ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 40, 2020-08-11 09:30

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אנחנו מתכנסים בהמשך לדיון אתמול על היערכות לפתיחת שנה"ל תשפ"א בחינוך המיוחד.

רם שפע: כמובן שאנחנו נמצאים בשנה מאוד מאוד מאתגרת.

רם שפע: באופן כללי, יש לנו את אתגר הקורונה.

רם שפע: בנוסף, במשרד החינוך יש לנו שר חדש ומנכ"ל חדש.

רם שפע: זה מייצר אתגר כפול למוכנות המערכת, על אחת כמה וכמה כשאנחנו מדברים על החינוך המיוחד.

רם שפע: אנחנו נמצאים בשנה מאוד דרמטית של יישום רפורמה שנידונה פה בוועדה בישיבות קודמות בכנסות הקודמות.

רם שפע: למעשה, למרות שאנחנו עוסקים בעיקר במוכנות לפתיחת השנה, ברור שאנחנו צריכים לדון גם בהמשך לשתי הפגישות שעשינו פה בפעמים הקודמות כמעקב אחר יישום הרפורמה.

רם שפע: אני מניח שזה יהיה חלק מהדיון, גם אם, שוב, תכלית הדיון היא המוכנות הספציפית לתחילת השנה.

רם שפע: תכף אגיד כמה דברים שאני מסיק מהדיונים הקודמים שלנו, אבל לפני זה הצעה לסדר של ח"כ שלמה קרעי.

רם שפע: אנחנו שמחים שאתה מתארח בוועדת חינוך.

שלמה קרעי: תודה אדוני היו"ר.

שלמה קרעי: אני בהחלט מברך על הדיון החשוב הזה של ההיערכות בחינוך המיוחד.

שלמה קרעי: אנחנו דנים בנושא כבר למעלה משנה.

שלמה קרעי: למעשה, גם בוועדת החינוך בכנסת ה-21 היה דיון בנושא הזה, וכל הזמן היו הבטחות על גבי הבטחות.

שלמה קרעי: אני מדבר על גני הילדים של החינוך המיוחד בחינוך המוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: זה בדרך כלל חינוך חרדי וערבי, אבל יש גם אחרים.

שלמה קרעי: בחינוך הזה התקציב מתוקצב באופן שערורייתי.

שלמה קרעי: מדובר בחצי מהתקציב שמקבל ילד בחינוך המיוחד הרגיל, למרות שלא מדובר כאן בלימודי ליבה או בעידוד למידה של משהו שלא לומדים בחינוך החרדי.

שלמה קרעי: אגב, הדבר הזה הוא עבירה על החוק.

שלמה קרעי: הייתה עתירה לבג"ץ מטעם בתי הספר ובג"ץ הורה למשרד החינוך והאוצר להשוות את התקצוב.

שלמה קרעי: כיוון שגני הילדים לא הצטרפו לעתירה הם לא נכנסו להנחיה של בג"ץ.

שלמה קרעי: אז נשארו גני ילדים עם הילדים הכי מסכנים.

שלמה קרעי: באמת.

שלמה קרעי: אני ביקרתי במוסדות כאלה בשנה שעברה וזה פשוט אטימות של פקידי האוצר.

שלמה קרעי: דווקא הילדים האלה שהכי זקוקים לנו כחברי כנסת ונבחרי ציבור, הם מסובבים אותנו בכחש ומרמה.

רם שפע: ממה זה נובע בבסיס?

רם שפע: אני לא מצליח להבין.

שלמה קרעי: פשוט לא מתוקצב.

שלמה קרעי: 54% מהתקציב של ילד רגיל, זה מה שמתוקצב ילד בחינוך המיוחד המוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: משרד החינוך שולח לשם ילדים רגילים, זה לא רק ילדים חרדים.

שלמה קרעי: שולחים למוסדות בכל מיני מקומות בארץ, אלו מוסדות רגילים לכל דבר.

וליד טאהא: גם בחינוך הרגיל בגילאים האלה במוכר שאינו רשמי יש אי שיוון משווע.

שלמה קרעי: לא, זה כבר לדעתי השתנה.

שלמה קרעי: בג"ץ נתן כבר הנחייה והדבר הזה תוקן.

וליד טאהא: ועדיין.

שלמה קרעי: יכול להיות.

שלמה קרעי: אני לא עקבתי אחרי זה, אבל קיבלנו התחייבות של משרד החינוך והאוצר כבר בספטמבר שזה הולך להשתנות והכל הולך להיפתר.

שלמה קרעי: אבי ניסנקורן שר המשפטים ואורית פרקש-הכהן ועוד אחרים שהיו בזמנו בדיון בוועדת הכספים בדצמבר, אמרו שתוך חודשיים הכל ייפתר והכל ייסגר.

שלמה קרעי: לא קרה שום דבר.

שלמה קרעי: אפילו התקציב המזערי שהבטיחו להם, 20 מיליון שקלים לשנת תש”פ, גם כן עכשיו אומרים להם, תקבלו אותו רק בתנאי שתוותרו על כל ההתחייבויות שלכם.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך אדוני היו"ר, אני לא רוצה להאריך בזה, אתה עם השרביט.

שלמה קרעי: אני רק מבקש שעל השולחן יהיה כאן שלא תיפתח שנת הלימודים.

שלמה קרעי: שלא ירשימו אותנו עם כיתות חדשות וכל מיני סיפורים ומצגות.

שלמה קרעי: יש פה כמה אלפי ילדים, ששת אלפים ילדים למיטב זכרוני, שמתוקצבים בחסר.

שלמה קרעי: הם לא זוכים לפעילויות, לתגבורים, לגננות הטובות שיכולות להיות להם בגלל שפקידי החינוך והאוצר אטומים בעניין הזה.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אנחנו נתייחס לזה, זה גם רשום לי מלפני.

רם שפע: אבל אני אשמח - -

שלמה קרעי: עוד דבר.

שלמה קרעי: יש כאן את דוד שרפר, הוא מוביל את המאבק הזה.

שלמה קרעי: הבנתי שנותנים לו לדבר אז אני שמח.

רם שפע: העובדה שהבנת שנותנים לו לדבר זה מכיוון שאנחנו מוקירים את הנושא.

שלמה קרעי: אני אמרתי שאני מברך.

שלמה קרעי: אני לא צריך שום דבר רם.

שלמה קרעי: אם זה ייפתר אני לא צריך להיות פה בכלל.

רם שפע: רק רציתי לוודא.

רם שפע: כל עוד נשמור על מאמץ בג"ץ אתה לא צריך שום דבר.

שלמה קרעי: זה נכון.

רם שפע: אוקי.

שלמה קרעי: לשמור עליו במקום הראוי לו.

רם שפע: לא התאפקתי.

רם שפע: לא נמשיך את זה כאן.

רם שפע: אוקיי.

רם שפע: אני רוצה להתחיל.

רם שפע: רחלי את איתנו?

רם שפע: אני רוצה להתחיל בשאלה.

רם שפע: יצא לי לשוחח בימים האחרונים עם כמה מהגופים שהיו פה איתנו בדיונים הקודמים.

רם שפע: ממה שאני מבין, ואני מקווה מאוד שאני טועה, אני אשמח לטעות, סיכמנו פה בדיונים הראשונים שתהיה פעילות מאומצת של שיתוף פעולה בין המשרד לבין הארגונים והנציגויות של כל הגופים שאמורים לבסס ביחד איתכם, את יישום הרפורמה בצורה מיטבית ולא כמו שאנחנו מרגישים שהוא קורה כיום.

רם שפע: ממה שאני מבין, יש תסכול די גדול ממי שדיבר איתי בגדול, שזה לא מעט.

רם שפע: הם מרגישים שאין שיתוף פעולה עם המשרד כמו שהם היו מצפים וכמו שאת אמרת שיהיה.

רם שפע: לפני שאני קובע את זה, אני אשמח לשמוע שאני טועה.

רם שפע: אז בבקשה בוקר טוב, אני אשמח שתתייחסי.

רחל אברמזון: אז בוקר טוב לכולם.

רחל אברמזון: אני מנהלת האגף לחינוך מיוחד.

רחל אברמזון: אני לא אדבר על טעויות, בסדר?

רחל אברמזון: אבל אני אומר שכן מאז ההתחייבות שלנו אנחנו נפגשנו עם ארגוני ההורים, פעם אחת בפורום יותר רחב של מנהלת המנהל הפדגוגי, מנהלת האגף הבכיר להכלה והשתלבות מירי נבון.

רחל אברמזון: אנחנו דסקסנו והעלנו את הסוגיות שאנחנו הולכים לטפל בהן.

רחל אברמזון: היו שותפים גם מהשלטון המקומי.

רחל אברמזון: מעבר לכך, אנחנו מקיימים דיונים מקצועיים.

רחל אברמזון: קבענו אחת לשבועיים.

רחל אברמזון: אנחנו כבר נפגשנו פעמיים עם ארגוני ההורים והנציגויות השונות.

רחל אברמזון: נפגשנו עם השלטון המקומי ואגפי החינוך.

רחל אברמזון: אנחנו ממשיכים בעבודה סדירה כדי לנסות כמה שאפשר לשתף ולהרחיב את מעגלי ההקשבה ואת התובנות כדי להגיע למקום שבו אנחנו נהיה ברורים כולנו עם ההסכמות וגם עם אי ההסכמות, שאני מניחה שיעלו.

רחל אברמזון: אז קודם כל, זה קורה, זה מתבצע.

רחל אברמזון: אנחנו לא עשינו את זה כל יום שני וחמישי, אבל בהחלט אנחנו קבענו לעצמנו אחת לשבוע, אחת לשבועיים מפגשים.

רחל אברמזון: מדברים, אגב, גם עם הפסיכולוגים, עם נציגי הפסיכולוגים בשירותים הפסיכולוגיים.

רחל אברמזון: ישנה גם קבוצה שנפגשת - -

רם שפע: ישבתם אחת לשבועיים?

רם שפע: כי אם ישבתם איתם אחת לשבועיים מהדיון הקודם אז זה שלוש או ארבע פעמים.

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: שנייה.

רחל אברמזון: אני רוצה לומר.

רחל אברמזון: בהתחלה אמרנו אחת לשבועיים.

רחל אברמזון: ראינו שזה לא מספיק לנו ואנחנו העברנו את הפגישות כמעט לאחת לשבוע.

רחל אברמזון: כך שאני יכולה לומר - -

רם שפע: רגע.

רם שפע: אני רוצה לוודא שאני מבין.

רם שפע: אם זה המצב, אני מחשב בערך את הזמנים.

רם שפע: עשינו פה דיון ראשון אני חושב בתחילת-אמצע יולי.

רם שפע: זה אומר שעם כל ארגון נפגשת בין שלוש לחמש פעמים.

רם שפע: משהו פשוט לא מסתדר לי במספרים.

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: אני אגיד - -

רם שפע: סליחה שאני נובר בזה.

רחל אברמזון: מאמצע יולי אנחנו נפגשנו שלוש פעמים.

רחל אברמזון: כן.

רחל אברמזון: שלוש או ארבע פעמים.

רם שפע: אוקי.

רם שפע: תכף נשמע את הארגונים.

רם שפע: אוקי רחלי, תודה על הפרט הזה.

רם שפע: בואו נעבור עכשיו לליבת הדיון בנוגע למוכנות של מערכת החינוך המיוחד לפתיחת שנת הלימודים - -

רחל אברמזון: אני רק ברשותך אדוני היו"ר, אם אפשר להתייחס לדברים שנאמרו קודם לכן כי הנושא - -

רם שפע: של הלא מוכר?

רם שפע: בהחלט.

רחל אברמזון: אז אני כן רוצה לומר שהוועדה במשרד אמורה להגיש בימים הקרובים את ההמלצות שלה לגבי אופן יישום השפעת המשאבים לקראת תשפ"א, וככל שיאושר תקציב המדינה, הנושא הזה יוסדר.

רחל אברמזון: אז אני רוצה לפתוח את דברי כדי להתייחס לסוגיה שהועלתה בפתח הדיון.

רם שפע: ח"כ הכנסת קרעי רוצה לשאול אותך שאלה.

שלמה קרעי: טוב, לגבי תקציב המדינה כבר הייתה התחייבות של כל חברי וועדת הכספים.

שלמה קרעי: בדיוק שלחתי אלייך אדוני יו"ר את המסמך הזה.

שלמה קרעי: בשל יו"ר הוועדה שלא יעבור תקציב מדינה אם הדבר הזה לא יוסדר.

שלמה קרעי: הבעיה שלנו שאולי גם לא יהיה תקציב.

שלמה קרעי: ואז מה?

שלמה קרעי: בגלל שאין תקציב אז לא נטפל בילדים האלה?

רחל אברמזון: אנחנו.

רחל אברמזון: .

רחל אברמזון: אז קודם כל הילדים מטופלים.

שלמה קרעי: מהתקצוב של 54 אחוז?

רחל אברמזון: אני רוצה רגע לחזור ולדייק.

רחל אברמזון: תלמיד מקבל בגין מוגבלות, אם הוא מקבל את ההקצאה, הן מהאגף לחינוך מיוחד בשיתוף כמובן עם מנהל כלכלה ותקציבים וכל השותפים שלנו לעניין, הוא מקבל את ההקצאה הזהה לתלמיד שלומד גם.

רחל אברמזון: אז ההקצאה לילד - -

שלמה קרעי: גברתי, מחלקת המחקר של הכנסת --

רחל אברמזון: אם אני מקצה שעות סיוע, אם אני מקצה שעות סייעת, הילד במוכר שאינו רשמי מקבל את אותה ההקצאה לשעות סייעת, את אותה ההקצאה לשעות טיפול ואת אותה ההקצאה לשעות הוראה מתקנת.

שלמה קרעי: גברתי, מחלקת המחקר של הכנסת קבעה במסמך רשמי שהיא הוציאה לוועדת הכספים שילד בגן ילדים במוכר שאינו רשמי מתוקצב ב-54% מתקציב של ילד ברשמי, אז בבקשה בלי סיפורים.

שלמה קרעי: יש לנו התחייבות מספטמבר 2010 של משרד החינוך והאוצר שזה מודל לתקצוב המתקצב את כל רכיבי השכר: אופק חדש לפי פרופיל אגן, שאר הנתונים ושכר הגננות במלואו.

שלמה קרעי: כל זה היה צריך לקרות כבר לפני חצי שנה ויותר מזה.

שלמה קרעי: לא לחכות לתקציב 2020 שיעבור בכנסת ה-23.

רחל אברמזון: אז אני עכשיו שוב חוזרת על דבריי ואני אדגיש ואומר כך: הוועדה שהתכנסה במשרד מגישה בימים הקרובים את המלצותיה למנכ"ל המשרד.

רחל אברמזון: הנושא הזה יוסדר לקראת תשפ"א ככל שיאושר תקציב המדינה.

רחל אברמזון: זה בעניין הזה, אוקי?

רחל אברמזון: אנחנו - -

שלמה קרעי: טוב רם, תישארו בקואליציה.

רם שפע: רק צריך להגיד ששלמה קרעי כמובן בעד תקציב ארוך טווח כי חשוב לו שהתקציב הזה יעבור.

רם שפע: אני מקווה מאוד שהוא יבין את זה בימים הקרובים, ובתקווה שאכן כשיעבור תקציב מדינה זה ייכלל.

רם שפע: אבל אני כן אגיד ברצינות שאני מסכים עם ח"כ קרעי.

רם שפע: לא באמת אמור להיות קשר בין תקציב המדינה לאישור של זה, כי האישור היה צריך להגיע מזמן.

רם שפע: ככל שאני מבין, וועדת הכספים גם מבינה את זה.

רם שפע: דיברתי על זה עם ח"כ גפני וח"כ קרעי בחודשים הקודמים, אז הטיעון הזה מבחינתנו לא תופס ואנחנו צריכים לבדוק מה אנחנו יכולים לעשות עם זה.

רם שפע: ח"כ הכנסת סאלח בבקשה.

סונדוס סאלח: יש לי עוד שאלה בקשר לתלמידים מהחינוך המיוחד שיש להם סייעת בכיתה.

סונדוס סאלח: בזמן שהם נמצאים בבית, האם הסייעת הזאת תגיע לבית?

רחל אברמזון: אני מציעה אדוני היו"ר, אנחנו העברנו מצגת של היערכות לפתיחת שנת הלימודים.

רחל אברמזון: בואו נעבור על המצגת ואחרי זה נקיים את הדיון.

רחל אברמזון: אין בעיה.

רחל אברמזון: אבל אם תחליטו.

רחל אברמזון: אז אה..

רם שפע: סליחה רחלי.

רחל אברמזון: הנושא הזה גם יעלה.

רחל אברמזון: כשאנחנו נדבר על מתווה פתיחת שנת הלימודים.

רם שפע: אז בדיוק.

רם שפע: נעשה רגע סדר.

רם שפע: הנושא הספציפי שהתחיל, נקרא לו הצעה לסדר שהעלה ח"כ קרעי, נגענו בו עכשיו ואנחנו לא שבעי רצון ממנו.

רם שפע: אני מסמן לי פה ואנחנו כמובן מכניסים את זה לפרוטוקול הדיון.

רם שפע: עכשיו אנחנו מתכנסים לנושא שלשמו הגענו לפה שזה לוודא ולבדוק את מצב המערכת לקראת פתיחת שנת הלימודים.

רם שפע: אני מזכיר שאנחנו נשמח לשמוע אחרי זה גם מהארגונים בנושא ההתארגנות המשותפת שלכם לקראת פתיחת השנה.

רם שפע: אז בבקשה, עכשיו את יכולה להציג.

רחל אברמזון: אני מעלה את המצגת?

רחל אברמזון: או שאתם מעלים את המצגת?

רחל אברמזון: אם תאפשרו לי אז אני אעלה אותה.

רחל אברמזון: יש אותה?

רם שפע: רחלי, יש פה פער אני רואה, תכף הוא ייפתר.

רם שפע: בינתיים תתחילי לך בלי שמי שבזום יראה.

רם שפע: לחברי הכנסת יש את זה בטאבלט והם רואים.

רם שפע: אז בסדר?

רם שפע: זה יטופל בעוד דקה.

רחל אברמזון: (מוצגת מצגת) אז אנחנו מדברים על נתונים.

רחל אברמזון: אנחנו בכל שנה בעצם מציגים את הצפי שלנו לשנת הלימודים תשפ"א.

רחל אברמזון: בשנת הלימודים הבאה 237,000 תלמידים נכנסים בשערי החינוך המיוחד, חלקם תלמידים משנים קודמות וחלקם תלמידים חדשים.

רחל אברמזון: מכלל אוכלוסיית התלמידים במערכת החינוך הם מהווים היום לקראת שנת הלימודים הבאה כ-12%.

רחל אברמזון: אנחנו כן רואים עלייה.

רחל אברמזון: אם אני מסתכלת לאחור במבט של ארבע השנים האחרונות, אז ישנה עלייה.

רחל אברמזון: אנחנו היינו עם 9.7%.

רחל אברמזון: עכשיו אנחנו מגיעים לקראת שנת הלימודים תש"פ עם גידול של כ 15,700 תלמידים.

רחל אברמזון: אנחנו מקבלים עלייה של 5.7% מבחינת מספר התלמידים שהיו בשנת הלימודים הקודמת אל שנת הלימודים הבאה.

רחל אברמזון: בעצם אנחנו מדברים על גידול של 15,766 תלמידים חדשים שמצטרפים לזכאות לקבלת שירותי חינוך מיוחדים.

רם שפע: מאיפה נובע הגידול?

רחל אברמזון: סליחה?

רם שפע: מאיפה נובע הגידול?

רחל אברמזון: מכל מיני תחומים.

רחל אברמזון: הוא נובע מאבחונים, מכניסה לגני הילדים, כלומר, ילדים חדשים שזו פעם ראשונה שלהם שהם נכנסים למערכת ותלמידים שתוך כדי מערך הלימודים מאובחנים ומביאים את האבחון עם האפיון של המוגבלות שלהם.

רחל אברמזון: הגידול הוא גידול משנה לשנה.

רחל אברמזון: אני יכולה לומר שבשנת הלימודים הקודמת הגידול היה, נדמה לי אם אינני טועה, כ-12 אלף תלמידים מתשע"ט לתש"פ.

רחל אברמזון: מתש"פ לתשפ"א אנחנו מדברים, ושוב אני אומרת זה צפי.

רחל אברמזון: מאוד יכול להיות שאנחנו לקראת אוקטובר נובמבר נזהה יותר ילדים בתוך המערכת.

סמי אבו שחאדה: רחלי, רחלי בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: יש לי שאלה.

רם שפע: ח"כ סמי אבו שחאדה רוצה לשאול אותך שאלה.

רחל אברמזון: כן בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לדעת בבקשה, בתוך המספר הזה האחוזים של התלמידים הערבים או החרדים או היהודים באוכלוסייה הכללית, יש משהו שהוא יותר גדול?

סמי אבו שחאדה: יש אחוזים יותר גדולים בקרב אוכלוסייה מסוימת?

סמי אבו שחאדה: או שטח גאוגרפי מסוים?

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: אני יכולה להגיד.

רחל אברמזון: אנחנו יכולים לקיים את הפילוח.

רחל אברמזון: אני יכולה לומר שאם אני מסתכלת למשל על כל האוכלוסייה הערבית, הבדואית, הדרוזית, הצ'רקסית, אנחנו רואים שכ-18 אחוז מהתלמידים שעלו לוועדות הם תלמידים מהחברה הערבית.

רחל אברמזון: אני תכף אציג את נתון מספר הוועדות ואז תראו, ואז אני –

רם שפע: אוקי.

סמי אבו שחאדה: אוקי, תודה.

רחל אברמזון: בכל אופן אנחנו מזהים בעצם שבתוך המסגרות, חבל שאני לא יכולה להראות את זה, יש לנו ככה:

רם שפע: רחלי, כולם רואים את המצגת.

רחל אברמזון: אה יופי, אוקי.

רחל אברמזון: אז אתם ראיתם את העלייה.

רחל אברמזון: אז רואים בעצם את העלייה הכללית של 15,766 תלמידים.

רחל אברמזון: אנחנו יכולים לעבור לשקף הבא שמראה לנו את התפלגות התלמידים במוסדות החינוך.

רחל אברמזון: אנחנו רואים שיש בכיתות חינוך מיוחד ובבתי הספר, 23% מתוכם כ-53,000 תלמידים נמצאים.

רחל אברמזון: אלה כיתות חינוך מיוחד בבתי ספר רגילים.

רם שפע: רחלי אני חייב לשאול אותך שאלה שמטרידה אותי מאתמול.

רם שפע: איך יכול להיות שמשרד החינוך הגיע לפה אתמול עם נתונים אחרים לגמרי?

רחל אברמזון: לא.

רחל אברמזון: לא. לא.

רחל אברמזון: אז אני רוצה רגע להסביר.

רחל אברמזון: זאת לא הייתה תקלה וזה לא היה נתון לא נכון.

רחל אברמזון: השר הציג אתמול רק את מסגרות החינוך המיוחד.

רחל אברמזון: אז בואו לא נתבלבל.

רם שפע: לא.

רם שפע: לא.

רם שפע: לא.

רחל אברמזון: כשהשר הציג 100,000 - -

רם שפע: רגע, רגע.

רם שפע: אני זוכר את המספרים.

רחל אברמזון: הוא הציג רק את מסגרות החינוך המיוחד.

רם שפע: גם אם השר הציג רק את החינוך המיוחד, המספר היה מאה אלף והוא התחלק.

רם שפע: המצגת לא מולי אבל אני זוכר, 53 ו47-.

רם שפע: עכשיו אני רואה 53 ו67-.

רחל אברמזון: אבל אתה מדבר על צפי לשנת הלימודים הבאה, אני מבקשת - -

רם שפע: אז על מה הוא דיבר?

רחל אברמזון: יש עלייה, רק שנייה.

רחל אברמזון: במסגרות החינוך המיוחד אתה רואה שבכיתות החינוך המיוחד בבתי ספר רגילים יש צפי של 67,000 תלמידים לשנת הלימודים הבאה.

רחל אברמזון: 53,851 בגנים לחינוך מיוחד ובבתי ספר לחינוך מיוחד.

רחל אברמזון: זאת האוכלוסייה שהיא פחות או יותר נמצאת בתוך המערך של מסגרות החינוך המיוחד.

רחל אברמזון: בשנת הלימודים הקודמת, לא היה דיוק לגבי כיתות החינוך המיוחד בבתי הספר, אבל פחות או יותר היו כ-120 אלף תלמידים שלמדו במסגרות החינוך המיוחד בתש"פ אותה אנחנו מסיימים השנה.

רחל אברמזון: זה היה השקף שהוצג אתמול.

רם שפע: אני לא ממשיך את זה.

רם שפע: אלו לא הנתונים שהוצגו פה אתמול.

שלמה קרעי: גם בדו"ח של מרכז המידע והמחקר של הכנסת כתוב את זה.

רם שפע: ומעבר לזה, מה שאתמול השר היה אמור להציג זה את הנתונים לשנה הבאה כי אנחנו דיברנו על מתווה להיערכות פתיחת שנה.

רם שפע: אני לא מצליח להבין את הפער הזה.

רחל אברמזון: אז אנחנו עכשיו - -

רם שפע: אז זה פער של 20,000 תלמידים.

רחל אברמזון: אז אנחנו נמצאים היום בדיון על היערכות מערכת החינוך לפתיחת שנת לימודים תשפ"א.

רם שפע: אני לא יודע אם את יודעת, זה גם היה הדיון אתמול.

רחל אברמזון: אני רוצה להמשיך.

רם שפע: אני תכף אבקש פה מהצוות שלי לבדוק את זה תוך כדי.

רם שפע: אני לא יכול לעבור על זה ככה על סדר היום.

רם שפע: תמשיכי בינתיים.

רחל אברמזון: אני רוצה רק לדייק ולומר, בשנת הלימודים תש"פ סיימנו את שנת הלימודים עם 62,000 תלמידים בכיתות חינוך מיוחד, ועם 52,000 תלמידים במסגרות חינוך מיוחד, גנים ובתי ספר.

רחל אברמזון: מה שאתם רואים נכון לרגע זה, זה הצפי לקראת האחד בספטמבר תשפ"א בהסתמך על כל הוועדות שהיו, בחירת ההורים והצפי לגידול בתוך המסגרות.

רחל אברמזון: אנחנו רואים תלמידים בשילוב מהסל המוסדי.

רחל אברמזון: אם סיימנו את שנת הלימודים הקודמת עם 132,000 תלמידים, בשנת הלימודים תשפ"א יש 135,943.

רחל אברמזון: בשילוב האישי של אותם תלמידים, שאמרנו שיש להם זכאות לסל אישי, הם היו בוועדות וחזרו חזרה מהוועדה עם הסל שלהם.

רחל אברמזון: אנחנו סיימנו את שנת הלימודים תש"פ עם 28 אלף תלמידים ובשנת הלימודים הבאה יש לנו 34,000 תלמידים.

רחל אברמזון: אז אנחנו רואים שיש גידול בתלמידי השילוב.

רחל אברמזון: אגב, אם אני מסתכלת ביחסיות, כ-58% מתלמידי החינוך המיוחד, מאותו מספר שאנחנו מציגים- 291,000, מתוכו 58% מהתלמידים נמצאים בתוך החינוך הרגיל, בתוך המסגרות הכלליות של מערכת החינוך.

רחל אברמזון: להוסיף לזה גם את כיתות החינוך המיוחד שנמצאות גם הן בתוך בתי ספר כללים רגילים.

רחל אברמזון: נעבור הלאה.

רחל אברמזון: מספר הכיתות החדשות שנפתחות בשנת הלימודים תשפ"א הינו 626.

רחל אברמזון: אלה כיתות בכל מיני מוגבלויות.

רחל אברמזון: 626 הכיתות מתפלגות באופן הבא לפי מחוזות.

רחל אברמזון: אם תעברו לשקף הבא, אנחנו רואים את ההתפלגות שלהם בתוך המחוזות.

רחל אברמזון: אני רק אציין שבמחוז ההתיישבותי אנחנו פותחים שני בתי ספר חדשים.

רחל אברמזון: אחד בית ספר לתלמידים עם אוטיזם ואחד בית ספר לתלמידים על רקע נפשי.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים במחוז תל אביב על שני בתי ספר.

רחל אברמזון: אחד בהפרעות וקשיים בהתנהגות והשני הפרעות נפשיות.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים על בית ספר נוסף, שאנחנו רואים צורך מאוד גדול באזור המרכז, לתלמידים שמגיעים עם הפרעות מאוד מאוד מאובחנות וקשות על רקע נפשי.

רחל אברמזון: מעבר לכך יש לנו תוכנית שבנינו אותה, תוכנית לחמש השנים הבאות, להגדיל את מספר הכיתות ואת מספר מרחבי הלמידה בעיקר לתלמידים עם אוטיזם כיוון ששם אנחנו רואים צורך בגידול במספר התלמידים - -

רם שפע: רחלי אני מקבל פה הערה ואני מקבל אותה.

רם שפע: בואי נעבור על הנתונים מהר כי בסוף המוכנות היא לא רק דרך נתונים אלה דרך פעולות.

רחל אברמזון: אז בואו נעבור מהר.

רחל אברמזון: אין לי בעיה.

רחל אברמזון: בשמחה.

רם שפע: במקביל ח"כ כסיף שואל אותך שאלה.

עופר כסיף: יש לי שתי שאלות.

עופר כסיף: שאלה ראשונה.

עופר כסיף: החלוקה לפי מחוזות היא חלוקה גאוגרפית חוץ מהמקרה החרדי וההתיישבותי.

עופר כסיף: עכשיו, אני רוצה לדעת האם יש פה איזושהי חפיפה.

עופר כסיף: כלומר - -

רחל אברמזון: לא, לא, לא.

עופר כסיף: שנייה, שנייה.

עופר כסיף: כשמדובר על מחוז חרדי, האם זה אומר שבעצם סתם לקחת לדוגמה, אתם מדברים - -

רחל אברמזון: בנפרד, בנפרד.

רחל אברמזון: הוא לא כלול במה שפותח מחוז צפון ברגע זה.

עופר כסיף: הבנתי.

רחל אברמזון: המחוז החרדי, הכיתות שלו ייספרו בנוסף ל-33 שנמצאות בצפון, בדרום או במרכז.

רחל אברמזון: אז זאת לא חפיפה.

עופר כסיף: אוקיי, שאלה שנייה.

רם שפע: כן, שאלה שנייה.

עופר כסיף: שאלה שנייה נוגעת לפער הגדול מאוד במספר הכיתות החדשות בין הצפון לבין המחוזות האחרים.

עופר כסיף: אני רואה שירושלים בערך יותר נמוך.

עופר כסיף: יש הרבה רעש, קשה מאוד ככה.

עופר כסיף: השאלה שלי היא מדוע יש פער כל כך גדול במספר הכיתות החדשות בצפון לשאר המקומות?

רחל אברמזון: תראו, קודם כל זה תלוי גם בגודל המחוז.

רחל אברמזון: אחד, זה שיש למחוז צפון פריסה גאוגרפית אחרת, זה עדיין לא אומר שהוא המחוז הכי גדול.

רחל אברמזון: יחד עם זאת, זה על פי הצרכים שעולים בכל מחוז.

רחל אברמזון: מאוד יכול להיות שאנחנו נראה בשנה אחת גידול במקום אחד ופחות במקום אחר, אבל כמובן שפתיחת הכיתות החדשות הן רק בהתאם לצורך.

רחל אברמזון: כל מה שמחוז מבקש הוא מקבל, חד משמעית.

רחל אברמזון: אם אנחנו נגלה תוך כדי תנועה שבמחוז צפון יידרשו עוד שלושה, ארבעה תקנים לכיתות חדשות, הם יקבלו עוד שלושה ארבעה תקנים לכיתות חדשות.

רחל אברמזון: אין שום בעיה.

רחל אברמזון: זה מה שהמחוזות מציגים בבקשות שלהם בשלב הנוכחי.

רחל אברמזון: מאוד יכול להיות שזה ישתנה, ומאוד יכול להיות שזה יישאר כך.

רחל אברמזון: אבל תלוי.

ישראל אייכלר: רציתי לשאול שאלה לגבי החינוך החרדי.

ישראל אייכלר: כשאת - -

וליד טאהא: ח"כ אייכלר מפנה אלייך שאלה.

רחל אברמזון: כן.

רחל אברמזון: כן.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: כשאתם כותבים פה חרדי, זה כולל את כל המוסדות החרדיים לחינוך מיוחד, או רק במחוז החרדי של משרד החינוך?

רחל אברמזון: לא, זה כל מוסדות החינוך המיוחד במחוז החרדי שהם כלולות במחוז החרדי.

ישראל אייכלר: דובר שיש שיוון של 40 מיליון שקלים לחינוך החרדי המיוחד.

ישראל אייכלר: את יודעת אם זה הגיע השנה?

ישראל אייכלר: שזה יהיה בתשפ"א?

רחל אברמזון: נביה נמצא איתנו ממנהל כלכלה ותקציבים, אולי נביה יכול לסייע?

רחל אברמזון: אני לא יודעת אם זה הגיע או לא הגיע.

רחל אברמזון: אבל - -

ישראל אייכלר: כי הייתה החלטה לשיווין מלא לקראת תשפ"א ואני לא רואה את זה פה.

ישראל אייכלר: אני רואה פה איזה - -

רחל אברמזון: אני לא יודעת אם אתה לא רואה.

רחל אברמזון: 109 כיתות חדשות שנפתחות כוללות את כל הבעלויות, את כל הבקשות, את כל מה שהגיש המחוז החרדי לבקשה לפתיחת כיתות.

רחל אברמזון: אין להם מסלול.

ישראל אייכלר: אז אולי מישהו כן יכול לעזור שם?

וליד טאהא: כן, נשמע בהמשך אם יש מישהו שיודע לענות על זה.

וליד טאהא: בינתיים נמשיך לח"כ יוראי שגם רוצה לשאול שאלה.

יוראי להב-הרצנו: רחלי שלום.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול שאלה לא למספרים, אלא לנושא של הדיון שזאת ההיערכות לשנת הלימודים הקרובה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול ספציפית על התלמידים בשילוב סל אישי - -

רחל אברמזון: אז רגע, בואו נתקדם עם זה.

רחל אברמזון: אין בעיה.

רחל אברמזון: בשמחה.

רחל אברמזון: אתם פשוט רציתם שנעבור מהר על ה-..

רחל אברמזון: מה הייתה השאלה?

רחל אברמזון: כי לא נמצא פה הסל האישי.

וליד טאהא: חברי הכנסת רואים את המספרים ולא צריך לבזבז יותר מידי זמן על זה.

יוראי להב-הרצנו: אז תני לי שנייה לשאול שאלה בנוגע לעניין הזה, כי זה העניין שחשוב בעיניי.

יוראי להב-הרצנו: הוא נוגע לתלמידים בשילוב סל אישי.

יוראי להב-הרצנו: לפי מה שהוצג אתמול, התכנון הוא שהקפסולה של התלמידים תהיה במשך חצי מהשבוע בבית.

יוראי להב-הרצנו: אז אני שואל מה תוקפו של הוואוצ'ר או הסל האישי שניתן בדמות הסייעת האישית לילדים המשולבים כשהם בבית?

יוראי להב-הרצנו: אתמול הוצג על ידי ההסתדרות ואת רמזת שאת תומכת בכך, שיוקמו מרכזים ייחודיים עבור התלמידים המיוחדים בשילוב המורות והסייעות.

יוראי להב-הרצנו: לא ברור אם הרעיון בכלל ישים כי מדובר בתלמידים מקפסולות שונות וכיוון שלא ברור אם יש כיתות זמינות בימים האלה.

יוראי להב-הרצנו: מלבד זאת, הפתרון הזה לא משקף בעיניי את תכלית החקיקה שחוקקה ב2018, שקובעת אינטגרציה של אותם תלמידים במערכת החינוך הרגילה, והיא מהווה את הזכות של אותו אדם לחיים שוויוניים ומלאים בתוך הקהילה שלו.

יוראי להב-הרצנו: לפיכך, מה שאני רוצה לשאול אותך בעצם, רחלי, למה לא לאפשר את מה שבוצע במהלך הגל הראשון?

יוראי להב-הרצנו: הסייעות תגענה לבתים של אותם אנשים במידה והם מוכנות ומגלות נכונות לעשות כן.

יוראי להב-הרצנו: בכך לאפשר לאותו תלמיד מיוחד להמשיך להיות בסדר היום של אותו בית הספר ואותה כיתה ולא לנתק אותו, דבר שממילא מחריף את מצבו, למול האתגרים המאוד מורכבים של הקורונה.

יוראי להב-הרצנו: למה לא לאפשר את מה שבוצע בגל הראשון ולתת אישור לסייעות להגיע לבתים של אותם ילדים ולעזור להם בלמידה המקוונת באותה מסגרת לימודית?

מיכל מנקס: סליחה, אני נציגת שלטון מקומי ואני אשמח לענות.

רחל אברמזון: כן.

רחל אברמזון: הנה מיכל נמצאת פה אז רק שנייה אחת.

רחל אברמזון: אני רק אגיד שלגבי ההתנהלות של המוקד החינוכי מבחינת ההתכווננות, ההתכווננות היא אותו הדבר.

רחל אברמזון: יחד עם זאת לעניין הסייעות, אני חושבת שגם בגל הראשון הסייעות לא הגיעו באופן עקרוני לבתי התלמידים, ולכן אני מציעה - -

יוראי להב-הרצנו: רחלי בוודאי שהן הגיעו.

רחל אברמזון: יושבת איתי מיכל מנקס, סמנכ"ל חינוך ורווחה בשלטון המקומי.

רחל אברמזון: היא זאת שאמונה על ה - -

יוראי להב-הרצנו: הבנתי ואם אני טועה אז תגידו לי.

יוראי להב-הרצנו: עובדתית אני יודע משיחות עם הורים שהסייעות הגיעו לבתים של ההורים ובעקבות כך השלטון המקומי הנחית הוראה שהדבר הזה ייפסק.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו אני אומר, החוק מ2018 הוא לא nice to have, תכליתו היא לשלב את אותם הילדים במסגרות חינוך רגילות, תוך התאמת וואוצ'ר.

יוראי להב-הרצנו: לפיכך אני רוצה לשאול מה אתם עושים, אין לי ספק שיש מצב משברי.

יוראי להב-הרצנו: איך אתם והפתרונות שאתם מייצרים מביאים את החקיקה באופן מאוזן למול המצב?

יוראי להב-הרצנו: כי במידה ואתם מנתקים את אותם תלמידים מבית הספר שבו הם משתלבים, זה לא עולה בקנה אחד עם מטרת ותכלית החקיקה שמאפשרת חיים מלאים ושווים עבור כולם.

רחל אברמזון: אז אולי תראו, אם רוצים לדלג לשלב הבא.

רחל אברמזון: המצגת הייתה מחולקת לשלושה חלקים.

רחל אברמזון: נתונים אחר כך יישום - -

וליד טאהא: רחלי, שנייה, שנייה.

רחל אברמזון: שנייה, רק אני אסביר.

רחל אברמזון: .

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: שנייה בבקשה.

רחל אברמזון: ובחלק האחרון המתווה לפתיחת שנת לימודים באחד בספטמבר על כל המערך.

רחל אברמזון: אז אם אתם רוצים, אין בעיה, בואו נעבור לחלק השלישי, נדון בו ואחר כך אם תרצו נחזור.

וליד טאהא: כן, אני מעדיף לעבור.

רחל אברמזון: אבל זה מופיע, כי אנחנו לא הורדנו את זה.

וליד טאהא: אני מעדיף לעבור לחלק השלישי.

רחל אברמזון: החלק השלישי הוא המתווה לאחד בספטמבר.

ישראל אייכלר: זה מה שחשוב עכשיו.

וליד טאהא: בבקשה.

רחל אברמזון: אז אין בעיה.

רחל אברמזון: אם אתם רוצים בואו נעבור.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: כן בבקשה.

וליד טאהא: תתחילי עם החלק השלישי בקצרה.

רחל אברמזון: עקרונות מתווה פתיחת שנת הלימודים ואז נאפשר רגע למיכל לענות כי היא מבקשת.

רחל אברמזון: אז אתם מעבירים את המצגת לחלק השלישי?

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: כן בבקשה.

רחל אברמזון: עקרונות המתווה בסדר?

רחל אברמזון: אז אנחנו מדברים על שמירה על רצף חינוכי תוך מענה באמצעות מענים מותאמים כדי לתת את ההנגשה לכל התלמידים.

רחל אברמזון: דיברנו על מוסדות חינוך רגילים, על ילדים שנמצאים בתוך מוסדות החינוך הרגילים ועל תלמידים שנמצאים במוסדות החינוך המיוחד.

רחל אברמזון: הלמידה מבחינתנו, ואני חושבת שהשר הבהיר את זה גם אתמול במצגת שלו, הלמידה במערך החינוך המיוחד מתנהלת כבשגרה במוסדות החינוך המיוחד, בגני הילדים ובבתי הספר.

רחל אברמזון: אנחנו נמצאים עם למידה במוסדות חינוך רגילים, גני ילדים ובתי ספר שיש שם ילדים שמשתלבים בתוך המערך הרגיל.

רחל אברמזון: דיברנו על זה שהתלמידים בשילוב יקבלו באופן עקרוני על פי אגפי הגיל את הלמידה שלהם, בין אם זה בשגרה ובין אם זה במצבים כאלה או אחרים.

רחל אברמזון: יהיו גם מענים מותאמים על פי מערכת אישית קבועה.

רחל אברמזון: לגבי מערך ההסעות, יופעל כבשגרה.

וליד טאהא: יש לי שאלה לגבי מערך ההסעות שיפעל כבשגרה.

וליד טאהא: אנחנו יודעים היום שיש הגבלות על נסיעה ברכבים במצב הרגיל.

וליד טאהא: מין הסתם - -

רחל אברמזון: בשלב הנוכחי - -

וליד טאהא: - - שנייה.

וליד טאהא: לא סיימתי רחלי.

רחל אברמזון: אה, סליחה.

וליד טאהא: מן הסתם, יהיו גם הגבלות על מספר הנוסעים גם בחינוך המיוחד.

וליד טאהא: לנושא הזה יש קשר ישיר לעבודה בין המשרד לבין הרשויות המקומיות.

וליד טאהא: בכל המצגת שראינו עכשיו, ודפדפתי אני במצגת בכל השקופיות, לא ראיתי שמזכירים בכלל את הרשויות המקומיות.

וליד טאהא: אז עולה השאלה, כ-30% דומני מהתלמידים זקוקים להסעה.

וליד טאהא: אם לא קבענו מראש את התנאים לביטול הסעות או בהתאם לכך גם תקצבנו את הרשויות המצב איתם יתנהל כפי שצריך?

וליד טאהא: איפה החוסר בקשר בין המשרד לרשויות המקומיות?

רחל אברמזון: אז ברשותך אני אענה.

רחל אברמזון: אתמול שר החינוך והמנכ"ל הציגו.

רחל אברמזון: אני לא חושבת שאם אתמול הוצגה מצגת כל כך ברורה וכל כך מובנת בה היה כתוב בפירוש שיש שיח עם השלטון המקומי לאורך כל הרצף, וגם שתהיה דיפרנציאציה בין רשויות במצבים כאלה ובמצבים כאלה - -

וליד טאהא: יש תוכנית לביטול הסעות לשנה הבאה רחלי?

רחל אברמזון: רק שנייה, רק שנייה.

וליד טאהא: אנחנו שמענו מה אמרו אתמול, וגם קראנו והבנו.

וליד טאהא: יש תוכנית לביטול הסעות במקרה ותמשיך להתקיים הגבלה על מספר הנוסעים גם בחינוך המיוחד?

רחל אברמזון: השר אמר אתמול באופן מפורש שיש תקציב שגויס לטובת כל המתווה במידה ויזדקקו לו, ויש גם תקציב בתוך זה - -

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא. לא.

וליד טאהא: אני מדבר על ביטול הסעות ספציפי.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לשמוע תשובה על ביטול הסעות.

רחל אברמזון: הוא התייחס גם לנושא ההסעות בחינוך המיוחד.

רחל אברמזון: נקודה.

רחל אברמזון: אני חושבת שאתמול כולנו קיבלנו תמונה רחבה לגבי העניין הזה.

רחל אברמזון: בשלב הנוכחי אין שום הגבלה באחד לספטמבר לתחילת שנת לימודים.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על הגבלות.

רחל אברמזון: אנחנו כל הזמן בקשר רציף.

רחל אברמזון: אני מציעה שתתנו למיכל לדבר כנציגת השלטון המקומי ושהיא תעלה את הסוגיות שקשורות לשיתופי הפעולה.

רחל אברמזון: כן או לא?

יוראי להב-הרצנו: רגע, אבל רחלי- -

רויטל לן כהן: אבל רק משרד החינוך הוא הרגולטור.

רויטל לן כהן: האחריות היא שלך.

רויטל לן כהן: מיכל היא בסך הכל ספקית שירות.

יוראי להב-הרצנו: שאלתי אותך, רגע שאלתי אותך- -

רחל אברמזון: מיכל היא שותפה למדיניות.

רויטל לן כהן: לא, היא ספקית שירות!

יוראי להב-הרצנו: רחלי, רחלי.

רחל אברמזון: אני מבקשת באמת, בואו נשמור על שיח מכבד.

וליד טאהא: אלף יש שיח מכבד.

וליד טאהא: חברי הכנסת שואלים.

רחל אברמזון: אבל למה ההתפרצות הזאת?

יוראי להב-הרצנו: אבל היא לא ענתה לי.

וליד טאהא: בבקשה יוראי.

יוראי להב-הרצנו: תודה ווליד.

יוראי להב-הרצנו: רחלי לא ענית לי על השאלה.

יוראי להב-הרצנו: להבנתך, מה הפתרון?

יוראי להב-הרצנו: כי אני ישבתי בישיבה עם שר החינוך אתמול לאורכה ולרוחבה עד הדקה האחרונה ולא הבנתי.

רחל אברמזון: בשקף הבא זה מוצג.

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: לא.

יוראי להב-הרצנו: די עם השקפים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול אותך שאלה ואני מבקש שתעני לי, כי אני כנראה לא מבין משקפים.

רחל אברמזון: נו.

יוראי להב-הרצנו: הפתרון שלכם לשלושה ימים שהתלמידים המשולבים בבית שלהם, מה הפתרון שלכם מבחינת הסל האישי שאמור להינתן להם?

רחל אברמזון: אמרנו שיש כל מיני מצבים בסדר?

רחל אברמזון: אחד אם תעבירו את השקף, אז אני אראה את המענים המותאמים.

רחל אברמזון: אחד, בשקף הבא- -

וליד טאהא: אבל מדובר רחלי בשאלות שהן לא מצריכות שקפים.

רחל אברמזון: לא, זה עוד לא פה.

רחל אברמזון: זהו.

רחל אברמזון: יופי.

רחל אברמזון: קודם כל הילדים יכולים להגיע בכל יום נתון למסגרת החינוכית.

רחל אברמזון: ואמרנו--

יוראי להב-הרצנו: מה זאת אומרת?

רחל אברמזון: מסגרת חינוכית זה בית הספר.

רחל אברמזון: מבחינתנו גם התלמידים שלומדים בשילוב יכולים - -

וליד טאהא: הוא מדבר על המשולבים.

רחל אברמזון: אני מדברת על הלמידה המותאמת לתלמיד בשילוב.

יוראי להב-הרצנו: אוקי.

רחל אברמזון: בית הספר.

רחל אברמזון: הרי הלמידה המותאמת היא יומיים בבית, יומיים בבית הספר ועוד ארבעה ימים בבית או שלושה ימים בבית.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

רחל אברמזון: אז אנחנו אומרים שבית הספר פתוח כל הזמן.

רחל אברמזון: לכן, התלמידים יכולים להגיע בכל יום במהלך השבוע לבית הספר.

רחל אברמזון: - -

וליד טאהא: אבל לשלב אותו עם מי?

וליד טאהא: התלמידים יגיעו יומיים לבית הספר, הוא יגיע שלושה ימים.

וליד טאהא: לשלב אותו עם מי?

יוראי להב-הרצנו: בדיוק.

רחל אברמזון: הילד מגיע, זה ילד שמגיע ובדרך כלל נמצאת סייעת אבל לא תמיד, אני חייבת להגיד.

רחל אברמזון: מתוך 28,000 תלמידים שהיו עד היום, לא כולם מקבלים את הסייעת, אז בואו.

רחל אברמזון: הזכאות היא לחלק מהתלמידים.

רחל אברמזון: אבל אותם תלמידים שיש להם זכאות לליווי על ידי סייעת, הסייעת יכולה לחכות להם והיא תהיה במוסד החינוכי.

רחל אברמזון: הם יכולים להצטרף מהמוסד החינוכי.

רחל אברמזון: - -

וליד טאהא: הם בדרך משתלבים עם תלמידים ולא עם סייעת.

וליד טאהא: בסדר?

וליד טאהא: תודה רבה רחלי בשלב הזה.

וליד טאהא: אנחנו נעבור ל - -

ישראל אייכלר: אדוני היו"ר לא קיבלתי עדיין תשובה לשאלה מאוד מכרעת.

וליד טאהא: יש עוד שאלות שלא - -

רחל אברמזון: אבל אני רוצה לענות על המוקד החינוכי.

וליד טאהא: אנחנו נשמע את מיכל מנקס ממרכז השלטון המקומי ואז נשאל שאלות.

וליד טאהא: מיכל שומעת?

וליד טאהא: לא שומעים אותך.

מיכל מנקס: תודה רבה.

מיכל מנקס: אני אתעלם מהערות הביניים ומהשמות שאני לא לוקחת באופן אישי.

מיכל מנקס: עם כל הכבוד מרכז השלטון המקומי הוא הזרוע הביצועית - -

וליד טאהא: ותתמקדי גם מיכל בקטע של ההסעות וביטול ההסעות.

מיכל מנקס: ההסעות, כמובן.

מיכל מנקס: אז אני שמה בצד את ההערות, אני רוצה להתמקד בשני דברים.

מיכל מנקס: בראש ובראשונה לומר ששיתוף הפעולה בין השלטון המקומי עם משרד החינוך ועם בעלי התפקידים ברשויות הוא הדוק.

מיכל מנקס: אנחנו לא תמיד מסכימים על כל הדברים, אבל אנחנו בהחלט עובדים על הדברים יחד.

מיכל מנקס: זאת על מנת לפתוח.

מיכל מנקס: הדבר שקשור בהסעות - ככל שהסתיימה שנת הלימודים, מתווה ההסעות היה כרגיל למעט הספסל שמאחורי הנהג.

מיכל מנקס: בצורה הזו אנחנו יכולים להמשיך ולהסיע את התלמידים בשגרה.

מיכל מנקס: ככל שישתנו הנחיות משרד הבריאות, והן לא תלויות במי מאיתנו, וככל שצריך יהיה לפצל הסעות, ברור שהתקציבים יצטרכו לבוא יחד עם ההחלטה אחרת לא ניתן יהיה להסיע את התלמידים לא רק בגלל התקציבים, אלא בגלל היעדר ומחסור ברכבים אצל הזכיינים.

מיכל מנקס: אז אנחנו מקווים שלא ישתנו ההנחיות, ואנחנו מקווים שנוכל להמשיך.

וליד טאהא: לא, אנחנו מקווים.

וליד טאהא: אבל אם בכל זאת ישתנו ההנחיות אנחנו לא ערוכים.

מיכל מנקס: לא, אין פה עניין פה של להיערך.

מיכל מנקס: ההיערכות היחידה היא תקציב.

וליד טאהא: למה?

וליד טאהא: תקציבית לא צריך להיערך?

מיכל מנקס: צריך להיערך, אני לא חלילה מזלזלת.

מיכל מנקס: זה המון עבודה.

מיכל מנקס: עשינו את זה בעבר, עשינו את זה במהלך הקורונה בתחילת הדרך.

מיכל מנקס: ככל שצריך הילדים המוסעים של החינוך המיוחד בעדיפות הטיפול של כולנו ולכן נעשה את כל מה שצריך ככל הניתן.

מיכל מנקס: יכול להיות שיהיה מצבים שבהם לא תהיה הסעה.

וליד טאהא: אוקי.

וליד טאהא: טוב, מיכל.

וליד טאהא: במתווה הכללי, איפה את מוצאת את הרשויות המקומיות?

וליד טאהא: אני למשל התאמצתי ומצאתי מעט מאוד זכר של רשויות מקומיות.

וליד טאהא: אז בואי שימי אותנו בתמונה.

מיכל מנקס: לא, לא הבנתי מה חיפשת ולא מצאת.

מיכל מנקס: אבל אני רוצה להתייחס לשאלות שעלו וגם למה שרחלי ניסתה לומר.

מיכל מנקס: ילדי השילוב - -

יוראי להב-הרצנו: מיכל, ברשותך אני אשמח לשאול שאלה.

וליד טאהא: ח"כ יוראי מבקש לשאול שאלה.

יוראי להב-הרצנו: קודם כל תודה רבה על הדברים, אף אחד לא חושב שאת קבלנית ולכן הנוכחות שלך מאוד חשובה.

מיכל מנקס: אני פשוט קוראת בצ'אט את הדברים, זה הכל.

יוראי להב-הרצנו: ותודה רבה על הימצאותך.

יוראי להב-הרצנו: אני כן רוצה לשאול אותך שאלה, כי להבנתי השלטון המקומי הוא זה שמעסיק את הסייעות ואמור לממש את חוק השילוב מ2018.

יוראי להב-הרצנו: להבנתי, אתם מסרבים לאפשר לסייעות להגיע לבתים של התלמידים ולממש את תכלית החקיקה שקובעת שילוב של אותם תלמידים כחלק ממערכת החינוך באותן כיתות.

יוראי להב-הרצנו: שאר התלמידים שהם לא תלמידי שילוב ממשיכים לקבל הוראה באמצעות הזום.

יוראי להב-הרצנו: למה לא לאפשר לסייעות במידת האפשר להגיע ולאפשר לתלמידים המשולבים?

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן שהחל מכיתה ד' התלמידים פשוט ינותקו.

יוראי להב-הרצנו: חשוב להבין כי אני מדבר עם הורים ואני מכיר את המצוקה.

יוראי להב-הרצנו: הניתוק הזה של הקורונה מחריף את המצב שלהם.

יוראי להב-הרצנו: ואנחנו צריכים לצמצם אותו כמה שאפשר.

מיכל מנקס: חבר הכנסת אני אשמח לענות.

מיכל מנקס: נמצא גם גיל בר-טל יו"ר הסתדרות המעוף גם הוא יוכל להגיב, אבל אני אשמח לענות ואני אענה כמורה.

מיכל מנקס: אני בעברי הייתי מורה, מחנכת כיתה ומורת שילוב.

מיכל מנקס: היו בכיתתי 42 תלמידים, זה מתוך תפיסת עולם.

מיכל מנקס: זאת כדי להסביר שאני מכירה גם את העבודה וגם את החוק.

מיכל מנקס: חוק השילוב בעצם מזכה ילד, שוועדה מצאה אותו זכאי על פי פרמטרים, לסייעת שתתווך למידה, שתסייע בשילוב חברתי ולעיתים לסייע לו בהתמצאות במרחב ובהתארגנות פיזית.

מיכל מנקס: אנחנו לא מונעים מהסייעת לעשות את תפקידה, אבל אני רוצה לחדד מהו תפקידה.

מיכל מנקס: תפקידה מתחיל ונגמר בדרישות התפקיד.

מיכל מנקס: הכישורים שנדרשים לסייעת הם 12 שנות לימוד.

מיכל מנקס: ופה אני רוצה להבהיר, הסייעת לא הוכשרה ללמד, להורות ולא לטפל, להבדיל מאנשים רבים אחרים שמתלווים ומסייעים לו.

מיכל מנקס: בנוגע לתיווך למידה, הסייעת מקבלת הנחיות מהמורה שעובדת לצידה עם הילד, בין אם ברמה הפרטנית ובין אם בקבוצה קטנה או בכיתה הגדולה.

מיכל מנקס: אני לא רואה פה איזושהי בעיה במתווה הלמידה שכן ככל שהילד שייך לכיתת חינוך רגילה בה הוא משולב, יש לו מערכת שעות עם הכיתה.

מיכל מנקס: אני רוצה לקוות שאנחנו לא הולכים לשים פה סטיגמה - -

יוראי להב-הרצנו: אבל מיכל, שלושה ימים.

יוראי להב-הרצנו: .

יוראי להב-הרצנו: - -

מיכל מנקס: שנייה אני מגיעה לזה.

וליד טאהא: חבר הכנסת מתכוון לימים שהתלמידים לא מגיעים לבית הספר.

מיכל מנקס: אני עכשיו מגיעה לנקודה.

מיכל מנקס: אני רוצה לקוות שלא כל הילדים מתקשים בלמידה מרחוק.

מיכל מנקס: בואו לא נשים סטיגמה - -

וליד טאהא: לא צריך לקוות.

וליד טאהא: אנחנו יודעים שיש עשרות אלפי ילדים שאין להם אפשרות ללמוד מרחוק.

וליד טאהא: לא צריך לקוות, אנחנו יודעים.

יוראי להב-הרצנו: זאת הסיטואציה מיכל.

מיכל מנקס: כבוד היו"ר אין עשרות אלפי ילדים היות ואנחנו - -

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: יש עשרות אלפי ילדים ואת לא צריכה לקבוע שאין.

וליד טאהא: אוקיי בסדר.

וליד טאהא: בשלב הזה אני רוצה להודות לך מיכל.

מיכל מנקס: רגע, אבל אני עוד לא סיימתי.

מיכל מנקס: לא סיימתי.

מיכל מנקס: אני רוצה לומר.

מיכל מנקס: - -

וליד טאהא: בדיונים האלה, אנחנו אמורים להתרחק מההיבט האישי ולדבר מקצועית.

וליד טאהא: אנחנו עוקבים אחר הנושא הזה יום יום.

וליד טאהא: אנחנו יודעים בוודאות על קיום של עשרות אלפי ילדים שאין להם אפשרות ללמידה מרחוק, אפשר גם לציין את המקומות.

וליד טאהא: אין פה ענייניים אישיים.

מיכל מנקס: אבל, דקה.

מיכל מנקס: יש ילדים שהם לא יכולים ללמוד מרחוק כי אין להם מכשירי קצה או אין להם אינטרנט ביישוב.

מיכל מנקס: אתה צודק.

מיכל מנקס: אני רוצה - -

יוראי להב-הרצנו: אבל למה יש לכם בעיה שאותן סייעות שעושות עבודה קשה יגיעו לבתים?

מיכל מנקס: אני אסביר.

מיכל מנקס: משום שלהבדיל מהקורונה בשלב ששם לא יכולנו להגיע לבתי הספר, מבחינת התלמידים בית הספר פתוח.

מיכל מנקס: הילד יכול להגיע לבית הספר, הסייעת תחכה לו בבית הספר - -

וליד טאהא: זאת אומרת שאת מציעה שהוא בכל זאת יגיע לבית הספר בימים שהילדים האחרים לא מגיעים ביחד עם הסייעת?

מיכל מנקס: בדיוק.

מיכל מנקס: למה שלא יגיע?

מיכל מנקס: הסייעת תחכה לו בבית הספר, היא תעזור לו ללמוד מרחוק כמו שאר התלמידים.

מיכל מנקס: מה הבעיה?

וליד טאהא: אוקי, אין בעיה.

יוראי להב-הרצנו: אבל מה הוא יילמד?

וליד טאהא: עוד פעם מה הבעיה?

וליד טאהא: הבעיה שלא כל התלמידים יש להם את האפשרות.

וליד טאהא: אוקי בסדר.

מיכל מנקס: מה אין להם את האפשרות להגיע לבית הספר?

מיכל מנקס: למה הוא לא יכול להגיע לבית הספר?

וליד טאהא: לא, ללמוד מרחוק.

יוראי להב-הרצנו: מה הוא ילמד אבל?

וליד טאהא: בשלב הזה אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: אנחנו נעבור לעו"ד רויטל לן כהן מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

וליד טאהא: אנחנו נחזור אלייך בהמשך תודה.

ישראל אייכלר: אדוני היו"ר אני שאלתי שאלה שנוגעת לכל מערכת החינוך החרדי בחינוך המיוחד כשהחוק קובע שהוא צריך להיות שוויוני בין מוכשר לבין רגיל.

ישראל אייכלר: מדובר פה באפליה שדוברה רבות בכל ועדות הכנסת והייתה הבטחה והתחייבות שבשנת תש”פ - -

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: של משרד החינוך!

ישראל אייכלר: - של משרד החינוך יהיה תקצוב שוויוני - -

קטי קטרין שטרית: בוועדת כספים הצבענו בעד כדי - -

וליד טאהא: רחלי צריכה לתת תשובה - -

רחל אברמזון: אם אינני טועה.

קטי קטרין שטרית: משרד החינוך!

וליד טאהא: דרך אגב זה לא המקרה היחידי שאין בו שיוון משווע בין ילדים במדינת ישראל.

רחל אברמזון: אני רק רוצה - -

קטי קטרין שטרית: אדוני היו"ר הם הבטיחו!

קטי קטרין שטרית: אנחנו העברנו בכנסת ה-21 תקציבים.

רחל אברמזון: לגבי המחוז החרדי אני מבינה - -

וליד טאהא: רחלי בבקשה תתני תשובה לח"כ בנקודה הספציפית הזאת.

קטי קטרין שטרית: לא נראה לי שהיא שומעת אותך.

וליד טאהא: רחל את לא שומעת אותנו.

וליד טאהא: את איתנו?

רחל אברמזון: אני מנסה רגע להגיד משהו.

קטי קטרין שטרית: רגע, אבל אנחנו מתייחסים למשהו אחר.

וליד טאהא: שמעת את ההערה של חבר הכנסת אייכלר?

ישראל אייכלר: זאת השאלה, שאלתי על החינוך המיוחד.

רחל אברמזון: על החינוך המיוחד גם יהיה שם.

קטי קטרין שטרית: לא כולם חרדים! יש גם זרם שהוא לא חרדי שהוא מוכר שאינו רשמי או במגזר הערבי או שזה במגזר החרדלי יותר.

קטי קטרין שטרית: למה את אומרת חרדי?

קטי קטרין שטרית: לא הכל חרדי!

וליד טאהא: יכול להיות שכדאי שתבקשי תשובה ממישהו במשרד.

וליד טאהא: לא צריך לחזור על מילים שכבר נאמרו.

וליד טאהא: אנחנו מצפים לתשובה ממך בנקודה הספציפית הזאתי.

וליד טאהא: בינתיים אנחנו נותנים לחבר הכנסת סמי אבו- שחאדה להפנות אלייך שאלה.

רויטל לן כהן: אדוני נתת לי רשות דיבור, זאת רויטל לן כהן.

סמי אבו שחאדה: רחלי בוקר טוב, אני מרגיש, בטח כמוך, שיש קצת בלגאן היום בישיבה כי אנחנו מקבלים תשובות שהן מבחינתנו קצת בעיתיות רחלי.

סמי אבו שחאדה: את אומרת לנו או שהתשובות היו במצגת של אתמול, או שהתשובות יהיו בישיבות העתיד.

סמי אבו שחאדה: אני שואל מהי מטרת הישיבה היום?

סמי אבו שחאדה: כדי שאני אבין על מה.

סמי אבו שחאדה: אם את כל התשובות קיבלו אתמול ומה שאין לך תשובות נקבל בעתיד?

רחל אברמזון: ממש לא.

רחל אברמזון: אני אשמח רגע להבהיר.

רחל אברמזון: אנחנו נערכים בכל שנה להציג את ההערכות החינוך המיוחד לשנת הלימודים הבאה.

רחל אברמזון: אמרתי בתחילת הדברים שהמצגת הזאת מחולקת לשלושה חלקים.

רחל אברמזון: החלק הראשון הוא רק נתונים, החלק השני הוא יישום החוק כי עברנו ואנחנו מתחילים בשנת הלימודים תשפ"א ליישם גם את מה שעברנו בתהליך הזה, אחר כך החלק השלישי על עקרונות המתווה- איך הולכת להיפתח שנת הלימודים תשפ"א.

רחל אברמזון: אין לי בעיה, הכל כתוב כאן ובדיוק בגלל זה אנחנו נערכנו בצורה נורא מסודרת.

רחל אברמזון: אבל, מה שתחליטו.

רחל אברמזון: אני יכולה לענות על שאלה ושאלה ולרוץ מדבר לדבר.

רחל אברמזון: תחליטו.

רחל אברמזון: אם תתנו - -

וליד טאהא: רחלי, רחלי, אנחנו ראינו את מה שכתוב ואנחנו מבינים גם את מה שכתוב ובכל זאת אנחנו מעלים שאלות.

וליד טאהא: מה שכתוב לא עונה לכל השאלות.

וליד טאהא: טוב בסדר, תודה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: אני רוצה לשמוע את ההורים.

קטי קטרין שטרית: אדוני היו"ר זאת סוגיה שהיא מאוד מאוד חשובה.

וליד טאהא: כן, גם דיברנו עליה לפני שנכנסת ועדיין אין תשובה.

קטי קטרין שטרית: לא אז אולי מאגף התקציבים.

וליד טאהא: אולי נקבל עוד מעט תשובה לגביה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היו"ר מדובר בזרם מאוד גדול של ילדים שלא מטופל.

קטי קטרין שטרית: יש במדינה רפורמה והיא לא חלה עליהם.

קטי קטרין שטרית: בתי הספר היסודיים הלכו לבג"ץ וזכו.

קטי קטרין שטרית: הם זכו ולהם יש.

וליד טאהא: נכון.

קטי קטרין שטרית: גני הילדים לא מטופלים, אין כלום.

קטי קטרין שטרית: אנחנו בכנסת ה-21 הסכמנו להעביר בהמלצתם של אגף התקציבים וגם אגף הגזברות במשרד החינוך, הסכמנו להרים ידיים ולא לעכב שום דבר, ממש כמו היום לפני שנה.

קטי קטרין שטרית: הסכמנו להעביר את הכל.

קטי קטרין שטרית: הבטיחו לנו, אנחנו מבטיחים לכם ששנת הלימודים הבאה תפתח וכל תלמידי החינוך המיוחד יקבלו מענה שווה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו, שימו לב, אנחנו לא מדברים על קצפת.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על תלמידי החינוך המיוחד.

קטי קטרין שטרית: גננת בחינוך המיוחד במגזר החרדי או הערבי מקבלת 70 אחוז שכר.

קטי קטרין שטרית: לעומתה, אם היא עוברת כביש לגן שהוא גן ציבורי, ממלכתי או ממלכתי דתי לא משנה, היא מקבלת 100 אחוז.

קטי קטרין שטרית: כבר אנחנו מתחילים באי- שוויוניות שהיא אי-שוויוניות זועקת לשמיים.

קטי קטרין שטרית: אני כבר לא מדברת על כל הדברים הנלווים ומה שהילדים צריכים לקבל.

קטי קטרין שטרית: זה כבר...--

ישראל אייכלר: זה ממש חצי.

ישראל אייכלר: 54% מקבלים.

קטי קטרין שטרית: שתבין, אלו הנתונים ולנו הבטיחו.

וליד טאהא: חבר הכנסת קרעי התחיל את הישיבה בבוקר בדיוק בנושא הזה.

וליד טאהא: את צודקת.

וליד טאהא: עוד לא התקבלה תשובה משכנעת.

וליד טאהא: אם יהיה תקציב ואם לא יהיה תקציב אז אי השוויון ימשיך להתקיים.

קטי קטרין שטרית: הללויה, עכשיו אנחנו באם יהיה תקציב.

וליד טאהא: אבל אנחנו מקווים לתיקון בסוגיה הזאת.

וליד טאהא: אני חוזר לעו"ד רויטל לן כהן.

וליד טאהא: את איתנו?

רויטל לן כהן: כן, אני אתכם תודה רבה.

וליד טאהא: בבקשה.

רויטל לן כהן: אני רוצה להתייחס לנושא המשלבות, לנושא הוועדות שעדיין מתקיימות וחלקן לא יסתיימו גם אחרי ספטמבר וגם לנושא התלמידים החולים בביתם.

רויטל לן כהן: לגבי הנושא של התלמידים המשולבים, הפתרון הקל עבור מרכז השלטון המקומי זה להשתמש במשלבים ובמשלבות לצרכים החדשים שנוצרו שקשורים לכך שהכיתות פוצלו, אבל התלמידים המשולבים הם תלמידים שמשויכים לחינוך הרגיל וכל ניסיון להביא אותם לבית הספר כדי ללמוד הוא אפליה בניגוד לחבריהם שלומדים מהבית, וב', הוא גם לא הגיוני.

רויטל לן כהן: אם היה מספיק מקום לילד להגיע, לשבת בכיתה עם המשלבת, אז גם הכיתה שלו יכלה להגיע.

רויטל לן כהן: העובדה שהכיתה נמצאת בבית זה כי אין אפשרות שהם יגיעו.

רויטל לן כהן: לכן, האמירות האלה כאילו לכל ילד משולב תהיה כיתה היא לא הגיונית כי בכל כיתה יש ילד משולב.

רויטל לן כהן: אם לכל ילד יש אז גם לכל כיתה יש מקום.

מיכל מנקס: רויטל, בואי - -

וליד טאהא: ומה את אומרת על ההצעה שבכל זאת יגיע למוסד החינוכי יחד עם הסייעת שלו כששאר העמיתים שלו הם בבית.

רויטל לן כהן: סליחה?

וליד טאהא: אני שואל, מה תגידי על ההצעה שעלתה קודם שבכל זאת הילדים המשולבים יגיעו לבתי הספר עם הסייעות שלהם למרות שהעמיתים שלהם נמצאים בבתים.

רויטל לן כהן: אז אמרתי, קודם כל אנחנו מדברים על אפליה בניגוד לחוק שיוון זכויות לאנשים עם מוגבלויות וגם לצורך העניין בחוק החינוך המיוחד מדברים על הזכות של הילד ללמוד בצורה שוויונית.

רויטל לן כהן: כל ניסיון להביא את הילדים שלנו לבית הספר הוא גם אפליה וגם לא הגיוני מאחר וכמו שאמרתי אין מספיק כיתות.

רויטל לן כהן: אם היו כיתות הרי כל הכיתה יכלה להגיע.

רויטל לן כהן: הניסיון להגיד, אוקי, אז אם הם לא ילמדו בכיתה אז הם יבואו למרכז עירוני.

רויטל לן כהן: זה בפועל לפגוע בזכות שלהם לשילוב ולהפוך אותם דה פקטו לחינוך מיוחד.

רויטל לן כהן: עכשיו משרד הבריאות נתן אישור לסייעות להגיע כמו שצוותים יכולים להגיע לבתים של תלמידים חולים ואין עם זה בעיה.

רויטל לן כהן: בפועל להגיד שרק לתלמידים המשולבים לא יתאפשר לסייעת להגיע הביתה, זאת אפליה מדרג שני ביחס לילדים שכן קיבלו אישור.

רויטל לן כהן: ומה שקורה בשורה התחתונה זה הניסיון של הרשויות המקומיות להשתמש בסייעות ובסייעים של הילדים שלנו כדי למלא את החוסרים שלהם בגלל הפיצול של הכיתות.

מיכל מנקס: זאת הכפשה.

מיכל מנקס: תחזרי בך, זאת הכפשה.

וליד טאהא: אני מבקש לאפשר להמשיך.

וליד טאהא: לא צריכה לבקש לחזור מכלום.

רויטל לן כהן: העובדה שפועל הסתדרות המעוף משתפת עם זה פעולה זאת פוליטיקה כי אין שום סיבה.

רויטל לן כהן: הסייעות עצמן משיחות שאנחנו מנהלים עם התארגנות הסייעות, לא מתנגדות להגיע לבתים של הילדים שלנו.

רויטל לן כהן: גם הטענה שהן כביכול יצטרכו לנסוע להמון בתים היא לא הגיונית, הרי ילד משולב לומד באזור הרישום של בית הספר.

רויטל לן כהן: אם היא יכולה להגיע לבית הספר, היא יכולה להגיע אליו הביתה.

רויטל לן כהן: משרד הבריאות, אני חוזרת ואומרת, נתן אישור לסייעות להגיע לבתים.

רויטל לן כהן: בית הוא לא בית עסק, הוא לא צריך תו סגול.

רויטל לן כהן: אם מה שאתם רוצים זה ערובה על הבריאות שלהם.

רויטל לן כהן: אז כמו שאני ממלאת תצהיר לילדים שלי שהולכים לבית הספר, אפשר למלא תצהיר על היכולת שלהם לעבוד בתוך הבית בתנאים מיטביים.

רויטל לן כהן: כל דבר אחר זאת אפליה.

רויטל לן כהן: לגבי תלמידים חולים, משרד החינוך הצהיר שיש מתווה במעבר מהקבלן לשירות הפנימי.

רויטל לן כהן: בפועל לא נעשה כלום.

רויטל לן כהן: כולל שהמורים שלהם עדיין לא מועסקים דרך משרד החינוך.

רויטל לן כהן: וועדות רבות עדיין לא הסתיימו, חלקן כבר הודיעו להורים שבגלל עומסים הן לא יסתיימו עד ספטמבר.

רויטל לן כהן: הסיבה לזה היא כפולה.

רויטל לן כהן: אחד, המחוזות לא התחילו וועדות השגה כנדרש בחוק תוך שלושה שבועות- -

וליד טאהא: תקצרי בבקשה, אנחנו צריכים לעבור הלאה.

רויטל לן כהן: מרגע הגשת הבקשה כי חלק מהבקשות הוגשו כבר במאי.

רויטל לן כהן: והדבר השני זה כיוון שההתנהלות של וועדות הזכאות הייתה לקויה ומאוד בעייתית, עכשיו נאלצים לעשות כמות אדירה של ועדות זכאות.

רויטל לן כהן: הדבר הזה פוגע גם ביכולת של הרשויות המקומיות להיערך, הן מבחינת שיבוץ והן מבחינת סייעות אם מדובר בילד שיבחר בשילוב.

רויטל לן כהן: כי כבר עכשיו שבועיים וחצי לפני תחילת שנת הלימודים למצוא סייעות כשכבר עכשיו אנחנו יודעים שצריך כמות מאוד גדולה ואפילו לא התחילו לחפש היא בלתי אפשרית.

רויטל לן כהן: נקודה.

רויטל לן כהן: אלה ילדים שבראשון לספטמבר לא תהיה עבורם לא סייעת ולא שיבוץ.

רויטל לן כהן: ואני אומרת שוב, חייבים לדבר גם על התלמידים החולים כי אין להם כרגע שום הסדר למעבר מהקבלן למשרד החינוך.

וליד טאהא: תודה רבה עו"ד רויטל בשלב הזה.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לעבור לגלית ודרמן מנהלת אגף בכיר לבקרת הון אנושי ברשויות משרד הפנים.

וליד טאהא: את איתנו?

וליד טאהא: עד שנסדר את הבעיה אנחנו נעבור לגיל בר-טל מהסתדרות המעוף.

וליד טאהא: שומע אותנו?

מר גיל בר-טל: כן אדוני, תודה רבה.

וליד טאהא: בבקשה.

מר גיל בר-טל: אנחנו בעד התלמידים ואנחנו רוצים לעזור לך רויטל אבל את לא שמה לב.

מר גיל בר-טל: יש הרבה תלמידים שאין להם אפשרות להתחבר לאינטרנט, אין להם מחשב, אין להם מצלמה, הסייעת תצטרך להיות בייביסיטר.

מר גיל בר-טל: יש צורך להיערך אי אפשר פשוט לשלוח את היד.

רויטל לן כהן: אני מבקשת שלא תקראו לה בייביסיטר, זה מעליב.

מר גיל בר-טל: לא, רגע..

מר גיל בר-טל: אל תעלבי.

מר גיל בר-טל: תנסי להיות עניינית.

מר גיל בר-טל: במקום שאין אפשרות להתחבר לאינטרנט – כי אין אינטרנט, כי אין מחשב, יש ילדים שאין להם אפשרויות, היא תצטרך לעשות איתם פעילויות שהיא לא מוסמכת אליהם והיא לא יודעת מה לעשות איתם.

מר גיל בר-טל: אני לא אומר שהיא בייביסיטר.

מר גיל בר-טל: - -

רויטל לן כהן: במקום שאין, אז שהיא תגיע למרכז עירוני.

מר גיל בר-טל: אני לא הפרעתי לך ועכשיו את תקשיבי.

מר גיל בר-טל: אדם חייב לדעת להקשיב.

מר גיל בר-טל: אני מעלה בעיות שאני רוצה לפתור.

מר גיל בר-טל: קודם כל אני צריך הבטחה של הבריאות שלך, הבטחה לביטחון אישי, הבטחה שהיא יודעת להגיע לעבודה ולחזור ושיש לה מה לעשות עם הילד.

מר גיל בר-טל: מיכל מנקס הסבירה שהיא מקבלת הנחיות.

מר גיל בר-טל: היא לא בן אדם מאוד מיומן.

מר גיל בר-טל: היא לא מורה.

מר גיל בר-טל: היא מקבלת הנחיות מה לעשות בכיתה ואיך לשלב את הילד.

מר גיל בר-טל: אם אין לה אינטרנט ואין לה הנחיה של הפדגוגיה מסביב היא לא יכולה לפעול אתו.

מר גיל בר-טל: אנחנו מבקשים לרכז את הילדים בכיתה כדי שתהיה להם גם אפשרות חברתית, כדי לפתור את הבעיות הפדגוגית וגם כדי שתהיה אפשרות לתמוך בהם.

מר גיל בר-טל: אנחנו מנסים לייצר סביבה נוחה ונכונה.

מר גיל בר-טל: נגיד ששלחנו סייעת והמחשב לא עובד.

מר גיל בר-טל: היא לא יודעת, היא לא מיומנת מטעמי מחשוב לפתור את הבעיה הטכנית ואין לה יכולת לסייע ולתפקד.

מר גיל בר-טל: אנחנו רוצים לעזור לך, אנחנו רוצים שהסייעת תהיה בסביבה הכי נכונה לתפקוד שלה.

מר גיל בר-טל: אחר כך, אחרי שנדע שיש סביבה, אנחנו רוצים שאת תעזרי לנו להבטיח ביטחון אישי, בטיחות וגם שהיא לא תידבק.

מר גיל בר-טל: את מדברת מפרספקטיבה שלך.

מר גיל בר-טל: אנחנו גילינו שלפעמים יש חמישה ילדים בדירה של 50 מטר, אין אפשרות שהילד יהיה מרוכז או יישב מול מחשב בלי שהילד הקטן יציק לו, בלי שיתאפשר לו ריכוז.

מר גיל בר-טל: אנחנו מנסים לפתור את כל זה, אנחנו לא מנסים להפלות אף אחד.

מר גיל בר-טל: תצאו מהעניין הזה.

מר גיל בר-טל: אם אנחנו - -

תהלה פרידמן: קודם כל תודה רבה.

תהלה פרידמן: אני תהילה אני חברת הוועדה אני פשוט נכנסתי להחליף את רם.

תהלה פרידמן: אני מתנצלת שהתפרצתי ככה באמצע.

וליד טאהא: בינתיים החלפת אותי, לא את רם.

תהלה פרידמן: נכון.

תהלה פרידמן: אנחנו בבלגן שלם ממש כיסאות מוסיקליים.

תהלה פרידמן: סליחה.

תהלה פרידמן: חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, חברי הוועדה, קודם כל הדיון החשוב הזה בנושא החינוך המיוחד.

אוריאל בוסו: - -

גלית וידרמן: אפשר רק להתייחס?

תהלה פרידמן: רגע גלית, אנחנו נחזור אלייך מיד אחרי חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש.

אוריאל בוסו: כמו שאמרתי, הדיון החשוב הזה בנושא החינוך המיוחד.

אוריאל בוסו: אני לא יודע מה ההסתכלות של אנשים, אבל אני כחבר בוועדות די חשובות כאן בכנסת, חושב לא מבינים את המהות של החינוך המיוחד במוסדות החינוך ובגני הילדים, לא רק כדור העתיד, אלא כמחויבות שלנו למען הילדים הללו שחלקם, איך אומרים?

אוריאל בוסו: כבר נפגעה היכולת שלהם לקבל שיוון מעצם היותם בעולם הזה.

אוריאל בוסו: ההזדמנות היחידה שיש לנו זה לתת להם שיוון בערכים שאנחנו מקנים.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים שלאלה שנפגעו כבר פעם אחת אנחנו צריכים לתת לפעמים "אובר" התייחסות וסיוע.

אוריאל בוסו: לשמחתי בשנים האחרונות מדינת ישראל עשתה הרבה צעדים לשיפור החינוך המיוחד, אבל עדיין יש לנו דרך ארוכה.

אוריאל בוסו: אי אפשר לתקן את הכל בבת אחת ובטח לא בשנה בעייתית כזאת, בטח כשעדיין אין תקציב.

אוריאל בוסו: היינו פה גם בדיון עם שר החינוך ומנכ"ל משרד החינוך.

אוריאל בוסו: אני עדיין חושב שגני החינוך המיוחד במוכר שאינו רשמי, שלפי מרכז המחקר של הכנסת נמצאים במינוס של עשרות אחוזים ביחס לתקצוב.

אוריאל בוסו: הם קיבלו הבטחות שיקבלו 50% ממה שאפשר לתת להם.

אוריאל בוסו: מדובר ב40 מיליון שקלים בסוף.

אוריאל בוסו: אמרו להם רק 20 ומתוך ה20- זה נהיה 17.5.

אוריאל בוסו: עכשיו גם מבקשים מהם כל מיני בירוקרטיות והילדים הללו בסוף נפגעים.

אוריאל בוסו: אני מדבר עם הורים, אני מדבר עם אימהות ואנחנו יודעים מה התוצאות.

אוריאל בוסו: אשתי גם כן יועצת חינוכית, ושנים רבות נמצאת בבית הספר ומטפלת בילדי החינוך המיוחד.

אוריאל בוסו: הילדים הללו הם ממש ילדים של אנשי הצוות.

אוריאל בוסו: אנחנו מרגישים את הצורך ואנחנו שומעים את האפשרויות.

אוריאל בוסו: אני קורא מכאן לשר החינוך ולמנכ"ל שר החינוך.

אוריאל בוסו: אנחנו לא מדברים פה על מאות מיליונים.

אוריאל בוסו: כרגע גם כשהייתה הצבעה בכנסת להגדיל את התקציב ולתת להם את המסגרת לפתיחת שנה, משרד החינוך מסתכל עליהם שצריך לפתור את הבעיה בהמשך.

אוריאל בוסו: לא, קודם כל זה צריך להיפתר כרגע ועכשיו.

אוריאל בוסו: יש לעמוד בהסכמים שהמדינה התחייבה במסגרת הפתרון המיידי ולתת להם את הכסף שהובטח להם לפתיחת שנה בשביל שיוכלו לתת את המרחב החינוכי הנכון לילדי החינוך המיוחד.

אוריאל בוסו: אולי בכך קצת נמזער את העוולות ואת הפערים שיש לילדים הללו.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נראה לי שלעמוד בהסכמים זה קטע מאתגר כרגע בכנסת.

תהלה פרידמן: גלית וידרמן מנהלת אגף בכיר לבקרת הון אנושי ברשויות.

גלית וידרמן: כן.

גלית וידרמן: אז אני רק רוצה להבהיר.

גלית וידרמן: אנחנו במשרד הפנים הרגולטור שאחראיים על העסקת כוח אדם ברשויות המקומיות.

גלית וידרמן: אנחנו עובדים כמובן בשיתוף פעולה עם מרכז שלטון מקומי, שהוא הגוף המייצג של הרשויות המקומיות, אבל אנחנו אחראיים על הנחיית כוח האדם ברשויות.

גלית וידרמן: אני רוצה באמת לחזק את ידי החברים שלנו במשרד החינוך שאני בטוחה שעושים ימים ולילות בימים האלה כדי להיערך לשנת הלימודים המורכבת, ואת רחלי אברמזון שאני מכירה כאשת חינוך מצוינת, שעושה עבודה נפלאה.

גלית וידרמן: עם זאת יש כמה סוגיות פתוחות שאנחנו מכירים ויודעים שהם נשארו לא פתורות.

גלית וידרמן: בימים האלה, גם הוועדה וגם אנחנו, כל מי שעוסק בנושא הזה, צריך לתת עליהם את הדעת.

גלית וידרמן: בגל הראשון של הקורונה נשארנו עם איזה שהם פתרונות ביניים.

גלית וידרמן: אני לא בטוחה שהם מניחים את הדעת לאורך של שנה שלמה.

גלית וידרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב עליהם במבט קצת אחר.

גלית וידרמן: כשהגענו לגל הראשון בהפתעה, אכן לא נתנו לסייעות להגיע לבתים ממחשבה שאנחנו נמצאים במצב זמני שאנחנו לא יכולים להיערך אליו לאורך זמן.

גלית וידרמן: אני חושבת שהדברים האלה ישקלו על ידינו שוב.

גלית וידרמן: אנחנו נצטרך להיערך אליהם יחד עם משרד החינוך, עם מרכז השלטון המקומי, עם ההסתדרות וכל יתר הגופים.

גלית וידרמן: אנחנו נצטרך לשקול את זה אל מול מצבם הרגשי והרפואי של הילדים שנמצאים בבית לאורך זמן, שנמצאים במצוקה גם הם, בגלל מצבם הבריאותי.

גלית וידרמן: ילדים שנמצאים ברגישות רפואית שיש להם מגבלות בריאות ונדרשים להישאר בבית.

גלית וידרמן: אנחנו מבינים גם אותם ואת ההורים שלהם שנדרשים לתת להם מענה ואנחנו ניקח בחשבון את כלל ההיבטים האלה יחד עם כלל השותפים שעוסקים בנושא כוח האדם.

גלית וידרמן: אנחנו נצטרך לחשוב על פתרונות יצירתיים יותר.

גלית וידרמן: אני בטוחה שיחד עם כלל השותפים נצטרך לראות מה אנחנו עושים - -

וליד טאהא: אבל את יודעת שיש נושאים שצריכים החלטות כבר.

וליד טאהא: לא צריך לדחות אותם להרבה זמן.

וליד טאהא: צריך לקבל בהם החלטות.

גלית וידרמן: בהחלט אדוני.

גלית וידרמן: אני יודעת שמשרד החינוך זימן אותנו להיערכות בעניין הזה ביום רביעי הקרוב עם כלל השותפים וזה בהחלט נושא שיעלה שם.

גלית וידרמן: הנושא של ילדים עם מגבלות בריאות, והנושא הזה של הסייעות בבתים, הם חלק מהנושאים שאנחנו עומדים לתת עליהם דגש.

גלית וידרמן: הפתרון הקודם מבחינתנו הוא לא פתרון שעומד על הפרק.

גלית וידרמן: אנחנו חושבים שהוא לא פתרון נכון ואנחנו רוצים לתת פתרון אחר.

גלית וידרמן: .

גלית וידרמן: נושא אחר שהגיע לפתחנו הוא הנושא של הסייעות בצהרונים.

גלית וידרמן: כרגע הורים לילדים עם צרכים מיוחדים מקבלים סייעות רק לשעות הבוקר והם צריכים לסיים את יום העבודה שלהם בשעה 13:00.

גלית וידרמן: אנחנו לא חושבים שזה סביר.

גלית וידרמן: העול הכלכלי הזה נמצא או לפתחם של הרשויות המקומיות או שהם צריכים לסיים את יום העבודה שלהם.

מיכל מנקס: גלית, תגידי, את רגולטור או יועצת חינוכית?

מיכל מנקס: זה קצת מוזר.

גלית וידרמן: תודה לך על ההערה מיכל, תודה לך.

גלית וידרמן: זה נושא שגם צריך לעלות על הפרק ואנחנו נדון בו גם עם יתר השותפים כדי לתת לו מענה.

גלית וידרמן: נושא נוסף שנאמר לנו שיגיעו לפתחנו - -

וליד טאהא: תתכנסי לסיום בבקשה.

גלית וידרמן: הנושא של העסקת כוח האדם בשנה הקרובה.

גלית וידרמן: אנחנו מבינים שמשרד החינוך מבקש פתור מהעסקת כוח אדם.

גלית וידרמן: עקב ההיערכות שלו הוא נדרש להעסקת כוח אדם מרובה בשנה הקרובה.

גלית וידרמן: אלינו עוד לא הגיעה הבקשה הזאת.

גלית וידרמן: משרד החינוך צריך להיערך בעניין הזה ולהעביר אלינו את הבקשה כדי שאנחנו נוכל להידרש לתפקידנו וגם להיערך לפי הנדרש.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: לפני שנעבור להודיה ניסנקורן, אמא לילדה חולה, אנחנו נשמע את חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: כן, שלום ותודה לכולם.

עופר כסיף: תודה על הדיון החשוב הזה.

עופר כסיף: אני חושב שאחת מהנקודות החשובות שלא עלתה נוגעת באמת לנושא השיוויון.

עופר כסיף: אני רוצה להגיד משהו באמת קצר על זה.

עופר כסיף: יש כאלה שחושבים בטעות שהמשמעות של שוויון הוא יחס שווה.

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: יחס שווה הוא לא באמת שיוון.

עופר כסיף: שיוון זה כאשר היחס הוא לפי הצרכים של כל אחד, והצרכים פה הם מגוונים משום שאנחנו מדברים על אוכלוסייה שאנחנו מכניסים אותה הרבה פעמים, מטעמים ברורים, תחת קטגוריה אחת או כותר אחד, אבל האוכלוסייה הזאת מאוד מגוונת.

עופר כסיף: אני מסתכל פה על מה שהוציא מרכז המידע והמחקר של הכנסת.

עופר כסיף: אנחנו רואים ש34 אחוז זה לקויות למידה ו-66% זה מוגבלויות שנעות על סקאלה מאוד רחבה ממקרים קשים מאוד כמו מוגבלות שכלית, אוטיזם, נכות פיזית קשה, הפרעות נפשיות ועד דברים פחות קשים.

עופר כסיף: צריך לתת מענה לגיוון הזה.

עופר כסיף: ומענה לגיוון הזה דורש פתרון מערכתי.

עופר כסיף: וכשאני אומר פתרון מערכתי אני אתן כמה דוגמאות שחלקם עלו בצורה, שיותר נכון עברנו על זה, אבל לא נכנסנו ממש לעומק.

עופר כסיף: הנושא של ההסעות שעלה קודם, זה נושא קריטי.

עופר כסיף: יש אוכלוסיות מסוימות שחייבות את זה להבדיל מאוכלוסיות אחרות בתוך המסגרת, שמה שנקרא תלמידי חינוך מיוחד או מסגרת חינוך מיוחד או משולב וכן הלאה, יש דרישות ויש צרכים שונים.

עופר כסיף: צריך לתת על זה מענה.

עופר כסיף: צריך לתת למשל אפשרות שאני מבין שכרגע לא קיימת, של סייעות מרחוק.

עופר כסיף: יש ילדים שכן יכולים להתמודד או לקבל מענה הולם לצרכים שלהם על ידי סייעות מרחוק ולמיטב ידיעתי אין את האפשרות הזאת כיום.

עופר כסיף: זה דבר שצריך לאפשר אותו למי שיכול.

עופר כסיף: מצד שני, גם במצגת שקודם הועלתה יש דגש, ובצדק, על חשיבות המפגשים פנים אל פנים.

עופר כסיף: כלומר, מענה רגשי לילדים האלה שאנחנו מדברים עליהם הוא קריטי לא פחות ואפילו יותר ממענה לימודי.

עופר כסיף: מענה רגשי למי שבאמת זקוק לזה לא יכול בדרך כלל להינתן על ידי תיווך מרחוק או על ידי קשר מרחוק.

עופר כסיף: צריך גם להיערך לזה ולתת אפשרות לילדים שנזקקים למענה רגשי יותר חזק אפשרות של מפגשים פנים אל פנים על בסיס יום יומי, ושוב זה בגלל הגיוון של האוכלוסייה.

עופר כסיף: צריך לחזק את הפסיכולוגיה הציבורית.

עופר כסיף: בגלל זה אני הדגשתי את הנושא של פתרון מערכתי.

עופר כסיף: פתרון מערכתי חייב לכלול גם את הפריסה של הפסיכולוגים.

עופר כסיף: פריסה הולמת בכל הארץ וכאמור חיזוק של הפסיכולוגיה החינוכית הציבורית שתיתן מענה, וכמובן אמצעי קצה מתאימים.

עופר כסיף: גם זה לא עלה קודם.

עופר כסיף: אתמול דיברנו על זה לא בהקשר של החינוך המיוחד אלא בכלל, שכ-10% מהתלמידים בישראל אין להם נגישות, בין אם משום שאין תשתיות או שאין את אמצעי הקצה עצמם, או שילוב של השניים.

עופר כסיף: כאשר זה מגיע לתלמידים בחינוך המיוחד, ועוד פעם גם כשאנחנו מסתכלים על הגיוון שהזכרתי, ואנחנו מסתכלים על אלה שהמצב שלהם יותר קשה, שם כשאין אמצעי קצה, העוול - -

וליד טאהא: העוול הוא גדול יותר.

עופר כסיף: בוודאי.

עופר כסיף: העוול והפגיעה היא הרבה יותר גדולה.

עופר כסיף: כלומר, אם אנחנו באמת רוצים ואני מסכם, אם אנחנו באמת רוצים, ואנחנו רוצים וצריכים לרצות שיוון אמיתי, צריך פתרון מערכתי שנגעתי רק על פני השטח במה שאמור לאפיין אותו.

עופר כסיף: זה דורש שיתוף פעולה הדוק של כל הגורמים הרלוונטיים.

עופר כסיף: אלה המכובדים שנמצאים פה וגם אחרים.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת עופר כסיף.

וליד טאהא: דברים חשובים מאוד.

וליד טאהא: בכל זאת לפני שאני עובר להודיה ניסנקורן.

וליד טאהא: אנחנו נאפשר לחברת הכנסת אורלי פרומן.

וליד טאהא: שומעת אותנו אורלי?

וליד טאהא: אורלי?

וליד טאהא: חברת הכנסת אורלי פרומן את איתנו?

וליד טאהא: טוב, כנראה שיש בעיה טכנית.

רחל אברמזון: אדוני היו"ר.

וליד טאהא: כן?

וליד טאהא: מי מדבר?

רחל אברמזון: רחלי אברמזון מדברת, מנהלת האגף לחינוך מיוחד.

וליד טאהא: כן רחלי.

רחל אברמזון: תראה אני רואה שלאורך הדרך עולים נושאים ואני מרגישה קצת שאני לא מצליחה רגע להביא מיקוד מסודר.

רחל אברמזון: יש לנו ארבעה שקפים שאני ממש מבקשת שמדברים על המתווה - -

וליד טאהא: כן, לא נחזור על השקפים רחלי.

רחל אברמזון: אני רק רוצה שנייה אחת.

רחל אברמזון: ארבעת השקפים שמדברים על המתווה לפתיחת שנת הלימודים בעצם התייחסו לכלל האוכלוסיות.

רחל אברמזון: גם לילדים החולים בביתם, גם למענים המותאמים בתוך בתי הספר, גם לגבי המפגש בבית וגם לגבי הילדים שזקוקים למענה רפואי.

רחל אברמזון: אנחנו בעצם היקפנו את כל האוכלוסיות.

רחל אברמזון: ורק אם יורשה, כי הנושא עלה, לגבי ילדים חולים אז אין לי בעיה אחרי הודיה בשמחה, שהודיה תדבר קודם ואז אני אתייחס.

רחל אברמזון: אבל מאוד חשוב לי כי אני לא רוצה שתהיה מין הרגשה שישנה אוכלוסייה של תלמידים שאנחנו לא הבאנו באמת את דברינו ולא הקדשנו להם את תשומת הלב.

רחל אברמזון: אז אני רק אשמח אם זה יתאפשר אחרי שהודיה תדבר.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: בואו נבדוק אם היא זמינה עכשיו, אורלי?

וליד טאהא: שומעת?

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: לא שומעים את אורלי.

וליד טאהא: אז אנחנו בכל זאת נשמע את הודיה ניסנרוקן אמא לילדה חולה- -

אורלי פרומן: כן, הלו?

אורלי פרומן: שומעים אותי?

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: עכשיו שומעים אותך אורלי.

וליד טאהא: איפה נעלמת?

אורלי פרומן: לא יודעת היה לי פה נתק במחשב אז פספסתי גם את מה שרחלי אמרה.

אורלי פרומן: שלום לכולם, אני הייתי מבקשת שניתן לרחלי לסיים את ההצגה של המתווה כי אנחנו כל הזמן נכנסים עם שאלות ואני לא ראיתי עוד תמונה כוללת של כל ההיערכות ואני חושבת שזה מאוד חשוב.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: הקטע הוא שאנחנו ראינו את המצגת.

וליד טאהא: לכל אחד מאיתנו יש את המצגת ועל כן רצינו למקד את הדיון בדברים החשובים.

אורלי פרומן: לא.

אורלי פרומן: בסדר.

אורלי פרומן: אוקי.

אורלי פרומן: אז אני הייתי מבקשת רחלי אם אפשר שאת תאמרי מה הן הבעיות הנקודתיות כרגע שאת מתמודדת איתם.

אורלי פרומן: מה עוד לא פתור?

אורלי פרומן: מהם האתגרים שעומדים בפני המערכת?

אורלי פרומן: דבר נוסף, הייתי רוצה לשמוע על התוכניות לתמיכה רגשית לילדים, ילדי החינוך המיוחד, במיוחד הילדים המשולבים.

אורלי פרומן: מה התוכנית לגבי תלמידים חולים?

אורלי פרומן: אנחנו יודעים שבינואר המשרד --

וליד טאהא: אנחנו גם בדיוק נשמע אימא לילדה חולה.

אורלי פרומן: בדצמבר-ינואר המשרד אמור לקחת את הטיפול בילדים חולים אליו.

אורלי פרומן: בינתיים האם ממשיכה התוכנית?

אורלי פרומן: מה התוכנית בכלל?

אורלי פרומן: כי בצדק ההורים מאוד מאוד מודאגים.

אורלי פרומן: דבר אחרון.

אורלי פרומן: ההיערכות של מערכת החינוך הרגילה.

אורלי פרומן: הרי הרפורמה של החינוך המיוחד הורחבה לכל רחבי הארץ ואיך שמה זה מתקדם תוך הפקת הלקחים ממה שהיה במחוז צפון?

אורלי פרומן: הייתי רוצה לשמוע כמה דברים ממך על הנושא הזה.

אורלי פרומן: תודה רבה והמון הצלחה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת אורלי פרומן.

וליד טאהא: אנחנו עוברים הישר להודיה ניסנקורן, אמא לילדה חולה.

וליד טאהא: את איתנו?

וליד טאהא: את שומעת?

הודיה ניסנקורן: כן.

הודיה ניסנקורן: שלום, היי לכולם.

וליד טאהא: שלום.

וליד טאהא: בבקשה.

הודיה ניסנקורן: היי, טוב, אז אני הודיה ואני אמא של דריה.

הודיה ניסנקורן: דריה בת ארבע והיא חולה בניוון שרירים.

הודיה ניסנקורן: היא מונשמת וסיעודית ובגלל המורכבות הרפואית שלה היא לא יכולה לצאת למסגרת חינוכית כמו כולם - -

וליד טאהא: ספרי לנו גם איך עברו החודשים האחרונים עליה.

הודיה ניסנקורן: כבר מתחילת הקורונה היה לנו הפסקת שירות באמצע.

הודיה ניסנקורן: אני רוצה לנצל את הזמן הזה ולהגיד.

הודיה ניסנקורן: אני לא פוליטיקאית ואני לא עובדת בשום משרד ממשלתי, אני רק אימא של דריה.

הודיה ניסנקורן: כל מה שאנחנו מבקשים זה שיתייחסו אלינו ויגידו לנו מה הולך להיות מהראשון לספטמבר.

הודיה ניסנקורן: זה צריך להתחלק לשני דברים.

הודיה ניסנקורן: אחד, יש את מה שקורה עכשיו, שלא כל הילדים מקבלים שירות.

הודיה ניסנקורן: הילדים שלנו זכאים לקבל שירות עד ה-15 באוגוסט.

הודיה ניסנקורן: נכון לעכשיו הם לא מקבלים שירות.

הודיה ניסנקורן: למה?

הודיה ניסנקורן: כי אנחנו תקועים בין הקבלן למשרד החינוך.

הודיה ניסנקורן: אין שום מנגנון שיכול לתת לנו, לילדים שלנו ולהורים מישהו שיגן עלינו.

הודיה ניסנקורן: למה אנחנו צריכים להיות תקועים בין הקבלן למשרד החינוך?

הודיה ניסנקורן: זה דבר ראשון.

הודיה ניסנקורן: דבר שני, אנחנו רוצים להבין מה הולך להיות מהראשון בספטמבר?

הודיה ניסנקורן: הבנו שמשרד החינוך הולך לקחת את זה תחת המטריה שלו, אבל איך זה הולך להתנהל והאם המורים ואנשי הטיפול הפרא-רפואי שעובדים איתנו צמוד וכולנו יודעים איזה עבודת קודש - -

וליד טאהא: הודיה, הודיה.

וליד טאהא: את לא יודעת למעשה מה יהיה איתך בעוד שבועיים?

וליד טאהא: אין לך מושג?

הודיה ניסנקורן: אחד, אין לי מושג מה יהיה עם דריה בעוד שבועיים.

הודיה ניסנקורן: שניים, אני רוצה להגיד שגם לא קורה עכשיו כלום.

הודיה ניסנקורן: גננת החינוך המיוחד שנותנת לדריה את השירות כרגע לא נותנת לה את השירות.

הודיה ניסנקורן: למה?

הודיה ניסנקורן: כי אין תקציב.

הודיה ניסנקורן: זה מה שאנחנו מקבלים.

הודיה ניסנקורן: זאת התשובה שאנחנו מקבלים מהקבלן.

הודיה ניסנקורן: אנחנו כל פעם מנסים- -

וליד טאהא: אני מבקש שלא יפריעו לה.

וליד טאהא: בבקשה תמשיכי.

הודיה ניסנקורן: אני גם רציתי מאוד להתפרץ.

הודיה ניסנקורן: אבל לא התפרצתי.

הודיה ניסנקורן: חיכיתי לזמן שלי מאוד מאוד בסבלנות ולכן אני מבקשת.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: אנחנו גם לא יודעים מי זה שהתפרץ אבל בסדר.

הודיה ניסנקורן: אוקי.

הודיה ניסנקורן: וכן אני אשמח מאוד מאוד.

הודיה ניסנקורן: רחלי, את יודעת שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה, שאנחנו בקשר ושאנחנו מאוד מכבדים את המשרד ואת כל המאמצים שהוא מנסה לעשות.

הודיה ניסנקורן: עם זאת אנחנו נמצאים בחוסר אונים ובחוסר וודאות וזה לא פייר להשאיר אותנו בהרגשה הזאת לבד.

הודיה ניסנקורן: הילדים שלנו, מישהו אמר מקודם, זה לא הקצפת.

הודיה ניסנקורן: כן הילדים שלנו הם כן הקצפת.

הודיה ניסנקורן: אלה ילדים שצריך להתייחס אליהם כאל הקצפת והדובדבן שבקצפת, ולא להתייחס אליהם רק כאוכלוסייה החלשה, ואלה שצריך לתת להם מלפנים משורת הדין.

הודיה ניסנקורן: לא, מגיע להם הכול כמו לכולם.

הודיה ניסנקורן: כמו שיש היום ילדים שלומדים עד ה-15, גם הילדים שלנו צריכים לקבל שירות עד ה-15.

הודיה ניסנקורן: אם יש ילדים שאתם מתייחסים במתווה למה קורה איתם בראשון לספטמבר גם אנחנו רוצים.

הודיה ניסנקורן: לא רק משפט לקוני של "השירות יהיה תחת משרד החינוך".

הודיה ניסנקורן: מה הולך להיות?

הודיה ניסנקורן: מה הולך להיות עם המורים ואנשי המקצוע שמלווים אותנו עד היום?

הודיה ניסנקורן: האם הם ימשיכו לעבוד תחת משרד החינוך?

הודיה ניסנקורן: מי הולך לנהל את כל הדבר הזה?

הודיה ניסנקורן: בבקשה תנו לנו תשובות.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אני חושב שאת שואלת שאלות חשובות ביותר.

וליד טאהא: המשרד צריך לתת תשובות ברורות להורים של ילדים חולים.

וליד טאהא: תודה רבה.

הודיה ניסנקורן: תודה.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור לצופית גולן בבקשה.

וליד טאהא: צופית גולן איתנו סגנית יו"ר הנהגת ההורים הארצית?

צופית גולן: איתכם.

וליד טאהא: טוב, בבקשה צופית.

צופית גולן: בוקר טוב לכולם.

צופית גולן: אני רוצה קודם כל להגיד תודה.

צופית גולן: אנחנו נמצאים בקשר רציף ואמיץ עם מנהלת אגף החינוך המיוחד והצוותים המקצועיים.

צופית גולן: אנחנו מביעים המון הערכה לכל המאמצים שהם עושים, עבודה סביב השעון עם מפגשים אל תוך הלילה.

צופית גולן: דיברו על זה שיש מפגשים, אין.

צופית גולן: יש מפגשים אל תוך הלילה.

צופית גולן: אנחנו יודעים שהחינוך המיוחד על כל נגזרותיו נלקח מאוד ברצינות, וטובת הילדים מול העיניים שלהם.

צופית גולן: אחת הבעיות המרכזיות שיש לנו עם המתווה הזה, רויטל כתבה את זה בצ'אט אבל אני אגיד את זה בקול רם, היא צמד המילים "ככל שניתן".

צופית גולן: אנחנו מצפים שמשרד החינוך כרגולטור ייתן הנחייה ברורה לביצוע לרשויות במקומות שיש אילוצים כמו ששמענו מנציג הסתדרות המעוף.

צופית גולן: אין בבתים אינטרנט, יש אינטרנט, אז ימצאו פתרון.

צופית גולן: הרשות לא תהיה פטורה באופן אוטומטי וגורף.

צופית גולן: זה דבר שמאוד מאוד חשוב לנו.

צופית גולן: אני מסכימה עם מה שאמרה גלית לפניי.

צופית גולן: צריך למצוא פתרונות ברורים ולא פלסטרים.

צופית גולן: אנחנו לא בקורונה מועד א'.

צופית גולן: לגבי המסגרות הכוללניות והכיתות הקטנות, אנחנו מאוד מברכים על ההחלטה של המשרד וההצהרה של השר שהם יפתחו בכל מצב, אמרו את זה לפני.

צופית גולן: אני אומר את זה בשתי מילים – הסעות.

צופית גולן: אם לא יהיה תקצוב בשינוי של מצב תחלואה, ולא שמעתי שיש פה תקצוב, מיכל אמרה את זה מאוד ברור, אם זה יימשך כמו שזה עכשיו – אין בעיה, אנחנו כן שואלים, אנחנו יודעים שיכולה להיות בעיה, אנחנו כבר צועקים את זה חודש.

צופית גולן: תתקצבו גם במצב שיש בעיה.

צופית גולן: אם לא יצטרכו את התקציב לא ניקח אותו.

צופית גולן: בנוסף, החרגה של הסייעות.

צופית גולן: הסייעות עובדות דרך הרשויות, ככה שאם מאיזושהי סיבה הרשויות צריכות לצמצם כוח אדם, הסייעות האלה צריכות להיות מוחרגות.

צופית גולן: זה לא כתוב בשום מקום.

צופית גולן: גם לא ברור לנו מה המענה שניתן אם יש בידוד של מסגרת.

צופית גולן: איזה תמיכה ההורים והילדים מקבלים ולא ברור מה הכוונה במשפט "מענים מותאמים" שהמשרד מצהיר עליו.

צופית גולן: לגבי ילדים משולבים - -

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: גם אני לא מבין את המשפט הזה.

וליד טאהא: תמיד כשאומרים אותו אני נכנס לאי וודאות- -

צופית גולן: ברשותך אני אמשיך בקצרה.

צופית גולן: ילדים משולבים.

צופית גולן: הנושא הזה כבר עלה לדיון מהיר שחבר הכנסת סמי אבו שחאדה העלה לגבי כל הנושא של השילוב.

צופית גולן: אנחנו שמחים שיש הבנה שצריך מענה שלם וכולל לילדים האלה שנזנחו.

צופית גולן: חד משמעית נזנחו בשנת הלימודים הקודמת.

צופית גולן: הפתרונות שהציעו כרגע רחוקים מלתת מענה.

צופית גולן: משרד החינוך בחר, לצערנו, אנחנו אומרים את זה בכל במה אפשרית, להעביר את הלמידה עבור חלק משכבות הגיל הביתה.

צופית גולן: מכך נובע, לפחות לפי עמדתנו, שהתמיכה בלמידה לזכאים בכך צריכה להיות במקום שבו מתבצעת הלמידה בפועל.

צופית גולן: בפועל.

צופית גולן: לא בערך.

צופית גולן: אחד הפתרונות שהציעו ואמרו את זה פה בוועדה זה המרכזים החינוכיים.

צופית גולן: זה טוב זה יפה, זה יכול להיות מתאים לחלק מההורים והילדים וזאת זכותם לבחור בזה, אבל יש ילדים שלא יכולים להגיע כי המשפחות בסיכון או התלמיד בסיכון.

צופית גולן: זה לא פתרון.

צופית גולן: אנחנו מניחים עוד משהו שבחברה הערבית הוא בעיה מאוד מאוד גדולה.

צופית גולן: בבתי הספר יש תשתיות טכנולוגיות, אבל מכשירי קצה אין.

צופית גולן: אמרו את זה אתמול בדיון.

צופית גולן: אין ולא יהיה עד ינואר, אז זה לא פתרון להקים מרכז בתוך בתי הספר, השר אמר רק אתמול שאין לנו פתרון בתוך בית הספר.

צופית גולן: והסיבה הכי חשובה והכי מהותית בעניינו זאת הסיבה החברתית.

צופית גולן: אנחנו לא רוצים להכריח הורה לשלוח את הילד שלו לבית הספר ושהילד שלו ילמד בסביבה אחרת.

צופית גולן: אנחנו דורשים שהסייעות תוכלנה להגיע לבתי התלמידים בימים שהלמידה מתבצעת מהבית.

וליד טאהא: כן, זאת בקשה שחזרה על עצמה.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך.

צופית גולן: אני ארחיב עוד כמה דברים בקטנה.

צופית גולן: לאור המורכבות של השנה האחרונה ושל השנה הקרובה במקרים שיש תחלופה של צוות חינוכי של התלמיד ובכלל הסייעות.

צופית גולן: אנחנו דורשים לקיים מפגש מקדים, לא בזום, של הילד עם הצוות שלו.

צופית גולן: זה חשוב מאוד.

צופית גולן: צריך לקיים הדרכות פרטניות לצוותי הוראה בנוגע לאתגרים של הילדים.

צופית גולן: יש מתווה כללי, רחלי הציגה לנו אותו, יש קווי יסוד, לא קווי יסוד.

צופית גולן: הדרכה לצוות.

צופית גולן: אמרו פה שהסייעות אינן מוכשרות ללמד.

צופית גולן: המורה אמורה ללמד את הילד הזה בזום.

צופית גולן: היא אמורה לתת לו מענה ולתווך לו את החומר והיא צריכה לקבל את הכלים אתמול.

צופית גולן: לא מחר, לא בעוד חודשיים כשהמתי"א תחזור.

צופית גולן: לגבי ילדים חולים, אני כן אגיד על זה מילה.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: כן שמענו.

וליד טאהא: האימא אמרה את זה ברור ויפה.

צופית גולן: אבל חשוב לנו.

צופית גולן: אנחנו לא מצליחים להבין איך זה הולך.

צופית גולן: אמרו שזה עובר למשרד החינוך, אבל מה קורה פה?

צופית גולן: מתי?

צופית גולן: איך למה?

וליד טאהא: לא באמת יודעים מה יתרחש.

צופית גולן: אז הגיע הזמן שיהיו תשובות כי הראשון לספטמבר עוד שבועיים.

וליד טאהא: נקבל על זה תשובה מרחלי בהמשך.

וליד טאהא: תודה רבה צופית.

צופית גולן: תודה רבה.

וליד טאהא: לפני שאני עובר לירדן, אני בכל זאת רוצה לשמוע את יעל יוספסברג.

יעל יוספסברג: שלום לכולם, שמי יעל יוספסברג אני יו"ר הועד המנהל באלו"ט.

יעל יוספסברג: אני יודעת שהימים הם ימים קשים, הם ימי קורונה.

יעל יוספסברג: אבל אני רוצה, איך אני אומרת, ללכת שנתיים שלוש אחורה כי זאת בעצם השנה השלישית שלי שאני משתתפת בדיוני ההיערכות לקראת שנת הלימודים בחינוך המיוחד.

יעל יוספסברג: לצערי הרב אני לא רואה הרבה שינוי.

יעל יוספסברג: אני יודעת שהקורונה טרפה את הקלפים, ואנחנו מחויבים לכללי משחק חדשים, אבל בואו נלך קצת אחורה, ובואו נשקף קצת מה קורה היום- שבועיים וחצי לפני שנת הלימודים.

וליד טאהא: כן, אנחנו רוצים ללכת קדימה, לא אחורה.

יעל יוספסברג: אז אנחנו הולכים, איך אני אומרת, לצערי הרב.

יעל יוספסברג: אני רוצה יותר ממך ללכת קדימה אבל אני לא מצליחה.

יעל יוספסברג: אנחנו לא מצליחים, אני לא מצליחה.

יעל יוספסברג: אנחנו נמצאים כרגע שבועיים וחצי לפני תחילת שנת הלימודים והמצב בחינוך המיוחד הוא מצב כזה שיש לנו עדיין ילדים שלא משובצים.

יעל יוספסברג: ילדים שלא יודעים איפה הם מתחילים את שנת הלימודים ולאן הם מגיעים בראשון לספטמבר.

וליד טאהא: כי למה?

וליד טאהא: איפה הבעיה?

וליד טאהא: בקשר בין הרשויות למשרד?

יעל יוספסברג: אין שיבוץ - -

וליד טאהא: היום מי שצריך לשבץ - -

יעל יוספסברג: רגע, רגע.

יעל יוספסברג: רק שנייה תן לי לסיים.

יעל יוספסברג: המשפחות לא קיבלו הודעה.

יעל יוספסברג: הן לא יודעות עדיין לאיזה מסגרת הילד הולך והסיבה שהן לא יודעות זה כי אין מספיק מסגרות חינוך.

יעל יוספסברג: אני ראיתי את השקף שרחלי הציגה לגבי 626 כיתות חדשות, אבל כן הייתי שמחה לדעת קצת את ההתפלגות של ה-626.

יעל יוספסברג: כמה מהם גני תקשורת?

יעל יוספסברג: כמה מהם הם כיתות חינוך מיוחד?

יעל יוספסברג: לקבל קצת פירוט יתר.

יעל יוספסברג: עכשיו משרד החינוך מודע ויודע, וכולנו מכירים את קצב הגידול.

יעל יוספסברג: זה לא נופל על אף אחד כרעם ביום בהיר, ויחד עם זאת כל שנה במועד הזה אנחנו נמצאים באותו מצב.

יעל יוספסברג: לעיתים עם יותר תלמידים לא משובצים ולעיתים עם פחות.

יעל יוספסברג: תבינו את המשמעות.

יעל יוספסברג: ילד שנכנס לכיתת חינוך מיוחד, ילד על הרצף צריכה להתבצע- -

וליד טאהא: יש לך מספרים של ילדים לא משובצים?

יעל יוספסברג: שנייה, שנייה - -

וליד טאהא: תעני על השאלה אבל.

יעל יוספסברג: לא שמעתי אותה.

וליד טאהא: יש לך מספרים לגבי תלמידים לא משובצים?

יעל יוספסברג: כן.

יעל יוספסברג: יש לנו את הנתונים באלו"ט, אנחנו גם העברנו את הנתונים, אם אני לא טועה, לרחלי.

יעל יוספסברג: רחלי קיבלת אותם?

וליד טאהא: מה הנתונים?

יעל יוספסברג: רחלי קיבלת את הנתונים כמה ילדים כרגע לא משובצים?

יעל יוספסברג: קיבלת מאיתנו?

וליד טאהא: מה הנתונים?

וליד טאהא: את יכולה לומר לנו?

רחל אברמזון: לא, לא קיבלתי.

וליד טאהא: עזבי את רחלי, את יכולה לומר לנו את הנתונים?

יעל יוספסברג: אני יכולה, אני אעביר את הנתונים המדויקים נכון להיום.

וליד טאהא: אז תעבירי למזכירות הוועדה ותתכנסי לסיכום בבקשה.

יעל יוספסברג: אוקי, זה דבר אחד.

יעל יוספסברג: דבר שני, אנחנו מדברים על ילדים שלא משובצים בגלל חוסר במסגרות ועל מה שבעצם קורה בפועל, דבר שנקרא פריצת תקן.

יעל יוספסברג: זאת אומרת, שאם בכיתות לחינוך מיוחד אמורים ללמוד עד שמונה תלמידים, אנחנו מדברים על כיתות שבשנה הבאה יהיו בהן, כבר בשנה הנוכחיות היו, בין תשעה לעשרה ואפילו אחד- עשרה תלמידים.

יעל יוספסברג: אוקי?

יעל יוספסברג: שזה משהו בניגוד לחוק ולא נותן מענה לילדים בחינוך המיוחד כי במקביל אין הגדלת צוות.

יעל יוספסברג: הצוות נשאר בדיוק אותו הדבר - -

וליד טאהא: את מדברת על מסגרות ספציפיות?

יעל יוספסברג: מה?

יעל יוספסברג: לא שמעתי.

וליד טאהא: את מדברת על הגדרה ספציפית של הבחנה מסוימת או בכלל?

יעל יוספסברג: אני מדברת על אוטיזם.

יעל יוספסברג: על ילדים תחת אלו"ט.

יעל יוספסברג: אלו"ט היא אגודה לאומית לילדים על הרצף האוטיסטי.

וליד טאהא: אוטיזם.

וליד טאהא: אוקי.

יעל יוספסברג: אני כאן מקבלת עדכון רחלי, שהעבירו אלייך אתמול מייל.

יעל יוספסברג: לא אתמול, ביום חמישי עם שמות הילדים שלא משובצים.

וליד טאהא: בסדר, לא צריך להתעכב על זה תמשיכי.

יעל יוספסברג: צריך להתעכב על זה ואני אסביר לך למה צריך - -

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: כי אנחנו נקבל את הנתונים אז לא צריך להתעכב.

יעל יוספסברג: לא, סליחה.

יעל יוספסברג: שנייה.

יעל יוספסברג: סליחה תן לי לסיים.

יעל יוספסברג: חיכיתי עד עכשיו, תן לי עוד שני משפטים לסיים.

יעל יוספסברג: אני אגיד לך למה צריך להתעכב על זה.

יעל יוספסברג: זאת תופעה שחוזרת על עצמה שנה אחרי שנה.

יעל יוספסברג: אנחנו הורים לילדים על הרצף האוטיסטי, נדרשת מאיתנו עבודת הכנה.

יעל יוספסברג: אנחנו צריכים להכין את הילדים לראשון לספטמבר.

יעל יוספסברג: אי אפשר ב-1 לספטמבר לקחת אותם ולהנחית אותם במסגרת כזאת או אחרת בלי הכנה מוקדמת.

יעל יוספסברג: קצב הגידול משנה לשנה ידוע מראש ולא יכול שמשרד החינוך כל שנה מופתע מחדש.

יעל יוספסברג: לא יכול להיות דבר כזה.

יעל יוספסברג: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, שלי באופן אישי הוא חורה מאוד, זה שבדיון כזה חשוב שעולים כל כך הרבה נושאים חשובים לא נמצא שר החינוך, לא נמצא מנכ"ל משרד החינוך ואנחנו נמצאים שבועיים וחצי לפני תחילת שנת הלימודים.

יעל יוספסברג: כנראה שתשובות לא יהיו בזמן הקרוב, אז איך אנחנו מתחילים את שנת הלימודים בראשון לספטמבר?

וליד טאהא: כן, אבל נמצאת איתנו ראש אגף חינוך מיוחד במשרד החינוך והיא נותנת תשובות.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך יעל בשלב - -

יעל יוספסברג: אני חושבת ששר החינוך בנושא החינוך המיוחד צריך לקחת חלק בדיון הזה.

יעל יוספסברג: הילדים שלנו הם לא ילדים חורגים ומגיע להם את אותו היחס.

וליד טאהא: רשמנו את ההערה.

וליד טאהא: הוא היה פה בוועדה יחד עם מנכ"ל המשרד.

יעל יוספסברג: הוא היה צריך להיות פה.

וליד טאהא: אוקי, רשמנו את ההערה.

וליד טאהא: תודה רבה יעל בשלב הזה.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור ליו"ר חטיבת הפסיכולוגים ירדן מנדלסון.

וליד טאהא: אנחנו ניתן לחבר הכנסת בוסו משפט אחד.

אוריאל בוסו: אחד ארוך.

אוריאל בוסו: בהמשך לנושא עליו דיברתי, גני החינוך המיוחד והמוכר שאינו רשמי.

אוריאל בוסו: הנקודה היא שמדברים על זה שעוד שבועיים יוצבו המסקנות.

אוריאל בוסו: אנחנו שמענו את האימא של הילדה, ניסנקורן, זה פשוט לבכות.

אוריאל בוסו: לשמוע את הדבר הזה שאימא לילדה בעלת צרכים לא יודעת איך היא מתחילה את השנה.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה יותר כואב?

אוריאל בוסו: תקציב הביטחון גם בתקופות קשות לא נעצר, לא נסגר ולא מצומצם כי מה לעשות צריך להמשיך.

אוריאל בוסו: אם אנחנו חושבים שחינוך והחינוך המיוחד הוא משהו שפחות חשוב מביטחון או מכל דבר אחר, זאת הטעות בגישה.

אוריאל בוסו: נקודה נוספת, המסקנות דיברו על פער של 200 מיליון שקל כפי שהציג חברי.

אוריאל בוסו: יש פער בשבע השנים האחרונות במה שצריך לתת למוכר שאינו רשמי בחינוך המיוחד.

אוריאל בוסו: כרגע באים בכירים במשרד החינוך ואומרים להם, תחתמו שאין לכם שום התחייבות וניתן לך תמורת זה רק את ה17 מיליון או את ה20 מיליון.

אוריאל בוסו: זה פשוט לא הוגן וזאת שערורייה של ממש.

אוריאל בוסו: אנחנו לא מדברים כרגע על ה-200 מיליון שצריך לתת להם בפער של שבע שנים, אבל לא לעכב את ה-20 מיליון האלה.

אוריאל בוסו: היה צריך 40 ירד ל20, אמרו בסדר.

אוריאל בוסו: ירד ל-17.5, וגם את ה-17.5 האלה מעכבים באולטימטום שיחתמו להם.

אוריאל בוסו: היו"ר צריך לדרוש שיתנו את המסקנות והתשובות לכך באופן מידי.

אוריאל בוסו: אני גם אעביר מכתב בנושא הזה ביחד עם חבר הוועדה יוסי טייב לשר החינוך ומנכ"ל משרדו עד סוף השבוע.

אוריאל בוסו: לא יכול להיות שילדי החינוך המיוחד לא יודעים איך הם פותחים את השנה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה גם לך.

וליד טאהא: אז בבקשה ירדן מנדלסון יו"ר חטיבת הפסיכולוגיה.

ירדן מנדלסון: כן, תודה רבה.

ירדן מנדלסון: אני רוצה להתייחס לשני נושאים.

ירדן מנדלסון: הנושא הראשון העלה אותו יו"ר הוועדה בתחילת הפגישה, כל מה שקשור לתהליך העבודה עם המשרד על הרפורמה.

ירדן מנדלסון: מאוד הצטערתי לשמוע את תשובתה של רחלי אברמזון, קודם כל כי לכל הפחות היא לא מדויקת.

ירדן מנדלסון: אנחנו חודש וחצי אחרי הדיון הקודם שבו המשרד התחייב לעבודה ולשיתוף פעולה.

ירדן מנדלסון: איתנו התקיימה פגישת עבודה אחת.

ירדן מנדלסון: לא שלוש ולא ארבע.

ירדן מנדלסון: גם עם ארגונים אחרים שאנחנו בקשר איתנו או שלא התקיימו פגישות, או שהתקיימה פגישה אחת.

וליד טאהא: היא דיברה על שלוש וארבע עם נציגות ההורים.

רחל אברמזון: גם איתם!

רחל אברמזון: סליחה.

רחל אברמזון: אדוני היו"ר גם עם ירדן מנדלסון - -

ירדן מנדלסון: אני רק אסיים, חיכיתי בסבלנות לתורי.

ירדן מנדלסון: איתנו התקיימה פגישת עבודה אחת בשבוע שעבר וכן נקבעו פגישות לאוגוסט ואני מאוד מאוד מקווה שהן אכן יתקיימו.

ירדן מנדלסון: אבל מעבר למספר של הפגישות, אני חושבת שהדגש הוא יותר על ההתנהלות שלהם.

וליד טאהא: כן.

ירדן מנדלסון: האם מדובר פה בעבודה ושיתוף פעולה אמיתי או לא?

ירדן מנדלסון: אנחנו לפני עשר דקות קיבלנו סוף סוף את המסמכים שביקשנו ממשרד החינוך לקבל בשביל לקיים עבודה אמיתית.

ירדן מנדלסון: קיבלנו את חוזר המנכ"ל הישן וקיבלנו סיכומי פגישות, אבל אין את הטיוטה העדכנית.

ירדן מנדלסון: אין את השינויים שמתוכננים כרגע.

ירדן מנדלסון: אם אנחנו מדברים על עבודה אמיתית ועל שיתוף פעולה אמיתי, צריך להיות כאן שיתוף פעולה של הצדדים ולא עבודה - -

סמי אבו שחאדה: את יכולה בבקשה לשתף אותנו במה חסר לכם?

סמי אבו שחאדה: איפה הדברים תקועים?

סמי אבו שחאדה: מה בדיוק חסר לכם?

סמי אבו שחאדה: המתווה שנתנו לנו אתמול והיום - -

ירדן מנדלסון: שמשרד החינוך יעביר את הטיוטה העדכנית שהוא עובד עליה של חוזר מנכ"ל כדי שנוכל לעשות עבודה על השינויים שקורים.

ירדן מנדלסון: מה שקורה להבנתנו, זה שהמשרד עובד מאחורי הקלעים.

ירדן מנדלסון: אנחנו מפחדים ממצב שאנחנו וארגונים אחרים נהיה עלה תאנה.

ירדן מנדלסון: אנחנו נמצא את עצמנו שוב פעם באותו מצב שמצאנו את עצמנו לפני כמה חודשים שבו המשרד מיישם בצורה שמקבלת התנגדות מכל הכיוונים ואומר, אבל ישבנו עם הארגונים.

ירדן מנדלסון: לא צריך רק לשבת עם הארגונים.

ירדן מנדלסון: בואו תעבדו, בואו תשמעו.

ירדן מנדלסון: הייתה הסכמה מקצועית על דברים שהעלינו, בואו נראה איך מיישמים אותה.

ירדן מנדלסון: זה נושא ראשון.

ירדן מנדלסון: נושא שני, אני רוצה להוסיף לדברים שעלו בכל מה שקשור למענה הרגשי.

ירדן מנדלסון: יש שירותים פסיכולוגיים חינוכיים בכל המועצות בארץ.

וליד טאהא: נכון.

ירדן מנדלסון: אני יודעת שאגף הפסיכולוגיה עובד על תכניות לתחילת שנת הלימודים.

ירדן מנדלסון: אני תוהה וחוששת לגבי כמה המשרד עצמו דואג שהמענה הזה יגיע.

ירדן מנדלסון: האם הוא יגיע לתלמידים והאם הוא יגיע לצוותים?

ירדן מנדלסון: זו שנה שונה.

ירדן מנדלסון: זו שנה שיש בה הרבה מאוד מתחים.

ירדן מנדלסון: הם צריכים לקבל את ההדרכה ואת המענה המקצועי שפסיכולוגים יכולים לתת.

ירדן מנדלסון: אני חוששת שהדבר הזה לא קורה.

ירדן מנדלסון: בכל הנושאים האחרים, הלוגיסטיים יותר והלוגיסטיים פחות, אין לזה מספיק קשב.

ירדן מנדלסון: אני אתן אנקדוטה.

ירדן מנדלסון: בשבוע אחרון בהרבה מאוד רשויות, הפסיכולוגים קיבלו הודעות גיוס, דרישה, לא יודעת כמה זה היה חובה וכמה לא, להתגייס ולעשות חקירות אפידמיולוגיות.

ירדן מנדלסון: אנחנו נמצאים בתת גיוס של התקנים, 70%, כשבממוצע ארצי יש מקומות שהמספרים האלה הרבה יותר נמוכים.

ירדן מנדלסון: חקירות אפידמיולוגיות זה מאוד מאוד חשוב, תנו לנו קודם כל לעשות את העבודה שלנו ולתת את המענה הרגשי בטח בשנה שכזו.

וליד טאהא: דברים חשובים מאוד.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

וליד טאהא: רחלי אנחנו רוצים סיכום שלך קצר לפני שאני נותן לחברי הכנסת לסכם כל אחד במשפט, אבל באמת תתרכזי במתן תשובות לדברים ששמעת בקצרה ככל האפשר.

וליד טאהא: בבקשה רחלי.

רחל אברמזון: אז אני אתייחס.

רחל אברמזון: אני אתחיל קודם כל עם הילדים החולים בסדר?

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: אנחנו לא נוכל להכניס אף אחד חוץ מרחלי.

וליד טאהא: אז סיכום של רחלי ומסיימים.

וליד טאהא: בבקשה רחלי.

רחל אברמזון: אחד, קודם כל לגבי הילדים החולים.

רחל אברמזון: אנחנו באמת נמצאים בקשר.

רחל אברמזון: ביום חמישי הקרוב אמורה להיות לי פגישה עם נציגות ההורים כדי לתת יותר פרטים וכדי באמת לשבת ולבנות את כל התהליך.

רחל אברמזון: אני אומר זאת באופן כללי.

רחל אברמזון: באופן כללי, השירות ממשיך להינתן מהאחד בספטמבר ועד המעבר למשרד החינוך באחד בדצמבר.

רחל אברמזון: השירות יינתן על ידי ''קדימה מדע'' ו-''קדימה מדע'' מחויבים להמשיך, כולל ברגע זה, לתת את השירות כפי שהוא ניתן וכפי שמתחייב מבחינת המכרז, הכללים, ההתנהלות וההתקשרות בינינו.

רחל אברמזון: את הקשר לגבי הנגשת הטפסים וההכנה, ביום חמישי אני אנחה את נציגות ההורים בדיוק איך זה הולך להתבצע ומה צריך לעשות.

רחל אברמזון: לגבי המעבר, את החודשים ספטמבר-אוקטובר אנחנו נקדיש להעברת כל המערך, כולל כוח אדם, אותה הסוגייה שצריכה להיפתר.

רחל אברמזון: בחודש נובמבר תהיה כבר חפיפה משותפת שלנו לכניסת משרד החינוך, ונעביר בצורה מסודרת את כל השירות.

רחל אברמזון: לכן לקחנו שלושה חודשים על מנת לעבוד יחד עם ההורים ולהיות איתם.

רחל אברמזון: בינתיים אני בקשר רציף וכמעט יום יומי איתם, כך שכל התשובות תתקבלנה ביום חמישי בפגישה שלנו.

רחל אברמזון: אנחנו נגבש את זה בצורה מסודרת והם ידעו.

רחל אברמזון: בינתיים, ההורים כולם צריכים לדעת שהשירות הזה ממשיך, כפי שהוא היה עד היום, עד האחד בדצמבר.

רחל אברמזון: זאת אומרת "קדימה מדע" מחויבים להמשיך את השירות כמו שהוא היה.

רחל אברמזון: זהו.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: את זה אמרת רחלי.

וליד טאהא: משפט אחד על ילדים לא משובצים.

רחל אברמזון: ובאופן רציף כל הילדים שהיו זכאים עד לרגע זה למתן השירות ממשיכים באופן אוטומטי ושוטף את השירות באחד בדצמבר.

רחל אברמזון: אין שום צורך להביא מסמך חדש, להנגיש משהו אחר, הכל נשאר - -

וליד טאהא: אוקי.

וליד טאהא: אוקי.

וליד טאהא: מה לגבי תלמידים לא משובצים?

רחל אברמזון: עכשיו אני אדבר על התלמידים הלא משובצים.

רחל אברמזון: אני מתנצלת בפני יעל אם אני לא ראיתי, היו לי גם בעיות במיילים שלא הגיעו, כן הגיעו, אבל זה לא צריך לעניין אף אחד.

רחל אברמזון: אנחנו מדברים היום במצב הנוכחי על זה שאי אפשר להתעלם.

רחל אברמזון: בכל זאת, השנה הזאת אינה שנה כסדרה מפני שגם יעל יודעת, והייתה לנו פגישה לפני שבוע ואמורה להיות לנו עוד פגישה, שנכון לרגע זה גם בעקבות, מה לעשות, אבחונים שנעצרו בגלל משבר הקורונה ואבחונים מאוחרים שהמכון להתפתחות הילד היום מסיים אותם.

רחל אברמזון: עדיין אנחנו נמצאים עם כ2,000- ועדות פתוחות שמטופלות יום-יום שעה-שעה על ידי הצוותים שלנו.

רחל אברמזון: באמת, סביב השעון כדי לתת ולנסות לתת את המענה.

רחל אברמזון: אז כן יכולים להיות מצבים שבהם השנה, בניגוד לשנים אחרות, אין שום הפתעה.

רחל אברמזון: אנחנו יודעים על הגידול, אנחנו מכירים את המצב ויחד עם זה אנחנו כל הזמן מתקדמים.

רחל אברמזון: נכון לרגע זה יש לנו כבר מבחינת המספרים שאני הצגתי, כ-15,000 תלמידים חדשים.

רחל אברמזון: 95% מתוך הרשימות של אותם 15,000 משובצים.

רחל אברמזון: יש עדיין התייחסות ממוקדת - -

וליד טאהא: אנחנו גם מקווים רחלי אברמזון, שבאמת לא יהיו כיתות של 11 תלמידים.

רחל אברמזון: אני רוצה רגע להגיד, אבל אני חושבת שגם לגבי העניין הזה.

וליד טאהא: זה נשמע לא הגיוני ולא סביר.

רחל אברמזון: זה אולי לא המקום, אבל אני אשמח אם הועדה תחליט לקיים דיון ממוקד לגבי העניין של אכלוס התלמידים 11, עשרה ותשעה בתוך כיתות.

רחל אברמזון: אז אין בעיה, אבל אני לא חושבת שזה דיון נכון לרגע זה.

וליד טאהא: זה דיון נכון, אבל.

וליד טאהא: .

רחל אברמזון: רגע.

רחל אברמזון: דבר שכן חשוב לי להגיד.

רחל אברמזון: ההתייחסות של חבר הכנסת אורלי פרומן על הנושא של ההיבטים הרגשיים.

רחל אברמזון: אז באמת העקרונות המרכזיים שאנחנו שמנו וגיבשנו עם אגף שפ"י, גם עם הייעוץ וגם עם הפסיכולוגים הוא מתווה של קשר שוטף.

רחל אברמזון: ואגב בהתייחס גם לדבריה של ירדן קודם, אני רוצה לומר שאגף שפ"י גיבש עם כל אגף גיל וגם עם היחידה המקצועית שלנו מסמך שמונגש לכל מנהל בית ספר ולכל גננת לגבי התייחסות להיבטים הרגשיים ולנקודות שבהם כן צריך לזהות וללוות בקשר הרציף.

רחל אברמזון: אנחנו נפעיל גם את הקו הפתוח שהיה גם בשנה שעברה ואת ההנגשות הייחודיות וגם, אגב, ליווי ותמיכה בצוותי ההוראה.

רחל אברמזון: אי אפשר להתעלם מהם.

רחל אברמזון: גם הם נכנסים לשגרה לא רגילה ולכן הקשר הזה והמסמכים שהוגשו הם מסמכים שלקחו התייחסות גם לאוכלוסייה מיוחדת, גם לאוכלוסיות באגפי הגיל וגם אל מול בית ספר וסוג מוגבלות.

רחל אברמזון: דבר נוסף שאני רק רוצה כן להדגיש - -

וליד טאהא: בקצרה.

רחל אברמזון: -- ולומר אדוני היו"ר, איתנו בדיון הזה נמצאת הסמנכ"לית הבכירה של המשרד, מנהלת המנהל הפדגוגי ד"ר שוש נחום.

רחל אברמזון: וגם אם היה צריך לתת אי אלו ואם היו מפנים אליה שאלה, אני בטוחה שהיא הייתה בשמחה גם מתייחסת ועונה.

רחל אברמזון: כך שלומר שלא נמצאים איתנו כאן גם אנשים נוספים, אז נמצאים כן בכירי המשרד.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: רחלי, לצערנו לא הצלחנו לעלות עוד הרבה אנשים אחרים.

וליד טאהא: כולם חשובים.

וליד טאהא: את שוש כמובן חשוב היה מאוד לשמוע אותה.

וליד טאהא: אנחנו מקווים לעשות את זה בהמשך.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך רחלי אברמזון מנהלת אגף חינוך מיוחד במשרד החינוך על התשובות ועל הסבלנות שלך לשאלות של כולנו.

רחל אברמזון: באהבה רבה.

וליד טאהא: תצטרכי עוד להמשיך לתת תשובות לעוד הרבה מאוד סוגיות ששמתי לב שלא לכולן היו תשובות מספקות.

וליד טאהא: אז אנחנו מודים לך מאוד ואנחנו מודים לכל המוזמנים ואנחנו מצטערים שלא הצלחנו לעלות את כולם.

וליד טאהא: הדיון היה חשוב, ועד כמה שאפשר שמענו את מי שהיה צריך לומר דברים חשובים.

וליד טאהא: אני רוצה לסכם במשפט לכל חבר כנסת.

וליד טאהא: חבר כנסת יוסף טייב.

יוסף טייב: שלום וברכה אדוני היו"ר, חברי, אני רוצה לסכם במה שפתחתנו.

יוסף טייב: פתח חבר הכנסת שלמה קרעי את הדיון בסדר יום של אפליה, לצערי, נוראית במוסדות המוכשר של החינוך המיוחד.

יוסף טייב: הם מקבלים תקציב פעוט של 54% לעומת שאר הגנים של החינוך המיוחד.

יוסף טייב: הדבר הזה לא יכול להימשך.

יוסף טייב: אני שמח מאוד, רחלי, על ההתכנסות של הוועדה וההמלצות שאמורות להגיע בקרוב.

יוסף טייב: אני דורש, ברשותך אדוני היו"ר, שהדבר הזה יירשם בפרוטוקול.

יוסף טייב: שאותה ועדה תביא את ההמלצות שלה פה לוועדת חינוך, ואני קורא באופן אישי שלא לפתוח את שנת הלימודים תשפ"א כל עוד הדבר הזה לא יסודר.

יוסף טייב: מדובר פה ב20 מיליון שקל שגם זה, זה פלסטר.

יוסף טייב: לא יתכן שהמשרד יבקש מאותם מנהלים לחתום על מסמך ולוותר על 200 מיליון שקל שמגיעים להם בדין ולא בחסד.

יוסף טייב: הדבר הזה לא יכול להימשך.

יוסף טייב: האפליה הזאת חייבת להסתיים אחת ולתמיד.

יוסף טייב: אין לזה שום קשר לתקציב המדינה.

יוסף טייב: הדבר הזה אושר כבר שנה שעברה.

יוסף טייב: אני מבקש לשים סוף לסצנה הזאת ולצאת לדרך טובה.

וליד טאהא: כן, רחלי תבדוק את זה.

וליד טאהא: כן, דברים חשובים מאוד.

וליד טאהא: ורחלי תיתן תשובה בהמשך על זה.

וליד טאהא: אני מקווה להעביר תשובה גם למזכירות הוועדה בנושא הזה.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמי אבו- שחאדה תפאדל.

סמי אבו שחאדה: אדוני היו"ר תודה רבה לך על הדיון המאוד חשוב הזה.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים שיש אין סוף אתגרים בגלל הקורונה.

סמי אבו שחאדה: חלקם גם במערכת החינוך.

סמי אבו שחאדה: בעניין החינוך המיוחד האתגרים הרבה יותר גדולים.

וליד טאהא: נכון.

סמי אבו שחאדה: כשהתלמידים נמצאים בתוך המסגרת ויש להם את הצוות המקצועי מסביבם, הם יכולים להתאים את העבודה שלהם לפי הצרכים של כל תלמיד.

סמי אבו שחאדה: ברגע שהם עוברים לחינוך מרחוק, ללימוד מרחוק, זה מייצר המון בעיות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שמענו על פתרונות לחלק מהבעיות.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שעדיין לא ענו על השאלה שאדוני היו"ר דיבר עליה, והיא מאוד חשובה, העניין של עבודת הסייעות לתלמידים של החינוך המיוחד כשהם נמצאים לא במסגרת בית הספר.

סמי אבו שחאדה: אתה צודק לגמרי שאין שום הגיון לשלב אותם עם הסייעת.

סמי אבו שחאדה: זאת לא המטרה.

סמי אבו שחאדה: ברגע שהם נמצאים לבד בבתים הם צריכים פתרון.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שלא שמענו פתרון לגבי הסוגיה הזאת .

וליד טאהא: נכון.

סמי אבו שחאדה: תלמידים גדולים.

סמי אבו שחאדה: יש פה מספרים גדולים מאוד של תלמידים.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד מקווה שגם לזה ימצא בקרוב פתרון.

סמי אבו שחאדה: אני גם רוצה להודות לרחלי על הסבלנות, אבל אני גם מצפה מרחלי שיתוף פעולה עם כל העמותות שעובדות בתחום.

סמי אבו שחאדה: יש להם המון ידע, אולי לא פחות מהמשרד, לתת מענים ספציפיים לכל מיני אוכלוסיות, גם לכל האנשים הפעילים בנושא הזה ולוועדי ההורים.

סמי אבו שחאדה: אני יודע כמה לחץ יש איתנו רחלי וכמה עבודה יש, אבל אני כן מצפה מהמשרד שישתף פעולה כי זה win win situation.

סמי אבו שחאדה: הוא ילמד גם המון מהניסיון של כל העמותות וועדי ההורים תודה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

וליד טאהא: סמי אבו שחאדה אומר תמיד דברים חשובים מאוד בנושא הזה כי הוא נוגע לליבו.

וליד טאהא: שוקראן סמי.

וליד טאהא: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: תודה אדוני יו"ר על הדיון החשוב לכל המשתתפים.

עופר כסיף: אני רק חוזר על מה שאמרתי קודם.

עופר כסיף: הפתרון חייב להיות מערכתי.

עופר כסיף: הוא חייב לקחת בחשבון ולשלב את כל הגופים הרלוונטיים.

עופר כסיף: הזכרתי קודם את הפסיכולוגיה הציבורית.

עופר כסיף: כמובן גם אחרים שדיברו כאן, והדבר החשוב ביותר להשגת שוויון אמיתי הוא לקחת בחשבון את ההבדלים המשמעותיים שקיימים בתוך אוכלוסיית תלמידי החינוך המיוחד.

עופר כסיף: תודה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת עופר כסיף.

וליד טאהא: חברת הכנסת אורלי פרומן, משפט סיכום שלך.

אורלי פרומן: כן תודה רבה.

אורלי פרומן: שומעים אותי?

וליד טאהא: כן, כן.

וליד טאהא: שומעים אותך.

אורלי פרומן: אוקי אני רוצה דווקא להפנות את הסוגיה שבעצם רחלי העלתה בנתונים בתחילת הדיון, אבל רוצה לפנות לד"ר שוש נחום.

אורלי פרומן: אני חושבת שזאת סוגיה הרבה יותר רחבה מהנושא של החינוך המיוחד, וזה הגידול המאוד מאוד משמעותי בעיניי בתלמידים שזכאים לקבל חינוך מיוחד.

אורלי פרומן: בין אם חינוך מיוחד סגור לבין משולבים.

אורלי פרומן: המספר הזה צריך להטריד אותנו וחייבים לשאול את השאלות, איפה אנחנו באיתור המוקדם בגיל הרך?

אורלי פרומן: בגיל הרך שלא תחת משרד החינוך, גילאי שנה ושנתיים, ובוודאי בשלב יותר מאוחר?

אורלי פרומן: איפה יכולת ההכלה של המערכת?

אורלי פרומן: ועוד כהנה וכהנה.

אורלי פרומן: זה לא לדיון כרגע.

אורלי פרומן: אבל אני חושבת שצריך לערוך על זה דיון מיוחד.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה אורלי.

אורלי פרומן: ונקודה אחרונה לגבי הקבוצה של השיבוצים.

אורלי פרומן: רחלי, כיוון שאני באה מהשטח, רק לפני כשנה וחצי וזאת תמיד אותה בעיה.

אורלי פרומן: הילדים שצריכים כבר לדעת בתחילת החופש הגדול לאן הם משובצים נקלעים לסוף אוגוסט ולא יודעים לאן הם הולכים.

אורלי פרומן: תמיד זה איפה שיישאר מקום.

אורלי פרומן: זה קשה.

אורלי פרומן: זה לא הוגן.

אורלי פרומן: וזה בוודאי לא שוויוני כשכל המערכת יודעת סביב פסח איפה הולכים ללמוד בשנה הבאה.

אורלי פרומן: אני חושבת שחייבים א' לתת מענה מידי כרגע, אבל גם זה מצריך חשיבה מעמיקה על איך אנחנו משבצים את הילדים מוקדם ככל שניתן.

אורלי פרומן: אני מאחלת לך ולשוש ולכל הצוות הרבה הצלחה במשימה המאוד לא פשוטה בכלל ערב תחילת שנת הלימודים, קל וחומר בתקופה כל כך רגישה שאנחנו נמצאים.

שוש נחום: אני מנהלת המנהל הפדגוגי.

שוש נחום: אני רוצה להתייחס למה שאורלי אמרה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת אורלי פרומן.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להתנצל בפני כל אלה שלא הצלחנו לשמוע אותם כולל שוש נחום וכל האחרים.

וליד טאהא: הזמן לא אפשר אנחנו חייבים לסיים כי עברנו את הזמן שלנו.

וליד טאהא: חבר הכנסת יוראי אתה רוצה לסכם במשפט?

יוראי להב-הרצנו: אפשר כן.

וליד טאהא: במשפט.

יוראי להב-הרצנו: הנושא של ההיערכות בחינוך המיוחד ובחינוך המשולב מציב אתגרים לא פשוטים בכלל מול אוכלוסייה שהפגיעה שלה בקורונה מתעצמת וגדולה בשל הנסיבות של אותם תלמידים.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שצריך, וראוי, שהמרכז לשלטון מקומי ומשרד החינוך יגלו פתיחות מיוחדת לנסיבות ובעצם יאמצו פתרונות שמאפשרים- -

וליד טאהא: הנושא הודגש יותר מפעם אחת.

וליד טאהא: בצדק.

יוראי להב-הרצנו: -- שמאפשרים את מימוש החוק.

יוראי להב-הרצנו: גם את חוק החינוך המיוחד וגם את החוק לשילוב תלמידים באופן שהוא לא פוגע בזכויות של התלמידים לחיים שוויוניים ומלאים.

יוראי להב-הרצנו: התרשמתי שהגורמים מכירים במורכבות ואני משוכנע שעם קצת יותר פתיחות וסובלנות למצבם של התלמידים נוכל לפתוח את השנה בצורה טובה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת יוראי.

וליד טאהא: אני רוצה להקריא את הסיכום של הוועדה.

וליד טאהא: הוועדה דורשת לאפשר לסייעות להגיע לבתי התלמידים.

וליד טאהא: הועדה רשמה לפניה ומודיעה להורים, שעד שמשרד החינוך ייקח על עצמו את הטיפול בתלמידים החולים ב01.12.2020, "קדימה מדע" ממשיכה לתת את השירות עבור ילדים אלה.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכולם.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: הישיבה נעולה.