוחמד חלאילה: אני שוב אומר, אני ניסיתי כמה פעמים לשחרר את ה-mute כדי להגיב לדברים תוך כדי.

מוחמד חלאילה: אני לא חולק, חיים, על זה שהתלמידים הם בגילאי חינוך חובה.

מוחמד חלאילה: עובדה שהיום התוכנית עדיין נמצאת במסגרת של תוכנית שפועלת במשרד החינוך, ולא כמסגרת לימודית שהיא מסגרת של משרד החינוך כשאר המסגרות הלימודיות, אז זו נחשבת תוכנית משלימה.

מוחמד חלאילה: לא אני קבעתי את המצב העובדתי הזה.

מוחמד חלאילה: אני לא מדבר עכשיו על המינוח תוכנית משלימה או תוספתית, במובן שאני נותן להם - - - כמובן שמדובר פה בתוכנית שבאה לקיים את חוק חינוך חובה לילדים שלא הצליחו להיכנס למסגרות, אבל עדיין לא מדובר בתוכנית שפועלת מכוח החוק.

מוחמד חלאילה: מכוח החוק מקיימים ופותחים בתי ספר עם סמל מוסד של משרד החינוך.

מוחמד חלאילה: ככל שהמצב העובדתי הזה ישתנה אז אנחנו לא נהיה בבעיה הזו.

מוחמד חלאילה: וככל שמשרד החינוך הזו מעוניין ורואה את החשיבות של התוכנית הזו, הוא יוכל לעשות הסטות או לתעדף ממקורותיו ולפתוח את שנת הלימודים עם תוכנית היל"ה.

מוחמד חלאילה: אני לא אהיה זה שימנע זאת ולא אגף התקציבים במשרד האוצר.

יוסף ג'בארין: קיבלתם בקשה של הסטה תקציבית, כי אני מבין שמשרד החינוך - - -

מוחמד חלאילה: לא הגיעה אלינו מעולם בקשה להסטה תקציבית על תעדוף תוכניות במשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אבל אתה יודע ש-50 מיליון בתוך התקציב הכולל של המשרד זה משהו שאפשר בהחלט למצוא.

מוחמד חלאילה: לא בהכרח.

חיים מויאל: עם כל הכבוד, מוחמד, אתם יכולים להחליט לבד.

חיים מויאל: אני לא רוצה להיכנס פה לתוך הדיונים הפנימיים שלנו אתכם כי זה לא ראוי ולא נכון.

חיים מויאל: אני חושב ושוב, אני חולק עליך ואני אומר את זה שוב, אם יהיה בג"צ אז זה יוכח.

חיים מויאל: אתה תראה במינוח.

חיים מויאל: חוק חינוך חובה כולל את הילדים הללו והתפיסה שיש חלק מהילדים שלא יכולים ללמוד בבתי ספר מכל הסיבות האפשריות, משרד החינוך בנה ופיתח תוכנית ייחודית.

חיים מויאל: עובדתית, זה בבסיס התקציב ולכן, מה שאמרת, כל הסיפור ואתו אני כן מסכים, שאין תקציב מדינה ולכן אנחנו נפגעים, הוא יכול כן להיפתר ואתם יכולים להחליט החלטות תקדימיות של משרד האוצר.

חיים מויאל: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני חושב שאלה דיונים שצריכים להיעשות בין משרד החינוך למשרד האוצר וצריך למצוא פתרון ומהר.

חיים מויאל: הילדים האלה, אין להם שום אפשרות אחרת, שום אפשרות.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אין ספק שצריך למצוא פתרון.

יוסף ג'בארין: אני גם כמשפטן יכול להגיד לך שזה נושא 'בגיץ' ויכול להיות שהאוצר רוצה שבג"צ הוא שיתערב ויכריע.

יוסף ג'בארין: כולם, כולם הם הילדים של מערכת החינוך ואין שום סיבה שתלמיד יחזור ותלמיד אחר לא יחזור ללימודים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לעבור, כי אולי קיפחנו את הדיון לגבי התוכנית הלאומית.

יוסף ג'בארין: אחיה קמארה איתנו?

אחיה קמארה: כן, אני פה, אדוני.

יוסף ג'בארין: כן, סליחה שעברנו אליך קצת באיחור אבל היה חשוב קצת ללבן את הסוגיה של היל"ה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שגם אצלכם קיים סיכון של קיצוץ שיכול לפגוע במענים מאוד חשובים ובסיסיים לנוער בסיכון.

אחיה קמארה: נכון מאוד.

אחיה קמארה: אני רוצה להתייחס גם למה שנאמר קודם.

אחיה קמארה: אני לא מבין איך האנשים ישנים טוב בלילה כשהם יודעים שב-1 לספטמבר הנערים והנערות האלה לא יהיו בבית ספר, לא יקבלו את התוכניות וזה לא משנה כרגע אם זה במסגרת חוק חינוך חובה, חוק משלים.

אחיה קמארה: מדובר פה על הזכויות של הילדים של כולנו, מכל המגזרים, מכל היישובים.

אחיה קמארה: אני לא מבין את הדיון הטכני הזה על השאלה האם זה בהסטות או לא בהסטות.

אחיה קמארה: צריך שכולנו נתעורר ונעשה משהו כדי להשאיר את פתיחת שנת הלימודים.

אחיה קמארה: אני רוצה להעיר פה איזשהו משהו לנושא של התקציב של 360.

אחיה קמארה: מדובר בתקציב של חמישה משרדים, הרווחה, החינוך, הבריאות, הקליטה ובטחון פנים.

אחיה קמארה: נכון מה שאומר מוחמד שהבעיה המרכזית והבסיסית היא אי-אישור תקציב המדינה.

אחיה קמארה: ואני רוצה להגיד משהו לגבי העודפים.

אחיה קמארה: אני חושב שהוא משליך גם על תוכנית היל"ה אבל בטח על התוכנית הלאומית.

אחיה קמארה: לתוכנית הלאומית יש עודפים של 100 מיליון שקלים מתוך תקציב של למעלה מ-200 מיליון שקלים.

אחיה קמארה: המילה עודפים היא מטעה.

אחיה קמארה: זה לא עודפים שנמצאים שם בשמיים ומחכים שמישהו יקטוף אותם.

אחיה קמארה: זה כסף שבעיקר משרד החינוך התחייב עליו בשנת 2019.

אחיה קמארה: אנשים לא ביצעו את הפעולות למען הילדים והנוער בסיכון, בשביל שהם לא ידרדרו ויגיעו לתוכנית היל"ה שתעלה הרבה יותר כסף, בשביל למנוע את הנזק הזה ועכשיו, כשהמשרדים ובעיקר משרד החינוך, רוצה לשלם את זה, אז משרד האוצר עוצר חלק מהעודפים הללו.

אחיה קמארה: הוא שיחרר למשרד החינוך לצורך העניין רק 50% מהעודפים, לכן חסר כסף.

אחיה קמארה: לכן זו לא רק השאלה של אישור תקציב המדינה, כי עובדה שמשרד האוצר כן שיחרר 50% מהעודפים.

אחיה קמארה: כלומר, אם משרד האוצר רוצה, הוא יכול לשחרר עוד מהעודפים.

אחיה קמארה: אבל הדבר הזה של אי-שחרור העודפים המחויבים יוצר בור תקציבי ענק למשרדים.

אחיה קמארה: זה יוצר מצב שאצלנו, בתוכנית הלאומית, כמו שאמר יושב ראש הוועדה, שפועלת ב-185 יישובים, כל היישובים הערבים ללא יוצא מן הכלל, כל היישובים החרדים ללא יוצא מן הכלל, כל היישובים שיש בהם ריכוז של עולים חדשים ללא יוצא מן הכלל, כל באשכולות 1-5, אשכולות של סוציו-אקונומי 1-5, ילדים מלידה עד 18 בסיכון, הקצינו ליישובים הללו, 185 יישובים, תקציב רק לשמונה חודשי פעילות.

אחיה קמארה: בזמן הקורונה חלק מהפעילויות האלו נסגרו.

אחיה קמארה: אנחנו באנו, כל משרדי הממשלה ולחצנו.

אחיה קמארה: הוצאנו הנחיות ודרשנו מהיישובים לפתוח מחדש את המענים, כי הקורונה יוצרת נזק אדיר לילדים האלה, דרשנו והצלחנו.

אחיה קמארה: רוב המענים חזרו לפעילות.

אחיה קמארה: ועכשיו, שוב יש חשש שהם ייסגרו.

אחיה קמארה: הרשויות החזקות אולי תצלחנה להחזיק מעמד ולממן בעצמן את התוכניות האלו, אבל הרשויות החלשות לא מסוגלות לממן בעצמן וכרגיל, ייפגעו הילדים ביישובים החלשים.

אחיה קמארה: לכן אני קורא לוועדה ואני קורא למוחמד מאגף התקציבים, למצוא פתרון.

אחיה קמארה: לא יכול להיות שהילדים האלה, ייסגרו להם התוכניות והנזק החברתי, הרגשי וגם הכלכלי בסופו של דבר, הוא פי מונים מן התקציב.

אחיה קמארה: אצלנו מדובר על 31 מיליון שקלים בשביל לסגור את השנה.

יוסף ג'בארין: כן, רק שהרפרנט של הרווחה באגף התקציבים הוא נתנאל אשרי, אני מקווה שהוא איתנו ותיכף נשמע ממנו, אבל מהו התירוץ של העיכוב שאתה מדבר עליו, עיכוב של 30 מיליון?

אחיה קמארה: אני רק רוצה להגיד, זה לא רק נתנאל, אלה חמישה משרדים שיש להם רפרנטים, אנחנו תוכנית של חמישה משרדים.

אחיה קמארה: נכון שנתנאל הוא הנציג המרכזי שעובד מולנו, אבל הבעיה המרכזית היא סביב התקציב של החינוך, העודפים שכבר לא חזרו.

יוסף ג'בארין: זה לא מועבר בין משרדי הממשלה השונים השותפים לתוכנית?

יוסף ג'בארין: זה לא מועבר לרשויות?

יוסף ג'בארין: תחדד.

אחיה קמארה: אנחנו התחייבנו בתחילת השנה ליישובים, על תוכנית של המענים שהם בוחרים, אילו מסגרות הם בוחרים מן המשרדים השונים, הקליטה, בטחון פנים, בריאות, רווחה וחינוך, בשביל לתת את המענים הטובים ביותר שמותאמים לצרכים של הילדים אצלם ביישוב.

אחיה קמארה: נוצר מצב שעכשיו יש לנו תקציב רק לשמונה חודשי פעילות.

יוסף ג'בארין: נתנאל אשרי תיכף יתייחס לזה אבל חוץ ממנו, יש קושי גם עם משרדים אחרים ששותפים לתוכנית?

יוסף ג'בארין: פשוט אני רוצה לחדד את הקושי.

אחיה קמארה: זה תקציב מאוד מיוחד.

אחיה קמארה: התקציב הוא בבסיס התקציב, בפרק של הרווחה, אבל הביצוע שלו הוא בחמישה משרדים.

אחיה קמארה: לכן אנחנו מן חיה מאוד שונה והיא מאוד מקשה גם על האוצר בדיונים, להחליט מה מעבירים, מה שחררים, מה לא משחררים, אבל הבעיה נוצרת מהסיפור הזה של עודפים מחויבים שלא שוחררו, בעיקר ממשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: אוקיי, תודה, תודה אחיה קמארה, אנחנו בטח נמשיך ללוות את הנושא איתך.

יוסף ג'בארין: נתי אשרי איתנו?

יוסף ג'בארין: מוחמד עדיין איתנו?

מוחמד חלאילה: כן, אני עדיין אתכם, אדוני.

יוסף ג'בארין: מוחמד, אני מבין שאתה רפרנט החינוך אבל כנראה שנתנאל אשרי לא איתנו, האם יש לך דרך לבקש ממנו?

מוחמד חלאילה: אני אדאג שהוא יעלה בדקות הקרובות.

מוחמד חלאילה: אני לא מטפל בתוכנית 360 ולא אוכל להתייחס לנושא הפרטני.

יוסף ג'בארין: מה קמארה התייחס אולי גם לתקציבים שקיימים במשרד החינוך לעניין הזה, האם מוכרת לך הסוגיה?

יוסף ג'בארין: זה תקציב בין-משרדי של כמה משרדי ממשלה, לרבות משרד החינוך.

מוחמד חלאילה: התקציב מגיע ממשרד הרווחה בכל מקרה ומחולק בין משרדי הממשלה לביצוע.

מוחמד חלאילה: ככל שהתקציב לא נמצא במשרד הרווחה או שיש בעיות שם, אני לא יודע, התקציב לא מגיע דרך תקציב החינוך ולא דרך המשרד, אז אני לא יודע להתייחס לזה.

מוחמד חלאילה: אני שניה דואג שנתנאל יעלה לדיון?

יוסף ג'בארין: נחזור אליכם כשהוא יעלה.

מוחמד חלאיילה: נתנאל נמצא בדיון של הוועדה לביקורת המדינה, הוא ינסה לעלות בדקות הקרובות.

יוסף ג'בארין: אוקיי, בסדר, תודה, תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: לא שמענו את המורים של היל"ה.

יוסף ג'בארין: אבי חיים, מנחה בתוכנית היל"ה, איתנו?

יוסף ג'בארין: אבי?

אבי חיים: כן, שלום לכולם.

יוסף ג'בארין: שלום, אני רוצה להגיד לך שלצורך ההכנות לדיון, אתמול ביקרתי בעיריית אום אל פאחם, פגשתי את נציגי המורים והמדריכים ואת מובילי המחלקה לקידום נוער, ובאמת, אפשר להתרשם מעבודת הקודש שהם עושים, שאתם בכלל עושים בתוכנית החשובה הזו.

אבי חיים: תודה רבה.

אבי חיים: אנחנו מדברים על עבודת קודש של בוא נגיד, של מעטפת מאוד גדולה.

אבי חיים: מדברים על קידום נוער – היל"ה, היל"ה היא בעצם תוכנית שנותנת את המענה ההשכלתי בתוך קידום נוער, בתוך תוכניות הנוער, ויש לנו מעטפת מאוד גדולה גם של מנחים.

אבי חיים: חינוך, טיפול והשכלה שנותנים את המענה ואת הליווי לכל האתגרים של הנוער ובשטח לצוותים שנמצאים, גם של המורים שנותנים בעצם, איך אמרנו, הנערים האלה באים מכל מגוון הקשת של החברה.

אבי חיים: ומורה בהיל"ה חייב להיות מורה מקצועי כדי לדעת איך לגשת לכל נער ונער.

אבי חיים: הקרקע עכשיו נשמטת מתחת לרגליים של כולנו.

אבי חיים: עדיין, אני רוצה לשים פה את הדגש על זכויות הילד, אנחנו בוועדה לזכויות הילד.

אבי חיים: נכון שב-1.9 אצא לחל"ת או אפוטר, אישית.

אבי חיים: אני לא אהיה ב-1.9.

אבי חיים: אני לא יודע מה קורה איתי ב-1.9.

אבי חיים: ואם אני, בתור בן אדם בוגר, שבועיים לפני ה-1.9, לא יודע איפה אהיה ב-1.9, אני רק חושב מה קורה לנערים, לאורי שיושב שם ואומר לעצמו: מה הם מדברים עכשיו על כספים, אני לא יודע איפה אני אהיה ב-1.9?

אבי חיים: אני חייב להגיד להם שהפגיעה בילדים לא תהיה ב-1.9, היא כבר היום פה, הילדים פה פגועים.

יוסף ג'בארין: היא כבר מתרחשת מעצם העובדה שדווקא הם תחת סימן שאלה, אם לפתוח את שנת הלימודים.

אבי חיים: הנערים האלה שהמערכת לקחה אותם, התאימה להם, ואם מוחמד שומע אותי, אני אומר בלשון המעטה ככה בזהירות, תחזור לחוזר מנכ"ל משנת 92', תראה שם שמשרד האוצר ומשרד החינוך ביחד קבעו שתוכנית היל"ה היא תוכנית השכלתית מטעם חוק יישום חוק חינוך חובה והיא תפעל במסגרת קידומי נוער.

אבי חיים: זה כך מעוגן.

אבי חיים: לא יכול להיות שבעצם אורי מקבל מטעם משרד החינוך, שנה אחר שנה, לא משנה אם יש תקציב או אין תקציב, אני מזכיר לכם שאנחנו שמונה חודשים בלי תקציב והתוכנית עבדה, ופתאום יש פה איזו מלחמה סביב איזה תקציב, משבר קורונה, הנערים האלה במשבר הקורונה - - - שהיה עם כל הצוותים, וגם היום, יחוו אסון, אסון.

אבי חיים: כשאנחנו מדברים על כלל הנערים, אני מזכיר לכם שאלה יכולים להיות הנערים שלי, הילדים שלי האישיים, הילדים שלכם, יש פה נערים שלא רק סבלו מאלימות וברחובות, יש פה ילדים שחוו טראומות, פגיעות נפשיות, פגיעות חברתיות בבתי הספר, שבתי הספר באו ואמרו:

אבי חיים: אתם משרד החינוך, קחו אותם, תעזרו לנו, אנחנו לא מסוגלים, אז עכשיו אתם אומרים: אנחנו מתנערים מזה?

אבי חיים: מה אני אגיד עכשיו לילדה שעברה טראומה או לילד שעבר חרם ולא יכול היה להישאר בבית הספר?

אבי חיים: אז אני אגיד לו: עברת עכשיו לתוכנית היל"ה, אין לך איפה ללמוד בשנה הבאה ב-1.9?

יוסף ג'בארין: מה לגבי מעמד המורים היום?

יוסף ג'בארין: מה אמרו לכם?

אבי חיים: המנחים והמורים עובדים.

אבי חיים: אני חייב להגיד לכם, כל חמש שנים, שש שנים, יש זכיין חדש.

אבי חיים: שוב פעם אין ביטחון תעסוקתי, שוב פעם מעבירים אותנו.

אבי חיים: אנחנו מדברים על המורים, על המנחים, על עובדים הכי מקצועיים בתחומם שיש היום בארץ.

אבי חיים: אנשים שיודעים לעבוד עם כלל הבעיות שיש, עם כלל הבעיות שיש בחברה הישראלית ולא נתחמק מהן.

אבי חיים: הנערים הם שלנו.

אבי חיים: אנחנו נותנים פה מענה חינוכי-טיפולי, מכינים אותם לצה"ל, מכינים אותם לעולם התעסוקה, נותנים להם תוכניות מקצועיות, נותנים להם השכלה.

אבי חיים: השכלה פה היא לא רק בשביל התעודה, ההשכלה פה היא דרך חינוכית-טיפולית, לתת להם הצלחות, לתת להם: "אתם מסוגלים".

אבי חיים: יש פה נערים, דרך אגב, בני 17 שמגיעים אלינו בלי לדעת קרוא וכתוב.

אבי חיים: אנחנו מלמדים אותם קרוא וכתוב כדי שהילדים שלהם והמשפחות שלהם לא יחוו בעיה ולא יגידו: אבא שלי לא יודע לקרוא ולכתוב.

אבי חיים: ואנחנו כולנו יודעים על מחקרים ומה קורה עם משפחות שלהורים שלהם אין השכלה, אין תעודה תיכונית.

אבי חיים: מה קורה לילדים.

אבי חיים: אנחנו פה בזכויות הילד, לא רק על הילד שפה אנחנו נלחמים, אנחנו נלחמים עליו דורות קדימה.

יוסף ג'בארין: בהחלט, תודה.

יוסף ג'בארין: תודה, אבי.

אבי חיים: הזכות להיות שווים היא לא פחות מהזכות לחוק חינוך חובה.

אבי חיים: והזכות לקבל את הטוב ביותר היא לא פחות מכל הכספים ומאיך מעבירים כספים.

אבי חיים: אני בזה מבקש, אנחנו עכשיו בבעיה, היום, לא ב-1.9.

אבי חיים: בשביל זה יש את הוועדה.

אבי חיים: כולנו פה עכשיו במגדל דומינו שמתפורר לנו מתחת לרגליים והכל נופל.

יוסף ג'בארין: אתה בטח שמעת את ראשי הרשויות המקומיות.

אבי חיים: צריך את כולם, את הכנסת ואת ראשי הרשויות.

יוסף ג'בארין: כן, נאבקים ביחד.

יוסף ג'בארין: וגם שמעת חברים בכנסת שמחויבים גם לנושא הזה, גם בוועדות הכנסת השונות.

יוסף ג'בארין: ואם אפשר, להשתמש גם בכלי של לעכב תקציבים עד לפתירת למציאת פתרון לעניין הזה.

אבי חיים: ילדים שלנו, שלנו.

אבי חיים: זה יכול להיות עוד כמה שנים הילד שלי, הילד שלך או אחיין או הדוד של כולנו.

אבי חיים: אין לנו שליטה על זה.

אבי חיים: אלה לא רק ילדים ברחובות עם סמים ואלכוהול אלא זה הכול.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה אבי.

יוסף ג'בארין: איתנו כאן בישיבה נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית.

יוסף ג'בארין: רן, תודה שהגעת לכאן.

יוסף ג'בארין: אני מניח שהנושא הזה קרוב ללבכם ולכן היה חשוב לך גם להגיע ולהשמיע את הקול.

יוסף ג'בארין: רן שי, כן.

רן שי: תודה, יושב ראש הוועדה.

רן שי: תוכנית היל"ה, כמו שאמרנו פה, מצילה בכל שנה אלפי בני נוער וילדים בארץ.

רן שי: היא אומרת להם: אתם ראויים להשכלה טובה, לעתיד טוב, ובעצם מאמינה בהם, שהם יכולים לגדול, שהם יכולים להביא פרנסה הביתה ולהית אנשים רגילים כמו כל אחד מאתנו.

רן שי: חשוב לי שנזכור ואני אומר את זה גם לכולם פה, מאחורי כל המספרים שזורקים והשקלים שנאמרים פה, יש פה בני אדם ויש את בני הנוער.

רן שי: בסופו של דבר מה שמעניין אותם זה איפה הם יהיו, מה הם צריכים.

רן שי: כרגע נכון להיום, אם הבעיה הזאת לא תיפתר אז למעלה מ-7,000 בני ובנות נוער, ביניהם לומדים במסגרות מיוחדות, בתי סוהר, מרכזי חירום וכו', ימצאו את עצמם ברחוב.

רן שי: בסופו של דבר זה על אחריותם.

רן שי: הנערים האלה צריכים אותם, צריכים אותם עכשיו אני מצפה מכולם לבוא ולתת את הפתרון.

רן שי: ממש לסיום אני אגיד שבלי מסגרת פורמאלית שתקלוט אותם אין עתיד.

רן שי: אין עתיד, לא להם ולא למשפחות שלהם, אז אני קורא לא לוותר על אף בן נוער.

רן שי: זה קריטי עכשיו.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה, רן, כמובן, דברים מאוד חשובים.

יוסף ג'בארין: אנחנו קיבלנו נייר עמדה מעמותת אגד"ל ללקויות למידה.

יוסף ג'בארין: איתנו ד"ר ענת טסלר מן הוועד המנהל.

יוסף ג'בארין: ד"ר טסלר אתנו?

ענת טסלר: כן.

יוסף ג'בארין: תוכלי בשתי דקות לחדד את המסר המרכזי לדיון הזה?

ענת טסלר: בהחלט.

ענת טסלר: קודם כל, תודה רבה על רשות הדיבור.

ענת טסלר: אגודת אגד"ל היא אגודה של מומחים ללקויות למידה בישראל.

ענת טסלר: אנחנו "דואגים" במירכאות לילדים שאובחנו עם לקויות למידה והפורעות קשב.

ענת טסלר: בעצם נייר העמדה שלנו בא להגיד, קודם כל מה את מה שדובר פה רבות ואני לא אחזור, על הזכות לשוויון בסיסי בין כל בני הנוער בישראל, גם כאלה שיש להם לקויות למידה וגם כאלה שיש להם הפרעות קשב.

ענת טסלר: בעצם הנקודה שלנו היא דאגה להמשך הדור הזה גם בעתיד.

ענת טסלר: אחת השאיפות הגדולות של תוכנית היל"ה היא בעצם לשקם את הנערים האלה ולשלב אותם בחברה שלנו, מבחינת תעסוקה, מבחינת יכולת לבנות את עצמם מחדש, וברגע שאנחנו לא נותנים את המענה הזה, אנחנו בעצם פוגעים גם בדור ההמשך ובדור התעסוקה שיהיה בעתיד במדינת ישראל.

ענת טסלר: נקודה שנייה שלנו שרצינו להעלות היא שמחקרים שנעשו בבתי כלא, קצת קשה להגיד את זה, הראו שבני נוער שנכנסים עקב פשעים לא בהכרח חמורים אבל נכנסים לבתי הכלא בישראל, 70% מהם מאובחנים עם לקויות למידה והפרעות קשב.

ענת טסלר: גם אותם בסופו של דבר אנחנו נצטרך לשקם, נצטרך לבנות תוכניות בתוך בתי הכלא, נצטרך לשלב אותם בשוק העבודה, נצטרך לשלב אותם חזרה בחברה, כך שכרגע, לטענתנו, הדגש חייב להיות על טיפול כמה שיותר מהיר, עוד כשהם צעירים, עוד כחלק איכשהו בתוך מערכת החינוך כשזה עדיין נחשב חוק חינוך חובה, על מנת לתת את המעטפת.

ענת טסלר: יש הרבה ציטוטים מתוך הספר של ד"ר עמֵלה עינת שעשתה את המחקר הזה, שממש מדגישים שם, הנערים האלה, שאם הם היו מקבלים את המעטפת ואת התמיכה הרגשית, החינוכית, אם מישהו מקשיב להם, מישהו מסתכל עליהם, בונים להם תוכנית עבודה טיפולית אישית, שבעצם מותאמת להם באופן הכי מיטבי, אז בעצם הם לא היו מגיעים לאן שהם הגיעו כיום.

ענת טסלר: וזה משהו שחייבים כמובן גם עליו לתת את הדעת ושוב, לטווח הארוך ולא לטווח המיידי, להחזיר אותם לשיקום כמה שיותר מהר לפני שהם מגיעים למחוזות יותר קשים ופליליים.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה לך ד"ר טסלר.

אורי ילובסקי: אני אשמח - - -

יוסף ג'בארין: כן, רציתָּ, אבל מהר.

אורי ילובסקי: אני שומע את האוצר ואת החינוך וכולם פה בעצם מדברים על התוכנית, מדברים על הילדים.

אורי ילובסקי: אני ועוד ה-8,000 ילדים, אנחנו הילדים.

אורי ילובסקי: זה לא עניין, זה מעליב שבכלל חושבים על בעיות תקציב ובעיות ביורוקרטיות ובעיות ממשלתיות, אלה ילדים, אלה ילדים שיכולים להיות של כל אחד מכם.

אורי ילובסקי: וכל מי שבזום הזה אלה יכולים להיות הילדים שלו.

אורי ילובסקי: זה מעליב שחושבים על זה בכלל.

אורי ילובסקי: זה הזוי.

יוסף ג'בארין: כן, מצב קשה, לא מתקבל על הדעת, שאומרים לתלמידים: אתם חוזרים, ולתלמידים אחרים: אתם לא חוזרים, כאילו שיש תלמידים סוג א' ותלמידים סוג ב'.

אורי ילובסקי: לאן אני אחזור, למקום שהעיפו אותי ממנו?

יוסף ג'בארין: המצב הטבעי היה צריך להיות שכולם חוזרים והמערכת תדאג לתקציבים, ולא לקשור את זה בכלל לסוגיות תקציביות.

רן שי: זה לא בני נוער תוספתיים.

אורי ילובסקי: נכון, זה חלק לכל דבר, אלה ילדים לכל דבר.

יוסף ג'בארין: חלק מן המערכת, בהחלט.

יוסף ג'בארין: הבנתי שנתנאל, רפרנט הרווחה באגף התקציבים, התחבר אלינו.

נתנאל אשרי: כן, שלום, בוקר טוב.

יוסף ג'בארין: נתנאל, כשלא היית, אולי מוחמד גם עדכן, אבל מר קמארה מן התוכנית הלאומית לנוער בסיכון הציג את הקושי התקציבי שקיים.

יוסף ג'בארין: בהערכה אנחנו מדברים על כ-30 מיליון שמסיבות לא ברורות תקועים באיזשהו מקום ולא מועברים, כדי להבטיח השלמת התוכניות שכבר מבוצעות בתוך הרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שיש לך בשורה בעניין הזה כי בעניין היל"ה עדיין אין לנו כל כך הרבה בשורות, משהו שמצער, אז לפחות אצלך אני מקווה לשמוע דברים בכיוון הנכון.

נתנאל אשרי: דבר ראשון, בוקר טוב לכולם ותודה על הדיון.

נתנאל אשרי: אנחנו נמצאים בשיח עם אנשי תוכנית 360 מאז שהתחילה הקורונה ובטח ובטח בעקבות הבעיות התקציביות שהם מעלים בתקופה.

נתנאל אשרי: שיח מקצועי מאוד מאוד מפורט, עם כל הנתונים.

נתנאל אשרי: הבעיה המרכזית שאחיה מתאר נובעת מבעיה של העברת עודפים בעקבות התקציב ההמשכי, אל התוכניות של משרד החינוך.

נתנאל אשרי: הערכת התוכנית, הערכת התקציבנית של התוכנית היא שחסרים שם כ-23.4 מיליון שקלים שלא הועברו.

נתנאל אשרי: יחד עם זאת, לצערנו, בכל התקופה ממרס ועד עכשיו, חלק מהמענים שמפעילה התוכנית הלאומית לא היו פתוחים מסיבות כאלה ואחרות, אנשים שחששו להידבק וכו'.

נתנאל אשרי: המענים האלה שלא פתוחים חוסכים כסף.

נתנאל אשרי: אנחנו מאוד מצטערים שהם לא פתוחים, היינו מעדיפים שהם יהיו פתוחים ונגישים לאוכלוסייה לאורך כל התקופה, אבל זו לא המציאות.

נתנאל אשרי: מהערכה ראשונית שעשו אנשי התוכנית עולה שנחסך בעקבות הסגירה הלא רצויה הזאת, סדר גודל של 23 מיליון שקלים, שמקבילים לחלוטין לחוסר שקיים באגפים ממשרד החינוך.

נתנאל אשרי: ההלימה הזאת בין הסכומים אמורה הייתה, לטעמנו, לפתור את מרבית הבעיות.

נתנאל אשרי: כרגע, במסגרת השיח המקצועי, אנשי 360 טוענים שלא כך הדבר, אני עוד לא הצלחתי להבין בדיוק מדוע.

נתנאל אשרי: אני חושב שזה אירוע שהוא פתיר ברמת הצוותים המקצועיים, בינינו לבינם.

יוסף ג'בארין: אחיה קמארה, תרצה להתייחס?

אחיה קמארה: כן, תודה.

אחיה קמארה: קודם כל נתנאל צודק, זה כל הזמן בדיונים, למעשה אפשר להגיד שיותר משנה יש דיונים על התקציב הזה.

אחיה קמארה: והרבה פעמים בהחלט יש פתרונות.

אחיה קמארה: הנושא הזה של המענים בזמן הקורונה, זה נכון, אני אמרתי את זה גם לפני שנתנאל נכנס, היו מענים שלא פעלו.

אחיה קמארה: אנחנו, כמשרדי ממשלה, לחצנו על ראשי הרשויות, על רשויות, על אנשי המקצוע, להפעיל את המענים.

אחיה קמארה: היום למעלה מ-80% מהמענים פועלים.

אחיה קמארה: צריך גם לזכור שאם מענה פעל באופן חלקי ואפילו אם הוא לא פעל, עדיין הוא מקבל תקציב על מה שהוא הפעיל, הוא מקבל שיפוי על כל מיני הוצאות שהיו לו, הוא מקבל תקציב על כוח אדם שהוא המשיך להעסיק וכך הלאה.

אחיה קמארה: אני לא מסכים עם נתנאל שמה שנחסך הוא 23 מיליון שקלים, העברנו לנתנאל את הנתונים.

אחיה קמארה: לטעמנו חסרים 31 מיליון, 23 בעודפים והשאר במסגרת הקיצוץ התקציבי, בשביל לתת ליישובים, ל-185 יישובים הקצאות לעוד ארבעה חודשים.

יוסף ג'בארין: אתה חש שאולי יש ויכוח קצת עובדתי יותר, לגבי עבודות שהתבצעו?

אחיה קמארה: אני לא יודע אם נתנאל כבר ראה את הנתונים ששלחנו לו.

אחיה קמארה: אני בטוח שהוא יבין שחסר לנו תקציב, לתת הקצאות לארבעה חודשי פעילות ל-185 יישובים, אין לי ספק בזה.

יוסף ג'בארין: נתי איתנו?

יאיר ילובסקי: אדוני היושב ראש, אני יכול - - -

יוסף ג'בארין: רק רגע, אם יש התייחסות מנתי.

נתנאל אשרי: כן, אני אשמח להתייחס.

יוסף ג'בארין: כפי שאתה מבין, אנחנו לא - - - להתווכח.

נתנאל אשרי: אני מבין, אני מבין, אני רוצה לשקף לכם שאנחנו עמוק עמוק במספרים ביחד עם משרד הרווחה ותוכנית 360 וההערכה לגבי החיסכון של 23 מיליון לא הגיעה ממני אלא מתקציבנית התוכנית.

נתנאל אשרי: ולכן אני סומך את ידי עליה, דווקא בגלל שעברתי על הנתונים ואלה הנתונים שאנשי התוכנית העבירו, אז כרגע המצב שמשתקף, לפחות להבנתנו, הוא לא חמור כמו שמתואר פה.

נתנאל אשרי: אני באמת מתקשה להבין איפה אי ההבנות, אם נסתמך על נתונים שהם העבירו לנו.

נתנאל אשרי: זו לא איזו בדיקה מקבילה שאנחנו עשינו בניסיון לחסוך כל שקל ושקל, זו הערכה של אנשי המקצוע בתוכנית, ולכן אני מוצא את עצמי מבולבל פה מן הטענה הזו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאפשר לעשות סדר בעניין הזה וכפי שאתה יודע, אנחנו מדברים על ילדים, נוער בסיכון, שחלקם כבר מקבלים אולי את אותה מעטפת, ואם לא יהיה המשך למענים אז בוודאי שהפגיעה בהם קשה.

יוסף ג'בארין: לכן פנייתנו אליך אולי לבדוק את הדברים שוב, לבדוק את הנתונים.

יוסף ג'בארין: מר קמארה בטח מכיר אותם מקרוב אז אם הוא מעלה את הסוגיה הזו, אני מניח שהקושי קיים ויש צורך בתקציב הזה.

יוסף ג'בארין: לכן באמת, פנייתנו אליך לבחון את הדברים מחדש ופשוט לראות איך לא פוגעים בהמשך המענים הטיפוליים המאוד חשובים הללו.

נתנאל אשרי: זה אינטרס משותף.

יוסף ג'בארין: בהחלט, בהחלט.

אחיה קמארה: אני רק רוצה להוסיף שתקציבנית התוכנית וגם התקציבן של משרד הרווחה משוכנעים שחסרים 31 מיליון שקלים בשביל לאפשר עוד ארבעה חודשי פעילות ליישובים.

יוסף ג'בארין: בסדר, אז כנראה שאת הדברים הללו אפשר לעשות באופן יותר מסודר בשיח עם רפרנט הרווחה.

יוסף ג'בארין: אני אשמח דרך הוועדה להמשיך ללוות את זה, אחרי הדיון הזה, ולראות אם נוכל להתקדם.

יוסף ג'בארין: וצריך להתקדם, כי אחרת אני מניח שתהיה כאן פגיעה שאף אחד לא רוצה בה, כפי שנתנאל בעצמו אמר.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם.

יוסף ג'בארין: ראש עירית מעלות, עדיין איתנו?

יוסף ג'בארין: ארקדי פומרנץ?

יוסף ג'בארין: ארקדי עדיין איתנו?

יוסף ג'בארין: ארקדי, אתה שומע אותנו?

יאיר ילובסקי: אדוני היושב ראש, רק בקצרה, כי אני מנהל אגף חינוך - - -

יוסף ג'בארין: בקצרה, כן, אנחנו גם חותרים לסיכום.

יאיר ילובסקי: כמנהל אגף חינוך, מילה לגבי תוכנית 360.

יאיר ילובסקי: שוב פעם, צריך להבין.

יאיר ילובסקי: זו תוכנית שמאפשרת לנו ברשויות תקציבים שהם לא גדולים, יש גם מצ'ינג של הרשות, אבל זה כן מאפשר לנו בעצם לתת איזשהו מענה, ביחד עם אותם חמישה משרדי ממשלה, לתת מענה לילדים ונוער בסיכון, כשמם כן הם.

יאיר ילובסקי: ועוד הפעם, זו פעם שניה בדיון הזה, שאנחנו נכנסים פה לדיון טכני עם אנשים של האוצר ודיונים ביורוקרטיים.

יאיר ילובסקי: ואני צריך ב-1.9 להמשיך ולהפעיל "חדרי שלווה", תוכנית שנקראת "מעגן" שבאה לתת מענה לילדים כבר בשלב הגנים, כדי למנוע מקרים יותר מורכבים שיהיו בגילאים יותר מאוחרים.

יאיר ילובסקי: ואנחנו לא יכולים להיערך ולתת את המענה.

יוסף ג'בארין: זה במסגרת התוכנית הלאומית.

יאיר ילובסקי: זה פשוט אבסורד, אני אומר את זה עוד פעם - - -

יוסף ג'בארין: התוכניות האלו הן במסגרת התוכנית הלאומית.

יאיר ילובסקי: בטח, תוכניות שאנחנו מפעילים במועצה האזורית עמק הירדן, דרך התוכנית הלאומית, עם אנשים באמת מוכשרים, שאנחנו עובדים אתם יום יום בתוכנית.

יאיר ילובסקי: והעניינים הבירוקרטיים האלה, שוב פעם, כן 30 מיליון, כן 23 מיליון – שיפתרו את זה אחת ולתמיד, יתנו לנו להיערך ולפתוח שנת לימודים כמו שצריך.

יוסף ג'בארין: בהחלט, תודה, יאיר.

יוסף ג'בארין: אבי אור, מנהל תוכנית היל"ה, איתנו?

יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע את הקול שלך.

יוסף ג'בארין: אבי?

אבי אור: אוקיי, עכשיו אני יכול לדבר.

אבי אור: רק להגיד קודם כל תודה רבה, שזו ועדה מאוד מאוד חשובה ואני מודה לך גם על ההזדמנות לדבר כאן.

אבי אור: כמנהל תוכנית היל"ה מטעם החברה למתנ"סים, אני רוצה להגיד מהי המשמעות בעצם של אי פתיחת השנה בזמן.

אבי אור: אני מדבר בזמן.

אבי אור: כי זה בגיץ וזה יגיע לבג"צ ובסופו של דבר יגידו שחייבים לפתוח ויפתחו את זה, אבל אני היום עומד בנקודה שאני חילקתי ושלחתי לכל ה-1,500 עובדי התוכנית, מכתב, שמה-1 לספטמבר הם יוצאים לחל"ת.

אבי אור: עכשיו, אילו אני מורה בתוכנית היל"ה, אני פותח את ה"דרושים" ואני רואה שמשרד החינוך, ביד השנייה, מוציא קול קורא ל-13,000 מורים.

אבי אור: אני אבא ואני, יש לי משפחה, אני הולך לעבוד בתוכנית הזו.

אבי אור: אז מה שיקרה, נניח שהתוכנית תתחיל ב-2 לספטמבר או ב-5 לספטמבר, מה שאומר מבחינתי שאני נותר בלי מורים, כי אני מוציא אותם לחל"ת, הם לא יוכלו לחזור, כי הם לא יכולים לחזור לעבודה, ואז אנחנו נשארים בעצם עם תוכנית שאין לי מורים כרגע להפעיל אותה.

אבי אור: יש פה השלכות שהן הרבה יותר מורכבות מאם ייפתח מתי ואיך.

אבי אור: כי - - - ב-1.9 יש פה מחיר מאוד מאוד כבד גם לארגון.

אבי אור: עכשיו אני רוצה להגיד מהן ההשלכות לגבי הילדים.

אבי אור: אם אני הייתי ילד, לצורך העניין, אז אולי, או שהייתי אומר:

אבי אור: אני אחזור לעבוד לצורך העניין או שאני אלך לרחוב, כי כרגע בתחום של הלימודים לא מבטיחים לי, אז אני אחפש איזושהי אלטרנטיבה אחרת.

אבי אור: אף אחד לא עומד במקום ומחכה, זה מה שאני רוצה להגיד.

אבי אור: אף אחד לא עומד במקום ומחכה.

אבי אור: התוכנית הזאת חייבת היום, היום, לקבל החלטה שהיא נפתחת, כי המורים כרגע מתחילים לחפש עבודה, וגם הילדים לא מוצאים את עצמם.

אבי אור: זה מה שיש לי להגיד.

יוסף ג'בארין: מה שאמרתי, הגיונם של הדברים היה מחייב לבוא ולומר שהתוכנית ממשיכה, נפתחת כמו לשאר התלמידים במערכת וסוגיות תקציביות הן עניין של משרד החינוך ומשרד האוצר, שימצאו את הפתרונות, אבל לא ההפך.

יוסף ג'בארין: אין שום סיבה שתלמיד שנמצא בתוכנית כזו, ירגיש שהוא סוג ב' או סוג ג' ומתייחסים אליו כאילו שהוא על תנאי בתוך המערכת.

יוסף ג'בארין: אני בהחלט מסכים איתך, אני גם מוסיף שבטח מתפתח גם עניין רגשי-טיפולי, בין המדריכים והמורים לבין התלמידים בתוך המסגרת הזו.

יוסף ג'בארין: לכן חשוב גם לשמור על הקשר דווקא בתקופה הקשה הזו, של משבר הקורונה וכל ההשלכות שלו.

יוסף ג'בארין: אני מניח ששמעת גם את דברי מר ביטון לגבי לא לפתוח את שנת הלימודים בכל השלטון המקומי, אם לא יימצאו פתרונות, אני מקווה בהקדם, לסוגיה הזו.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה אבי.

יוסף ג'בארין: קיבלתי מסמך מן המועצה לשלום הילד, אז מנהלת המועצה לשלום הילד, ורד וינדמן, ורד, אנחנו איתך.

ורד וינדמן: קודם כל תודה רבה אדוני, על קיום הדיון החשוב הזה.

ורד וינדמן: זו אכסניה כל כך הולמת לדון בה בזכויות הבסיסיות של ילדים.

ורד וינדמן: ואני מצטערת מראש על המשפט הקשה שאני עומדת להגיד, אבל באמת שאין ברירה אחרת.

ורד וינדמן: אני הקשבתי לנציג שר האוצר, הראשון שדיבר, אין מלים חוץ מלומר שמשרד האוצר לוקח פה את הילדים ואת בני הנוער כבני ערובה ומאיים, שעד שלא יתקבל תקציב מדינה ועד שלא יימצאו הפתרונות הטכניים הם לא יוכלו ללמוד, הם לא יוכלו לקבל את הזכויות הכול כך בסיסיות שלהם לחינוך, להגנה, למוגנות, לבריאות בגוף ובנפש.

ורד וינדמן: הטענה שמדובר בתוכניות תוספתיות או משלימות, לא רק שהיא שגויה מיסודה, היא מקוממת.

ורד וינדמן: מדובר פה בזכויות הכי בסיסיות, כולל כאלה שנמצאות בחוקי מדינה, ויש כאן הפרה בוטה של מה שהחוק דורש לעשות.

ורד וינדמן: ואני באמת שואלת מי בממשלה חושב שהוא יכול להצדיק החלטה כל כך מופרכת, כל כך הזויה וכל כך תלושה מהמציאות.

ורד וינדמן: במקום שכל האנשים החשובים שנמצאים כאן כחלק מהדיון וזה לא דיון ראשון גם לא שני ולא שלישי בנושא הזה, הם נאלצים באמת, למעלה מ-50 בכירים במגזר הציבורי יושבים ומסכימים בסך הכול זה עם זה, כי הדברים כל כך ברורים מאליהם, יש כאן חשיבות קריטית של תוכניות שצפויות להיסגר ובמקום שכל אותם אנשים חשובים יישבו ויבנו תוכניות חדשות, מענים חדשים לבעיות שהקורונה זימנה לנו, אתגרים חדשים שלא ידענו כמותם, אנחנו יושבים ומכלים את זמננו במאבק, כולנו, במאבק על הברור מאליו, על הקריטי, על הדחוף, על המיידי.

ורד וינדמן: אני קוראת מכאן לראש הממשלה, להתערב במשבר הזה ולהבטיח, להסתכל לבני הנוער בעיניים ולהבטיח להם היום, שגם עבורם תיפתח שנת הלימודים, שגם הם יזכו לטיפול וסיוע שהם זכאים וזקוקים לו.

ורד וינדמן: משפט אחרון, בזמן של המשבר הקורונה ישב השולחן הבין-מגזרי בתוך משרד ראש הממשלה והבין בשלבים מוקדמים באופן יחסי, שאת כל התוכניות שאנחנו דנים בהן היום, חייבים לפתוח גם כשיהיה סגר, גם כשאנחנו נמצאים בעיצומו של משבר.

ורד וינדמן: כל התוכניות לילדים בסיכון, כל התוכניות לנוער נושר, פתחו אותן והבטיחו וזה נכנס גם לחוק שמכונה "חוק הקורונה הגדול – חוק המסגרת", אז אותה ממשלה שהבינה שצריך להבטיח את התוכניות האלו זו אותה ממשלה שעכשיו מאפשרת את הסגירה.

ורד וינדמן: אני שבה וקוראת כאן לראש הממשלה לפתור את המשבר הזה היום, להבטיח ודאות ויציבות לבני הנוער, שכל כך זקוקים להן.

יוסף ג'בארין: תודה, תודה רבה גברת וידמן.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לסכם.

יוסף ג'בארין: קודם כל להודות לכל המשתתפים, לכל חבריי חברי הכנסת שהגיעו לכאן, לראשי הרשויות המקומיות.

יוסף ג'בארין: זה דיון המשך לדיונים קודמים שהיו בוועדות הכנסת, בוועדת החינוך, ועדת הכספים, ועדת מיגור הסמים ואני אומר שהגיע הזמן לפתור את הסוגיה הזו ולהבטיח את מקומם של כל הילדים על ספסלי הלימודים, לרבות במסגרת היל"ה, עם תחילת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: לכן הוועדה קובעת, זכותו של כל ילד לקבל חינוך, הן מתוקף הזכויות הבסיסיות וגם מתוקף החוק, חוק חינוך חובה.

יוסף ג'בארין: לכן הוועדה דורשת לממש את הזכות הזו של כלל התלמידים במדינה.

יוסף ג'בארין: אין תלמידים סוג א' וסוג ב' וסוג ג', כל התלמידים הם שווים וכולם צריכים להיות במערכת עם פתיחת שנת הלימודים.

יוסף ג'בארין: לכן הוועדה גם קוראת למצוא פתרון, אולי פתרון זמני של הסטת תקציבים בתוך משרד החינוך לטובת תוכנית היל"ה, על מנת לא להותיר אף ילד ללא מסגרת מתאימה.

יוסף ג'בארין: בעניין התוכנית הלאומית לנוער בסיכון, הוועדה קוראת למשרד האוצר לאשר כ-30 מיליון שקל, על מנת לאפשר המשך הפעלת התוכנית לילדים ונוער בסיכון ברשויות המקומיות, ולהבטיח את ההמשך של המסגרת הזו עד לסוף השנה, בארבעת החודשים שנותרו.

יוסף ג'בארין: הוועדה גם מבקשת ודורשת החלטות מיידיות, בכל מה שקשור לתוכנית היל"ה, כך שיובטח גם מקומם של המורים והמדריכים, עם פתיחת שנת הלימודים, שכן קיים חשש שיחזירו את התוכנית ואם יהיה עיכוב לא יהיו מורים להפעיל אותה.

יוסף ג'בארין: אגב, המורים שקיבלו הודעה שהחל מן ה-1 בספטמבר יהיו בחל"ת, הם גם אמורים להיפגע ממצב הדברים.

יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על אולי יותר מ-1,500 מורים ומדריכים, יותר מ-7,000 תלמידים.

יוסף ג'בארין: המצב כיום לא מתקבל על הדעת, נאמר כאן על ידי המשתתפים, מצב הזוי, מצב אבסורדי.

יוסף ג'בארין: אני מברך על ההתייצבות של השלטון המקומי לצד האוכלוסיות המוחלשות והזקוקות למסגרות הללו.

יוסף ג'בארין: בהחלט אין מקום לפתוח את שנת הלימודים כאשר לא כל התלמידים בתוך המערכת.

יוסף ג'בארין: פתיחת שנת הלימודים מחייבת שכולם יהיו שם, כי כולם שווים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולם ואנחנו נמשיך כמובן ללוות את הסוגיה הזו.

יוסף ג'בארין: תודה גם לכם שנכחתם אתנו.

יוסף ג'בארין: אני נועל את הישיבה.