הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית, כנסת 23, פרוטוקול מספר 10, 2020-08-11 10:00

מנסור עבאס: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה הזו, ישיבת הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה בחברה הערבית, אנחנו היום מארחים את משרד העבודה והרווחה כחלק מהמסע הארוך שלנו בינתיים בשלב הזה לעבור על כל משרדי הממשלה ולשאול מה התוכניות שלהם הנוכחיות והעתידיות למיגור הפשיעה בחברה הערבית בפרט ולמיגור הפשיעה בכלל.

מנסור עבאס: היום יום מיוחד גם, אנחנו היום ראינו שקבוצת נשים מהעיר חיפה יצאו למסע הליכה לרגל לירושלים, לבית הנשיא, והדרישה שלהן היא שרשויות החוק יצליחו סוף סוף לחשוף תיקים ולהביא פושעים לדין ולפצח תיקי רצח ותיקי אלימות בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אנחנו כבר קיימנו בנושא הזה, אפילו יותר מדיון אחד עם המשרד לבטחון הפנים ועם משרד המשפטים.

מנסור עבאס: לא מזמן גם היינו בישיבה עם היועץ המשפטי לממשלה והוא מודע לסוגיה הזאת.

מנסור עבאס: אמנם יש גרסה משופרת של המשטרה, אבל אנחנו רחוקים מלהגיע, גם בחברה הערבית, אבל גם בחברה בכלל, לאחוז פיצוח מתאים וראוי של תיקי רצח ופשיעה בחברה הערבית ובחברה בכלל.

מנסור עבאס: יש לנו עוד כמה ישיבות שאנחנו צריכים לקיים, גם עם הפרקליטות, גם עם צוות היועץ המשפטי לממשלה, כדי לטפל בסוגיה הזאת ובוודאי עם המשטרה והמשרד לבטחון הפנים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה, הוא מתלווה למסע הזה של הנשים השכולות, אז אנחנו נעלה אותו והוא ישתתף בדיון שלנו.

מנסור עבאס: חברים, אני מבין שאנחנו לקראת סוף גיבוש התוכנית הממשלתית המקיפה למיגור הפשיעה והאלימות.

מנסור עבאס: אני מודע לזה שמשרד העבודה והרווחה הוא חלק מהתוכנית הזאת, מחר תהיה לנו פגישה עם צוות הוועדה הבין משרדית ממשרד ראש הממשלה ואנחנו נתקדם לקראת הכנת המסמך הזה, התוכנית הראשונית הזאת לתוכנית בשלה ולתוכנית שאפשר להעביר אותה החלטת ממשלה, שנוכל לעבוד בסנכרון בין כל המשרדים ושנדע שיש לנו תוכנית כוללת שלפיה אנחנו פועלים בכל משרד ומשרד.

מנסור עבאס: תפקידנו אז כוועדה יהיה גם לעקוב אחר יישום התוכנית עצמה.

מנסור עבאס: אנחנו ניגש ישירות לנציגי משרד העבודה והרווחה.

מנסור עבאס: אני רוצה להודות להם על התוכנית שהם הגישו.

מנסור עבאס: הסתכלתי על זה, היא תוכנית ראויה, מטפלת בנושא מכל מיני כיוונים וגישות שונות, גם בתוצאות של הפשיעה יש תוכניות, יש גם תוכניות למיגור התופעה עצמה ולטפל בקבוצות סיכון.

מנסור עבאס: האתגר הגדול מבחינתנו הוא איך ליישם את התוכנית הזאת וכמובן קודם כל איך לאשר את כל התוספות שמתבקשות לפי התוכנית.

מנסור עבאס: מדובר על סכום נכבד שצריך לגייס אותו בעתיד הקרוב ובנושא הזה יש לנו חלק ואנחנו נפעל כדי שהממשלה בסופו של דבר תקצה את התקציבים הראויים למימוש גם התוכנית של משרד העבודה והרווחה וגם התוכנית הכוללת.

מנסור עבאס: לפני שהאורחים שלנו ממשרד העבודה יציגו את עיקרי התוכנית יש פירוט די ארוך, אני למדתי את כל התוכנית, אבל חשוב לנו שמשרד העבודה והרווחה יבין שגם בדיון בוועדה הזאת ואחר כך אנחנו נעלה גם דרישות וגם הערות כדי שנוכל לשפר את התוכנית עצמה, למרות שאני חושב שבסך הכול התוכנית מתאימה ומקיפה ורצינית, אבל יש כל מיני פרטים שצריך לברר ומה ההיקף של התוכנית והאם היא תתאים לצרכים הכלליים של החברה הערבית לאור הגל הגואה.

מנסור עבאס: אנחנו לצערנו לקראת שיא חדש, לפחות בפרמטר של מספר הרציחות בחברה הערבית.

מנסור עבאס: זה לא הפרמטר היחידי, אבל זה נותן אינדיקציה לאן אנחנו פונים.

מנסור עבאס: אז נתחיל עם גב' איריס פלורנטין, סמנכ"לית בכירה.

מנסור עבאס: איריס, אולי תציגי את עצמך ואז תתחילי להציג את הדברים.

מנסור עבאס: אני מקווה שההצגה תהיה מתומצתת כי את החומר קיבלו כל חברי הכנסת ואז נוכל גם בדיון להתקדם ולהתכנס לאיזה שהיא נקודה שתהיה מתאימה לכולנו.

מנסור עבאס: בבקשה, איריס.

איריס פלורנטין: בוקר טוב לכולם.

איריס פלורנטין: שמי איריס פלורנטין, אני ראש מינהל שירותים אישיים וחברתיים.

איריס פלורנטין: במסגרת תפקידי אני אחראית על הרבה מאוד פעולות ליבה מול השלטון המקומי ומול עמותות ציבוריות, מתוקף התפקיד שלי קיבלתי מינוי של המנכ"ל לרכז את החומרים לוועדה הבין משרדית בנושא אלימות בחברה הערבית.

איריס פלורנטין: אני השתתפתי בפגישות שהיו ואני מביאה כאן תוצר שהוא תוצר משרדי של זרוע הרווחה.

איריס פלורנטין: אורך ההצגה יהיה בהחלט תלוי במה שאתם תרצו לשמוע.

איריס פלורנטין: יש לי כמה שקפים ראשונים שמתמצתים את התפיסה, ואני תיכף אכנס אליהם, ומספר שקפים נוספים שנכנסים לעובי הקורה של כל תוכנית.

איריס פלורנטין: אם נרצה להעמיק באיזה שהיא תוכנית אין בעיה להעמיק, יש גם איתי שתי נציגות שנמצאות בזום שיכולות להעמיק, כל אחת מהן, אלונה בנושא צעירים ומרב בנושא מבוגרים ואלימות.

איריס פלורנטין: אני רוצה להגיד למה אני לא אתייחס כרגע.

איריס פלורנטין: יש החלטת ממשלה אחרת בנושא התמודדות עם אלימות במשפחה, אני מרכזת את החלטת הממשלה הזו, כרגע יש לנו 50 מיליון שקלים, יש לנו הרבה מאוד פעולות שנעשות, אם יהיה צורך בסיפא של דבריי אני אשמח להרחיב, זו החלטה אחרת.

איריס פלורנטין: אנחנו עושים הרבה מאוד פעילות, זה לא רשום פה ואני כרגע לא מתייחסת לזה.

איריס פלורנטין: אני רוצה להתחיל ולומר שהיכולת ליישם את התוכנית שרשמנו כאן היא יחסית קלה, למה היא יחסית קלה?

איריס פלורנטין: כי התוכניות שנבחרו כאן הן לא תוכניות חדשות, הן תוכניות שהצליחו, הן תוכניות שהיו עליהן מחקרים, הן תוכניות שנמצאות ברשויות המקומיות ובאמצעות עמותות ציבוריות והן תוכניות שמצליחות, לכן אנחנו יודעים להרחיב ולהקים אותן.

איריס פלורנטין: הסיבה שאנחנו לא נמצאים כרגע בפריסה מלאה היא, כמו כל סיבה בשירותים החברתיים, אנחנו עושים את העבודה, אנחנו בתוך התקציבים הקיימים, מה שיש אנחנו בהחלט עושים ונמצאים בכל מקום.

איריס פלורנטין: דבר נוסף שאני רוצה להגיד כאן, אנחנו לא היינו בתוך החלטת הממשלה הקודמת 922, ואני מקווה שבהחלטה הנוכחית ייקחו אותנו בחשבון מאוד לעומק.

איריס פלורנטין: תוכנית מתייחסת לארבעה פרמטרים או תפיסות עיקריות של כניסה לעולם של הטיפול.

איריס פלורנטין: הרמה הראשונה זה העבודה עם הקורבנות.

איריס פלורנטין: הקורבנות שנפגעו בכל מיני דרכים, אני אדגים איך אפשר לטפל בהם, עבודה ישירה באנשים האלימים עצמם שעשו את האלימות, עבודה של מניעת אלימות, כלומר להיכנס לתוכניות קיימות מסוגים שונים ולהכניס לשם תוכניות מניעה בנושא אלימות כדי להפחית ולמנוע את האלימות, וכמובן מעטפת כללית כשמעטפת כללית היא בתוכניות למשפחות, לילדים, כשהן בעצם תוכניות שבאמצעותן אנחנו נותנים מענה לצרכים הסוציאליים וככה מונעים את האלימות.

איריס פלורנטין: לכן אני מדברת על מעטפת עקיפה.

איריס פלורנטין: כפי שאמרתי קודם לכן, אנחנו מתמודדים באמצעות הרשויות המקומיות.

איריס פלורנטין: צריך לדעת, חוק הסעד משנת 58' מדבר על כך שהרשויות המקומיות מחויבות לפתוח מחלקה לשירותים חברתיים.

איריס פלורנטין: מה שנדרוש מהמחלקות לעשות זה בהתאם לתקציב והמדיניות שאנחנו מורידים.

איריס פלורנטין: לצד זה כמובן יש לנו עמותות ציבוריות שפועלות באמצעות מיקור חוץ של השלטון המקומי ושלנו כדי להרחיב את הפעילות, כמובן לצד שירותים ממשלתיים, כמו שירותי המבחן, חסות הנוער, שיקום נוער ואחרים שנותנים מענה ישירות באמצעות תקנים ופעולות של עובדי מדינה.

איריס פלורנטין: אני רוצה לתת דוגמאות לפעולות שנעשות מול האדם האלים וקצת מעטפת למשפחתו.

איריס פלורנטין: אני מדברת על עבודה ישירה של שירותי המבחן עם האנשים האלימים עצמם בכל האמצעים והכלים שיש להם, ואם תרצו אחר כך אנחנו נרחיב.

איריס פלורנטין: חסות הנוער, מסגרות חוץ ביתיות שנותנות מענה לילדים באלימות ובעבירות אחרות.

איריס פלורנטין: יש לנו גם שירותים שניתנים גם לפוגעים מינית וגם לנפגעים מינית בעיקר ברשויות המקומיות, גם למבוגרים וגם לנוער, גם לקורבנות וגם לאלימים עצמם.

איריס פלורנטין: וכמובן שיקום האסיר, שהם יציגו כאן לבד, אבל זה גם תוכנית ומענה נוסף שהוא מחובר כמובן למשרד העבודה והרווחה.

איריס פלורנטין: אני רוצה להתייחס למענה לשיקום כללי או מענה לצעירים ונוער.

איריס פלורנטין: כל התוכניות שלנו, כמו 'נושמים לרווחה' שנותנים מענה לעוני, כמו תוכניות של הוסטלים שניתנים לעבריינים מבוגרים או צעירים, או תוכניות לילדים למנוע נהיגה בשכרות, או כל תוכנית אחרת, שאני מיד אפרט אותה, שנותנת מענה מורחב למשפחות, הן תוכניות שנותנות לנו מענה בכל הספקטרום ואתם תראו את כל המשרד.

איריס פלורנטין: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו כאן הוא כל העניין של צעירים ובעיקר דגש על צעירים.

איריס פלורנטין: אני חושבת שהחלטת הממשלה תיתן דגש מאוד גדול לנושא הצעירים.

איריס פלורנטין: כשאנחנו מדברים על צעירים שסיימו את בית הספר, צריכים לעזור במכוונות להשכלה גבוהה, לשירות לאומי, להתחבר חזרה כדי להתפתח ולהיות מבוגרים שעומדים על הרגליים בזכות עצמם.

איריס פלורנטין: ושוב אני אומרת, אלה תוכניות שאני לוקחת אותן מהתוכניות הקיימות בכלל במשרד.

איריס פלורנטין: נדבך נוסף שאני רוצה להתייחס אליו ולפעמים שוכחים אותו הוא הנושא של עבודה קהילתית בהתנדבות.

איריס פלורנטין: אני חושבת שבמגזר הערבי יודעים היום להיכנס לנושא של התנדבות ועבודה קהילתית, גם בנושא חירום וגם בשגרה.

איריס פלורנטין: אנחנו נמצאים על השולחן עם הרבה מאוד בקשות ואנחנו נענים ונכנסים, כשאני רוצה לומר שבחסות הקורונה אנחנו ראינו שהנושא של עבודה קהילתית והתנדבות צריך לעלות.

איריס פלורנטין: אם אני לוקחת כדוגמה את נושא ההתנדבות אז בכלל בישראל אנחנו קפצנו באחוזים ניכרים ברמת ההתנדבות בארץ, מתקרבים למדד העולמי של ההתנדבות ובנושא עבודה קהילתית אנחנו ראינו בקורונה שאנחנו היינו צריכים למצוא אדם שלא נמצא ברשות המקומית והיה צריך לתת לו סיוע, אני זוכרת כרגע בראש באיזה יישוב, שחיפשו איזה אזרח ותיק ואף אחד לא ידע איפה הוא ואז הרימו טלפון לצח"י, שצח"י הוא צוות מקומי שנוגע בחירום ונוגע בכל המשברים ותוך חמש דקות הם ידעו להגיע לזקן שהיה צריך להביא לו אוכל ולאתר אותו.

איריס פלורנטין: כך שאנחנו מדברים על עבודה קהילתית שנותנת מעטפת גם בנושא של חירום, גם בנושא של גישור, גם בנושא של פרויקטים של שכנות טובה ועוד פרויקטים רחבים נוספים שצריך לשים אותם כמעטפת.

איריס פלורנטין: גם אם היום אני צריכה לכתוב תוכנית כדי להגיע לאוכלוסיות, וזה בכל הקהלים, הקורונה שמה אותנו במקום שהאנשים נמצאים בבתים ואנחנו לא רואים מה קורה שם, אפרופו אלימות כלפי נשים, ואני צריכה למצוא כל מיני מענים שעוזרים לי להגיע לבתים ועבודה קהילתית היא אחד המתודות לצד מתודות נוספות שאני רוצה להיכנס דרכן.

איריס פלורנטין: בתוך הדיונים שעשינו ברוה"מ אחד הדברים שעלו מאוד ברור, ואני חושבת שאנחנו צריכים לשים את זה על השולחן, זה באמת לעשות עבודה ברמת הרשות המקומית כך שתהיה רשות מקומית שמסתכלת עירונית על כל הבעיות ומתכללת את כל הפעולות ברמה העירונית ובודקת שהדברים מסונכרנים בין כל המשרדים, כשכמובן אנחנו נוביל ונעשה את הפעולות שלנו.

איריס פלורנטין: התוכנית הזאת נבנתה על בסיס עבודה שלי מול כל המנהלים בתוך המשרד כשכל מינהל נתן את התחומים העיקריים שהם חושבים שצריך להרחיב אותם ולעבוד איתם.

איריס פלורנטין: כפי שראיתם בתוך המצגת, זה גם מסודר לפי סדר עדיפויות, כי ברור לנו שלא נוכל לקבל את כל המשאבים, כך שאנחנו שמנו את סדר העדיפויות שלנו כשכמובן אפשר לדבר עליו ולראות לאן אנחנו הולכים.

איריס פלורנטין: הנושא הראשון שעלה מאוד חזק מתוך הדיונים זה הנושא של התמודדות עם תקיפה מינית.

איריס פלורנטין: זה עולה בכלל היום.

איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על גם בבקשות התקציביות שלי בכלל במשרד הנושא של תקיפה מינית, אלימות מינית בתוך המשפחה, מקבל בולטות מאוד גדולה ואנחנו צריכים לתקצב אותו, כשזה גם הנושא של מבוגרים וגם הנושא של בני נוער שאנחנו נמצאים ברשימות המתנה מאוד מאוד גדולות וצריך את הנושא הזה מאוד לתגבר.

איריס פלורנטין: תוכניות קבוצתיות לעוברי חוק בשירות המבחן לנוער.

איריס פלורנטין: כאמור, אני נותנת כאן דוגמאות, יש הרבה יותר דוגמאות בטבלה.

איריס פלורנטין: אחד הדברים שאנחנו יודעים, נהיגה בשוכרה, יש הרבה מאוד במגזר הערבי, 59% של התיקים שנפתחים הם כאלה ואנחנו רוצים לעשות פעילות קבוצתית עם בני הנוער כדי להפחית את העניין של נהיגה תחת השפעה של אלכוהול ופגיעה באנשים לצד תוכניות אחרות שיש בשירות המבחן לנוער שמדברות על תעסוקה וכישורי חיים.

איריס פלורנטין: גם אותן אנחנו רוצים לתגבר, כמו תוכניות אחרות של מעטפת וגישור ודברים נוספים.

איריס פלורנטין: הוסטל שיקומי לצעירים ובוגרים עוברי חוק.

איריס פלורנטין: יש לנו הוסטלים, גם לצעירים, גם לנוער וגם למבוגרים.

איריס פלורנטין: אנחנו יודעים לקלוט אותם כשצריך להוציא אותם מהבית, גם אחרי מאסר וגם מהבית עצמו כשהם מורחקים מאיזה שהיא סיבה, לתת מעטפת שיקומית לפני שאנחנו משחררים אותם חזרה לקהילה ועושים עבודה.

מנסור עבאס: איריס, אנחנו לא מזמן היינו בסיור ביחד עם הוועדה למניעת התמכרות לסמים ולאלכוהול, היינו במרכז אחד בעילבון, עמותת 'הדרך', ושם ברור שהם עושים עבודה מאוד נפלאה, אבל ברור שלא מצליחים לספק את הצרכים השונים.

מנסור עבאס: זאת גם שאלה כללית בקשר לתוכנית שלנו, כאשר אנחנו מדברים על הוסטלים, על תוכנית כזו או אחרת, אמרתי כבר, התוכניות קיימות, אנחנו מנסים להרחיב את זה, האם ההרחבה הזאת עונה לצרכים?

מנסור עבאס: כאשר קבעתם את התוכנית הזאת שמתכוונים ליישם אותן ברמת כל יישוב ויישוב, האם למשל המחלקה לשירותים חברתיים בכל יישוב, יש להם תמונת מצב על פשיעה ואלימות ביישוב עצמו?

מנסור עבאס: אתם מקבלים דיווח, אתם יודעים לאפיין את סוג האלימות או הפשיעה שנמצאת בכפר מראר, בסכנין, בכל יישוב ויישוב?

איריס פלורנטין: אני אענה לך בכמה צורות.

איריס פלורנטין: ראשית, כשאני אתייחס לנושא ההתמכרויות, ובעברי לפני התפקיד הזה, לפני חמש וחצי שנים, ניהלתי את השירות לטיפול בהתמכרויות, כך שאני אענה לך אפילו מהמקום הזה, ראשית השירותים לטיפול בהתמכרויות שאתה רואה אותם פה, זאת אומרת בתוך הטבלה יש בקשה להרחבת השירותים.

איריס פלורנטין: היחידות להתמכרויות ברשויות המקומיות יודעות את התמונה היישובית בנושא הטיפול וכאן יש לנו הפרדת רשויות ואני מיד ארחיב את זה ואתן את התשובה למה שאתה אומר.

איריס פלורנטין: מי שבעצם מסתכל ברמה רשותית, וזה גם הכיוון של החלטת הממשלה, לתת את הריכוז העירוני למשרד שמוביל את העניין של ההסתכלות של האלימות, מטבע העניין זה לא אנחנו, והם מרכזים גם היום את ההסתכלות על אלימות בכלל בתוך היישוב, זה כל החבר'ה של האגף למניעה, שיכול להיות שהם נמצאים פה והם ידברו, זה עבר למשרד של השרה אורלי לוי, שהם רואים את ההתארגנות העירונית, רואים את המניעה, אוספים את המידע ברמה העירונית, פחות זה יהיה אצלנו.

איריס פלורנטין: אנחנו נראה את זה יותר במפוזר.

איריס פלורנטין: עובד ההתמכרויות יראה את זה ברמת מי שמגיע לטיפול וגם יראה כמה מענים צריך במקומות כמו בעילבון בקהילה טיפולית 'הדרך', הוא יראה את הצד שלו של העניין.

איריס פלורנטין: לכן התכלול לא יהיה אצלנו, אבל יש מי שעושה את התכלול.

איריס פלורנטין: אני כן רוצה להגיד שכשאנחנו מדברים היום על הקמה של ארבעה מרכזים להתמודדות עם אלימות במשפחה, 24/7, כשהראשון אמור להיות בצפון במגזר הערבי, אנחנו מדברים על הסתכלות של אלימות במשפחה ופלטפורמה נוספת שהיא הסתכלות על אלימות ברמת העיר, אבל אני משערת שתוכל לקבל תשובה מהמשרד השני.

איריס פלורנטין: אז דיברנו על התמכרויות.

איריס פלורנטין: אני רוצה להסתכל על 'מיתרים'.

איריס פלורנטין: 'מיתרים' הם בתי ספר שיקומיים שמופעלים על ידי מינהל תקון.

איריס פלורנטין: בבתי הספר נערים ונערות נושרים, אנחנו נותנים להם מענה של עבודה סוציאלית וחינוך, אנחנו רוצים להרחיב, זה מענה שפועל מאוד טוב, לאסוף את הילדים, גם מלמד אותם מקצוע וגם מאפשר להם לסיים את הדרך ולהפוך להיות מבוגרים אפקטיביים יותר.

איריס פלורנטין: עבודה עם משפחות וילדים.

איריס פלורנטין: הנושא של מוגבלויות, זה יותר למנוע את האלימות כלפי ילדים ומבוגרים בנושא מוגבלויות, לעזור למשפחות לקבל את הילדים ולשלוח את הילדים ואת המבוגרים עם המוגבלויות לטיפול ולהקטין את רמת האלימות שאנחנו יודעים שקיימת שם יותר מאשר בתחומים אחרים של אלימות במשפחה.

היבה יזבק: יש נתונים בעניין?

איריס פלורנטין: אני יכולה להביא לך.

איריס פלורנטין: יש נתונים וגם מחקר, אני אבקש שיעבירו.

איריס פלורנטין: אני חוזרת לרגע למענים של מרכזי טיפול.

איריס פלורנטין: יש לנו מרכזי טיפול לעבריינים, אנחנו רוצים להרחיב אותם, מרכזי יום, מרכזי ערב, כדי לעשות את השיקום אפקטיבי ולהחזיר אותם לקהילה לאחר מאסרים או כתחליף למאסר ולהחזיר אותם כמבוגרים משוקמים, עובדים וגם אחרי טיפול חזרה למשפחות.

איריס פלורנטין: הקמת מרכזי גישור קהילתיים.

איריס פלורנטין: דיברתי על זה קודם לכן, כל המענים של עבודה קהילתית, מרכזי גישור, שכנות טובה, צח"י, צח"שים, כל המענים של לגייס את הקהילות למען עצמן ולאתר את המצוקה.

איריס פלורנטין: הנושא של צעירים.

איריס פלורנטין: אני פחות אכנס כרגע, נמצאת פה אלונה, היא תיכנס יותר לעומק.

איריס פלורנטין: כשאנחנו מדברים בנושא של צעירים, שוב, אמרתי, אני חושבת שהתוכנית צריכה לגעת בעיקר בהם בנושא של החלטת הממשלה, אנחנו מדברים על כמה רמות.

איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על לקלוט את הצעיר הזה שמסיים בית ספר ולעזור לו בתהליכים של לשלב אותו בעולם, לשלב אותו בשירות לאומי, אם הצעיר רוצה, לשלב אותו בהשכלה גבוהה תוך כדי זה שמלווים אותו ויש תהליך של מנטורים וליווי גם להשכלה הגבוהה וגם לעולם העבודה כדי לתת את כל המעטפת ולגשר אותו מהמעבר של ילד למעבר של צעיר למבוגר, מה שנכון לעשות, אנחנו עושים בכל הקהלים ונכון לעשות את זה גם כאן.

איריס פלורנטין: אני רוצה להגדיר את הפרמטרים לפיהם בנינו את הטבלה.

איריס פלורנטין: בתוך הטבלה אנחנו רואים את פירוט התוכניות שמבוססות כאמור, אמרתי, על תוכניות שעובדות ואפקטיביות, מבוססות על יעדים ותוצאות.

איריס פלורנטין: בכל אחד מהם אנחנו ציינו מה התוצאה אליה אנחנו רוצים להגיע.

איריס פלורנטין: אנחנו דיברנו על היקף המענה הנדרש ברמה הארצית וברמת היישוב, דיברנו על עלויות ודיברנו על סדר עדיפויות של המשרד כרגע.

איריס פלורנטין: כמובן שזה משהו פתוח בתוך שיח, גם כאן וגם עם הרשויות המקומיות ועם כל מי שיהיה שותף כשהתוכנית הזאת תעלה לשלב של תקצוב ועבודה.

מנסור עבאס: מאוד חשוב פה ההתאמה בין היישוב או האשכול של יישובים, למשל, לבין התוכניות עצמן.

מנסור עבאס: כאחד שעוקב אחרי התפתחות הפשיעה בחברה הערבית ומאיפה היא התפתחה ומה אחוזי הפשיעה בפרמטרים השונים ביישובים, הפשיעה בחברה הערבית היא לא הומוגנית, את לא יכולה להגיד שהתוכנית הזאת ניישם בחברה הערבית.

מנסור עבאס: יפו, לוד, רמלה, זה לא כמו סכנין, עראבה, דיר חנא.

מנסור עבאס: בוא נגיד ש-50% מהפשיעה נמצאת באזור המרכז ולכן ברגע שרוצים ליישם, וגם לשים עדיפויות איפה מתחילים ואיפה משקיעים יותר צריך להתאים את התוכנית שלכם לצרכים.

מנסור עבאס: את דיברת על המשרד לחיזוק קהילתי שאמור לתכלל את הנושא הזה, אבל לדעתי בלי העזרה והנתונים של המשרד לבטחון הפנים, המשטרה בעצם, ושם יש להם תוכנית שקוראים לה רמזור שהיא מציירת את היישובים הערביים במפה כאילו של רמזור, יש יישובים בצבע אדום, ירוק וצהוב ואז לפי זה הם מתכוונים לפעול.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים חודשים על התוכנית הזאת, אבל עדיין לא מתחילים ליישם.

מנסור עבאס: אני לא יודע, כפר מראר, היישוב שלי, באיזה אור הוא נמצא.

מנסור עבאס: לכן בלי להביא את כל הנתונים ביחד ואז שנוכל – אנחנו לא רוצים רק לשמוע שהקמנו או יישמנו תוכניות כך וכך בחברה הערבית, צריך לשים את התוכניות ואת ההשקעה עצמה ואת המשאבים כמובן שיהיו מותאמים לצרכים של כל יישוב ויישוב.

מנסור עבאס: זאת עבודה קשה, אבל ככה צריך לעשות.

מנסור עבאס: לדעתי, מאוד חשוב שברמת כל יישוב ויישוב המחלקה של השירותים החברתיים והרווחה וכו', או ביחד ברמת כל יישוב, שיהיה לנו דוח, בכפר מראר, בסכנין, בלוד, ברמלה, תמונת המצב היא כך וכך, לפחות מה שאנחנו יודעים, יש דברים שאנחנו לא יודעים אותם, ואז להתאים את התוכנית ברמת כל יישוב ויישוב.

איריס פלורנטין: זה ממש ככה.

איריס פלורנטין: זה בדיוק ככה.

איריס פלורנטין: אתה בעצם מקדים את המאוחר כי אנחנו לפני הרזולוציה של היישום ואני רוצה להגיד כמה דברים לגבי זה, איך אנחנו עובדים, וברור שזה צריך להיות ככה.

איריס פלורנטין: לכן הקדמתי ואמרתי שיהיה פה תכלול יישובי וצריכה להיות ועדה יישובית שתנהל את כל המאמץ הזה וכל המשרדים מתכנסים סביבה ומתואמים.

איריס פלורנטין: ברור שבשלב הראשון זה לאסוף נתונים ולבנות קריטריונים ואני יכולה להגיד ממה שאנחנו עושים במשרד שלנו.

איריס פלורנטין: ברור, כשאנחנו רוצים לצאת ליישוב ברמה הראשונה ולבחור איזה יישוב וכמה אנחנו שמים מהמשאב בכל יישוב אנחנו בונים קריטריונים.

איריס פלורנטין: איך אנחנו בונים את הקריטריונים, זה לפי המאפיינים של הפעולה ואני אתן דוגמה, למשל, מעו"ס משטרה שזה תחום שלאחרונה אני תקצבתי אותו ובכל מקום הקריטריונים אחרים, ואני תיכף אגע בגודל היישוב.

איריס פלורנטין: כשאנחנו רצינו לתקצב את ההרחבה של עו"ס משטרה, שהוא פרויקט משותף עם המשרד לבטחון פנים, אנחנו לקחנו את המדדים של האלימות ביישוב, את המדדים של הרחבה ביישוב ועוד כמה מדדים, שקשקנו פנימה, עשינו חלוקה, משקולות איך אנחנו מחלקים ויצא בצד השני איך אני מחלקת, כמה לכל יישוב.

איריס פלורנטין: זה מה שאני עושה בכל פעולה.

איריס פלורנטין: כמובן שנצטרך לאסוף את הנתונים ולעשות את זה לפי הפרמטרים שנבחן.

איריס פלורנטין: בשלב הבא, מה ששאלת אותי זה בעצם התאמה ליישוב, זה חובה.

איריס פלורנטין: אני באה ואומרת שיש לי מודלים ארציים, המודלים הארציים חייבים להיות מתאימים ליישובים.

איריס פלורנטין: אם אני אקח לדוגמה את מודל 24/7 של המרכזים של אנשים באלימות שבנינו אותם, וזה מכרזים כרגע, כתבנו מודל כללי של איך המרכז הזה צריך לעבוד.

איריס פלורנטין: בתוך המודל הכללי הזה כתוב שתהיה ועדת היגוי שתקבע איך כל מרכז כזה יעבוד כי ברור לנו שיש הבדל גדול בין היישובים.

איריס פלורנטין: למשל כשאני לוקחת את העבודה שלנו היום עם מזרח ירושלים, במזרח ירושלים יש המון מודלים שהיו והתאמנו אותם ויש המון מודלים חדשים.

איריס פלורנטין: אנחנו אישרנו כמשרד הרבה מאוד מודלים שם שלא היו, אישרנו אותם מקצועית, אפשרנו כשהתקציב נראה נכון ועשינו מהלך תקדימי שלא נצמדנו למודלים שלנו, אלא אמרנו צאו לדרך.

איריס פלורנטין: אז אנחנו בהחלט נעשה את זה, רק אנחנו פה בסטייג' 1 בעצם.

אבי דיכטר: אני מודה שאני בכל הסיפור לא מצליח להבין את ההיקפים.

אבי דיכטר: האם אפשר לקבל תמונה שלדית של ההיקפים?

אבי דיכטר: כמה הם הקורבנות, כמה הם הפוגעים, כפי שהגדרת אותם, אם אפשר להבין כמה מזה זה גברים, כמה מזה זה נשים, ובכמה מתוך המספר הזה אתם מטפלים, גם בקורבנות וגם בפוגעים, כדי לקבל איזה שהוא מושג מספרי.

איריס פלורנטין: זו עבודה שאפשר לעשות אותה.

אבי דיכטר: מה, אין לכם נתונים ככה בשלוף?

איריס פלורנטין: זה לא בשלוף כי זה משהו שנמצא בכל מיני מקומות, הוא נמצא במשטרה, הוא נמצא בבתי משפט.

אבי דיכטר: לא, המספר שנמצא אצלכם.

איריס פלורנטין: מה שנמצא אצלנו אני יכולה לעשות איסוף במשרד מכל התוכניות בדיוק לשאלה שלך.

איריס פלורנטין: אין לי בעיה לעשות את זה, כי אם תסתכל, התוכניות כאן זה המון תוכניות, כל תוכנית אוספת את הנתונים האלה.

איריס פלורנטין: אין בעיה לעשות את זה, אני יכולה להביא לך.

יואב סגלוביץ': שאלה כללית.

יואב סגלוביץ': מי בעל הבית על האירוע?

איריס פלורנטין: על החלטת הממשלה?

איריס פלורנטין: רוה"מ.

יואב סגלוביץ': בסדר, הוא עסוק עכשיו, אבל בסוף מי קם בבוקר ומוודא שהדבר הזה, לא רק אצלכם, כי בסך הכול זה כמה מערכות, מי קם בבוקר וזה העבודה שלו?

איריס פלורנטין: מניסיון רב מהרבה מאוד החלטות ממשלה שאו שאני מובילה או שהשתתפתי בהן, יש תמיד שני בעלי בית, יש בעל בית עליון, אם זה במקרה הזה שהוא ראש הממשלה – אתה יודע מה?

איריס פלורנטין: אני אקח את זה מפה, יש בעל בית שהוא מתכלל את החלטת הממשלה והוא אחראי שתהיה תוכנית, לתקצב אותה ולדאוג שהיא תפעל.

איריס פלורנטין: עכשיו, הוא לא מפעיל את הפעולות בדרך כלל, שזה רוה"מ, הוא מפעיל את הפעולות דרך המשרדים, כך שיש ועדה ברוה"מ שעוקבת אחרי התהליך הגנרי מלמעלה.

יואב סגלוביץ': אני אקח יישוב כמו סכנין, לא משנה, כל יישוב שירצו, בסוף יש מישהו שם ביישוב שיש לו אחריות על הסיפור, מי זה האיש או האישה?

איריס פלורנטין: אני יכולה לתת את זה מדוגמה של המשרד.

איריס פלורנטין: בהחלטת הממשלה של אלימות במשפחה, אני מרכזת אותה, היא אצלי במשרד, מה שאומר שאני אחראית על החלטת הממשלה ואני אחראית לצורך העניין ביישום אצלנו, מה שאומר שאני יוצאת לדרך עם איזה שהיא תוכנית.

איריס פלורנטין: לאחרונה אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים לקצר את ההמתנות ביחידות לאלימות במשפחה הורדנו תקציבים כדי לקצר את ההמתנות, איך אני עושה את זה?

איריס פלורנטין: אני כותבת את המודל, אני מתקצבת אותו עם קריטריונים, כמו שאמרתי פה, אני מורידה את התקציב לשלטון המקומי, לכל רשות ורשות דרך המחוזות, ברגע שזה מגיע לרשות המקומית יש מישהו ברשות המקומית שהתפקיד שלו לנהל.

איריס פלורנטין: לצורך העניין שאני אומרת יש מנהל מחלקה לשירותים חברתיים שקיבל את הכסף, יש לו מחויבות לבצע את המשימה שאני נתתי לו לבצע ויש לו מנהל של התחום הספציפי.

יואב סגלוביץ': אני יודע, אבל מה שאת מציגה פה, או חלק ממה שהוצג, זה לא עבודה רק של המשרד שלכם.

איריס פלורנטין: ברור.

יואב סגלוביץ': אז מי בעל הבית?

איריס פלורנטין: לכן אני אומרת, אני בעלת הבית, המשרד שלנו, אם זה ייצא - - -

יואב סגלוביץ': הבנתי שבעל הבית - - -

איריס פלורנטין: ברגע שזה יאושר, ברוה"מ הם עושים תוכנית עם איקס משרדי הממשלה, הם ישיגו את הכסף ברגע שתהיה החלטה, לכל משרד יתקבל כסף, המשרד יקבל את הכסף - - -

יואב סגלוביץ': בסוף מי אחראי?

יואב סגלוביץ': אני לא בא אלייך בטענות, אני שואל.

איריס פלורנטין: בוודאי.

איריס פלורנטין: למשל אצלי - - -

יואב סגלוביץ': לא אצלך, מי אחראי על סכנין?

איריס פלורנטין: אצלי זה לא אני.

איריס פלורנטין: החלטת הממשלה מזרח ירושלים נניח לא מתוכללת אצלנו, יש לי נציג - - -

מנסור עבאס: איריס, אני אתן תשובה ליואב.

יואב סגלוביץ': אני לא שואל את השאלה בצורה טובה.

יואב סגלוביץ': אני בסוף מחפש את המישהו הזה שהוא קם בבוקר - - -

מנסור עבאס: אין בינתיים, יואב.

מנסור עבאס: לכן איריס, כאשר שאלת אותה היא הלכה לחוק של מניעת אלימות במשפחה והיא אכן מנהלת את הוועדה הבין משרדית למרות שההמלצות של הוועדה שלה לפני שלוש שנים העלו אותן ועדיין הממשלה לא גיבתה את הוועדה ולא אישרה את ההמלצות להרחיב את הסמכות של הוועדה למניעת אלימות בתוך המשפחה ורצח נשים, איריס כמובן מודעת לזה ואנחנו העלינו את זה כמה פעמים גם במליאת הכנסת וגם בוועדה.

מנסור עבאס: שם, להחלטה הזאת למניעת אלימות במשפחה, יש מישהו שמתכלל, שמנהל, היא בעצמה מנהלת את זה למרות שהממשלה לא נותנת לה די גיבוי בנושא הזה.

מנסור עבאס: שלוש שנים עדיין לא אישרו את ההמלצות של הוועדה.

מנסור עבאס: בתוכנית הכללית הממשלתית, שאנחנו מקווים שבימים הקרובים תוצג בפנינו, שם מוצע מי יתכלל את כל התוכנית, המשרד לחיזוק קהילתי או רשות הביטחון הקהילתי, אבל בינתיים עדיין זו הצעה.

מנסור עבאס: אין מישהו שיפקד, אין פרויקטור על המלחמה בפשיעה ובאלימות.

אבי דיכטר: מנסור, אני אגיד לך, אני מסתכל על הטבלאות, בטבלאות נתון מספרי יש רק לגבי התקציבים.

אבי דיכטר: לכן גם השאלה שלי קודם לכן היא לא הייתה במקרה, הרי בסופו של דבר אתה קודם כל אומר מה הבעיה, מה היקף הבעיה, אחרי זה אתה אומר מה התקציב שאני צריך, ובסוף יש את התקציב שאני מקבל.

אבי דיכטר: זה מייצר דלתא מסוימת, שאתה אומר בזה אני לא אצליח לטפל, מה שנכניס אותך לסדרי עדיפויות וכיוצא בזה.

איריס פלורנטין: אבל היינו שם, אנחנו פשוט מדברים על שלב שלוש.

איריס פלורנטין: כשאנחנו התחלנו בממשלה אני הבאתי את כל הנתונים, אני אספתי מכל המשרד, בדיוק מה שאתה אומר, את כל הנתונים והעברתי לרוה"מ.

איריס פלורנטין: אנחנו בשלב אחר פשוט.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז בואו נסכם את הנקודה הזאת, אבי ויואב, שתי הנקודות שהעליתם, אנחנו צריכים לעקוב ולוודא שאנחנו נמצאים בכיוון הנכון.

מנסור עבאס: איריס, את רוצה להשלים את הדברים כדי שנוכל להתקדם?

מנסור עבאס: כי את המידע יש לנו ב - - -

איריס פלורנטין: אם רוצים להעמיק עכשיו בתוכניות אפשר להעביר את השרביט לאנשים מהמשרד לדבר, שיוכלו להעמיק בתוכניות שלהם יותר, אם רוצים.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: מרב רותם נמצאת איתנו?

מנסור עבאס: תציגי את עצמך וישר ולעניין.

מרב רותם כהן: שמי מרב רותם כהן, אני סגנית מנהלת שירות המבחן למבוגרים.

מרב רותם כהן: שירות המבחן למבוגרים שייך כמובן למינהל תקון, אנחנו אמונים על הטיפול בעוברי חוק, לארגון שלנו יש שתי משימות עיקריות, זה אבחון הערכות סיכון וכתיבת תסקירים לבית המשפט או לכל מערכת אכיפת החוק והמשימה הנוספת היא באמת בנייה של תוכניות שיקום מותאמות להערכות הסיכון.

אבי דיכטר: מאיזה גיל זה מבוגר?

מרב רותם כהן: מגיל 18 עד הסוף.

מרב רותם כהן: יש גם שירות מבחן לנוער, זה שני שירותים שונים.

מרב רותם כהן: אני מייצגת רק את של המבוגרים, מגיל 18.

מרב רותם כהן: אם אתם מסתכלים בטבלה דווקא אנחנו כן נכנסנו קצת לנתונים, אם רוצים להעלות את הטבלה פה בשקף ולהראות שבעצם האוכלוסייה הערבית הם 40% מהמופנים לשירות שלנו כשבע

מרב רותם כהן: צם מספרם באוכלוסייה הרבה יותר נמוך.

מרב רותם כהן: יש לנו תוכניות לאוכלוסייה הערבית, יש לנו תוכניות בשפה הערבית, כמו למשל בטייבה יש לנו שתי תוכניות, לאבות ולאימהות בנפרד, אלימים כלפי הילדים שלהם.

מרב רותם כהן: יש לנו תוכניות תעבורה, יש לנו קציני מבחן דוברי ערבית, לא מספיק.

מרב רותם כהן: היינו רוצים הרבה יותר.

היבה יזבק: כמה יש קציני מבחן דוברי ערבית?

מרב רותם כהן: אני יכולה להביא את הנתונים, הרבה יותר באזור הצפון כמובן, יש איזה שהוא מעבר טבעי של קציני מבחן, אחרי שהם מתחתנים ומקימים משפחות הם עוברים לגור בצפון.

מרב רותם כהן: יש לנו הרבה יותר קציני מבחן דוברי ערבית בצפון, יש לנו חסר בירושלים, יש לנו חסר גדול במחוז דרום.

מרב רותם כהן: במידת הצורך אני אוכל להביא נתונים.

היבה יזבק: האם יש תוכנית מסוימת להכשרת קציני מבחן ערבים כדי שתתגברו על הבעיה הזו במחסור?

מרב רותם כהן: לא, קציני מבחן מקבלים את ההכשרה שלהם, אין לנו הכשרה ייחודית.

היבה יזבק: אני יודעת, אבל אני שואלת אם יש עידוד, אם יש מסלול מיוחד לקציני מבחן דוברי ערבית שיוכלו להשתלב, כי יש בעיה את אומרת, יש אחוז מאוד גדול של מטופלים אבל אין קציני מבחן שייתנו את השירות, את הטיפול, את המענה.

מרב רותם כהן: אין מספיק.

מרב רותם כהן: אנחנו עובדים הרבה עם מתורגמנים, אין לנו מספיק קציני מבחן דוברי ערבית ואנחנו - - -

מנסור עבאס: אז אם נוכל לקבל נתונים על תמונת המצב.

מרב רותם כהן: אני רושמת.

מנסור עבאס: פשוט חברת הכנסת היבה יזבק באה מהתחום הזה, לכן היא תעזור לנו בנושא הזה.

מרב רותם כהן: אפילו אחר כך אם יהיה דובר אחריי אני אוכל אחר כך להצטרף שוב ולהביא את הנתון הזה.

מנסור עבאס: אוקיי, אז אם תוכלי להמשיך להציג את הדברים, אבל בקצרה, כדי שנוכל להתקדם בדיון.

מרב רותם כהן: יש לנו תוכנית ייחודית באזור הצפון לאוכלוסייה ערבית שמופנית אלינו מבית משפט על החזקת נשק.

מרב רותם כהן: יש לנו תוכניות תעבורה, זה צעירים או בכלל עוברי חוק בתחום התעבורה, רצידיוויסטים בתחום התעבורה, יש לנו תוכניות מיוחדות בנושא של נהיגה תחת השפעת אלכוהול ופה אנחנו באמת משתדלים שזה יהיה בשפה הערבית, בשפה מותאמת.

מרב רותם כהן: ההצעה שלנו כאן, כמו שהיא מובאת בטבלה, זה שאנחנו מבינים שבעיקר עבור צעירים באוכלוסייה הערבית יש צורך לבניית תוכניות על הרצף, מתוכניות לאנשים בסך הכול שמתפקדים נורמטיבית וזקוקים לעזרה הרבה יותר קלה, לאוכלוסייה שזקוקה הרבה יותר למרכז יום, להגיע כל יום, שנוכל לעבוד איתם גם על הנושא של שיקום תעסוקתי, גם לעבוד איתם על עבריינות, גם לעבוד איתם על יחסים בתוך המשפחה.

מרב רותם כהן: וזאת ההצעה שלנו, בעצם היא להקים ארבעה מרכזים בכל מחוז, שירות מבחן פועל על פי ארבעה מחוזות בכל הארץ ואנחנו היינו רוצים להקים בכל מחוז מרכז שבתוכו יש כמה מסלולים, יש מרכז יום, אנשים באים משמונה בבוקר עד ארבע אחר הצהריים, יש אנשים שדווקא מתפקדים ועובדים שיכולים לבוא רק בערב.

מרב רותם כהן: זאת ההצעה שמובאת כאן בטבלה הזאת.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: גב' אלונה אילת.

מנסור עבאס: תציגי את עצמך.

אלונה אילת: שלום, נעים מאוד.

אלונה אילת: שמי אלונה אילת ואני מנהלת של תוכנית 'יתד', תוכנית בין משרדית שהוקמה לפני כארבע שנים בהצעת מחליטים.

אלונה אילת: ביקשתם קצת נתונים ואני אספתי נתונים לפני משבר הקורונה לגבי צעירות וצעירים בסיכון.

אלונה אילת: אנחנו מטפלים בכ-25,000 צעירים מגיל 18 עד גיל 25 כשמדובר בצעירים שהם רווקים ולא מוכרים במינהל מוגבלויות.

אלונה אילת: מתוכם כ-30% מהמגזר הערבי.

אלונה אילת: ונתון מאוד מעניין שאני חושבת שאנחנו החלטנו בתוכנית 'יתד' לעשות זום ולמקד את התוכניות שלנו בפיתוח מענים, כ-34% מהצעירים במגזר הערבי דיווחו על עצמם שהם לא עובדים ולא לומדים.

אלונה אילת: אני חושבת שזה נתון מאוד משמעותי.

אלונה אילת: בקרב צעירים יהודים דיווחו כ-20% דיווחו שהם לא לומדים ולא עובדים.

אלונה אילת: זו בהחלט קבוצה שאנחנו רואים שהסיכוי שלה להידרדר לאלימות הוא סיכוי משמעותי מעצם זה שהם בעצם ללא מעש.

אלונה אילת: בתוכניות כפי שאנחנו הצגנו בטבלה אנחנו מעוניינים לפתח ולהרחיב תוכניות בתחום של תעסוקה, השכלה, בריאות רגשית, רווחה, השתייכות.

אלונה אילת: כבר היום יש לנו כ-70 מרכזי תעסוקה, לקידום תעסוקה במגזר הערבי, כ-60 בצפון.

אלונה אילת: אנחנו בהחלט מעוניינים להרחיב את המענה הזה.

אלונה אילת: אנחנו השנה מעניקים כ-1,500 מלגות לצעירים לסיוע בהשכלה גבוהה, גם את המענה הזה אנחנו רוצים להרחיב, כמובן סיוע בשכר דירה.

אלונה אילת: אלה כל המענים שאנחנו הצגנו בטבלה.

מנסור עבאס: גב' אלונה אילת היא יועצת מנכ"ל במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

אלונה אילת: כן, במקביל.

מנסור עבאס: מבין כל התוכניות שהצגתם תוכנית 'יתד' מצאה חן בעיניי.

מנסור עבאס: כאחד שעוקב אחרי התופעה של פשיעה ואלימות בחברה הערבית אין ספק שזאת תוכנית מאוד טובה, אבל האתגר שלנו איך ליישם אותה בצורה יעילה בחברה הערבית ובהיקף הראוי.

מנסור עבאס: אין ספק, כאשר למדתי את המצגת שלכם אני סימנתי לעצמי את התוכנית הזאת.

מנסור עבאס: אני חושב שהיא טיפול ישיר בתופעה עצמה ולכן האתגר שלנו איך להביא את התוכנית הזאת ממש ליישובים ולקבוצת המטרה בעצם.

מנסור עבאס: אני חייב לציין, גם התוכנית של ביטחון קהילתי, שלוש תוכניות פה של ביטחון קהילתי הן מתאימות ישירות לבעיה שיש לנו בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אז האתגר פה איך להפוך את התוכנית הזאת, להרחיב את ההיקף שלה ולתקצב אותה וליישם אותה ממש לפי מפת יישובים שתיקבע.

אלונה אילת: אז קודם כל אני מאוד מסכימה איתך, אני שמחה לשמוע שהתרשמת מהתוכנית ומהתוכניות להרחבה שאנחנו הצענו.

אלונה אילת: יש לנו עובדי 'יתד' של צעירים ב-140 רשויות מקומיות.

אלונה אילת: בהחלט היינו רוצים להתרחב גם לרשויות הקטנות יותר.

אלונה אילת: אותו תפקיד של עובד סוציאלי ביישוב זה לתכלל את כל הנושא של צעירות וצעירים בסיכון.

אלונה אילת: שאלתם מי המתכלל, של מי התוכנית הזאת, אז לפחות לגבי צעירים וצעירות בסיכון מגיל 18 עד 25 יש לי כתובת ברורה, בגלל שמדובר בתוכנית בין משרדית ובין מגזרית ואנחנו עובדים עם משרדי ממשלה אחרים כמתכללים וגם עם ארגונים אחרים, גם עמותות וגם ארגונים, אז באותם יישובים שיש עובדים סוציאליים של 'יתד' הם הגוף המתכלל את כל העבודה מול צעירים וצעירות בסיכון מגיל 18 עד 25.

מנסור עבאס: אוקיי, אנחנו צריכים לעבוד על הנושא הזה כי בלי להביא כמובן את משרד העבודה והרווחה, בטחון פנים, חינוך וחיזוק קהילתי, בלי להביא את כל הגורמים ביחד ברמת יישוב, אני לא מדבר רק ברמה הארצית, קל מאוד לעשות ועדה ארצית כזאת, אבל ברמת יישוב, אם לא יהיה לנו שיתוף פעולה בין כל הגורמים והתוכניות יהיו משולבות אחת בשנייה אנחנו לא נצליח להשיג את המטרה ולא לבלום, לא פשיעה ולא אלימות.

מנסור עבאס: לפני שאנחנו ממשיכים, ברשותכם אנחנו קיבלנו מהממ"מ דוח על אחוז הלא מועסקים והלא לומדים בין הצעירים הערביים.

מנסור עבאס: את רוצה להציג את זה?

נורית יכימוביץ כהן: כן, תודה רבה.

מנסור עבאס: וגם ברמת ההשתלבות בהשכלה הגבוהה, חשוב לתת לנו את הנתונים, לשים את הנתונים על השולחן.

מנסור עבאס: בבקשה.

נורית יכימוביץ כהן: התבקשנו על ידי הוועדה לאמוד את מספר הצעירים הערביים שלא עובדים ולא לומדים.

נורית יכימוביץ כהן: לצורך ביצוע האומדן פנינו למוסד לביטוח לאומי וביקשנו ממנו נתונים, בעצם שאלנו כמה נמצאים בסטטוס הזה, קיבלנו מהם נתונים שהעברנו לוועדה, כמה נמצאים בסטטוסים של עובד, כלומר שכיר או עצמאי, סטודנט ומי שלא שייך לאף אחד מהסטטוסים האלה וגם הפרדנו את זה לגברים ונשים מפני שבביטוח לאומי יש סטטוס שנקרא אישה נשואה שאינה עובדת, כלומר עקרת בית.

נורית יכימוביץ כהן: הנתונים מופיעים בטבלה שהעברנו לוועדה.

נורית יכימוביץ כהן: השורה התחתונה היא שיש לנו בערך 71,000 צעירים בגילאים המדוברים, של 18 עד 24, שלא רשום שהם לומדים או עובדים.

נורית יכימוביץ כהן: בעינינו זאת הערכת מקסימום מפני שנודע לנו תוך כדי בירור הנתונים שיש גם צעירים ערביים שיוצאים ללימודים במדינות אחרות, המוסד לביטוח לאומי לא יודע בדיוק כמה, מצאנו הערכה אצל גורם אחר, גורמים מהאקדמיה, של בערך 15,000 צעירים ערבים שהולכים ללמוד בארצות אחרות, חלק גדול מהם ברשות הפלסטינית והשאר בירדן, אוקראינה, מולדובה.

מנסור עבאס: כן, מזרח אירופה.

נורית יכימוביץ כהן: מזרח אירופה, אוקראינה, מולדובה ומספרים יותר קטנים במדינות אחרות.

נורית יכימוביץ כהן: אנחנו לא יודעים בדיוק מה הגילאים של אותם ה-15,000 אז אנחנו לא באמת יכולים להגיד מספר מדויק ולכן אנחנו נותנים כרגע אומדן ראשוני של משהו בין 56,000 ל-71,000 צעירים בגילאים המדוברים, שזה מבחינת אחוזים זה קצת פחות מההערכה ששמענו עכשיו.

אבי דיכטר: זה הבדל של 20%.

אבי דיכטר: מה זה נתון 50 ו- או 70 ו-?

אבי דיכטר: זה 20% הבדל.

נורית יכימוביץ כהן: אז שוב אני חוזרת, במוסד לביטוח לאומי כנראה שהצעירים הערבים האלה שלומדים בחו"ל, והם לא מעטים, לא רשומים כעובדים ולא רשומים כלומדים.

נורית יכימוביץ כהן: אז מבחינת ביטוח לאומי והנתונים שהוא יכול לספק, וכנראה שגם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא תדע מה בעצם עושים בחיים הצעירים האלה, הם לא יידעו האם הם לומדים בחו"ל.

אבי דיכטר: לא, אבל הם יודעים שהם לא בארץ.

אבי דיכטר: אני אומר את זה כי זה נתון מאוד משמעותי, כשמדובר ב-20% הפרש זה משמעותי מאוד לטיפול של כל משרדי הממשלה.

אבי דיכטר: אף אחד לא יוצא בהסתננות ללמוד במדינה אחרת.

נורית יכימוביץ כהן: יכול להיות שאם היינו מבקשים פילוח מיוחד מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יכול להיות שהם היו יכולים להגיד לנו מי לא נמצא בארץ בשנים האחרונות למשך החודשים של שנת הלימודים.

נורית יכימוביץ כהן: יש אולי אפשרות לחשוב איך לעשות את הפילוח הזה.

מנסור עבאס: צריך לבדוק את הנושא הזה, כי בסופו של דבר הם חוזרים עם תעודות ואז או שפונים למשרד הבריאות או למשרד להשכלה גבוהה כדי לאשר את התעודות וכו', אבל צריך לבדוק את זה.

מנסור עבאס: בביטוח לאומי יש מעמד של סטודנטים בישראל, אבל אם הוא סטודנט בארצות הברית ואיטליה ורומניה אין לו מעמד של סטודנט.

מנסור עבאס: צריך לסדר את זה.

נורית יכימוביץ כהן: גם אם הוא סטודנט ברשות הפלסטינית, שזה בערך חצי מהסטודנטים.

מנסור עבאס: אבל בהנחה, אם אנחנו מדברים על המספר הנמוך ביותר, אתה שומע, אבי?

מנסור עבאס: אם מדברים על 50,000 צעירים ערבים, בוא נחלק את זה לחצי, 25,000 צעירים ערבים לא לומדים, לא מועסקים, אין תוכנית, אז אנחנו מדברים על פצצה מתקתקת, אין ספק.

מנסור עבאס: הצעירים האלה נשאבים אל עולם הפשע.

אבי דיכטר: לא הבנתי, למה קיצצת את זה בחצי?

מנסור עבאס: נשים, בוא נגיד נשים.

אבי דיכטר: מה זה קשור?

אבי דיכטר: מה, אישה לא - - -

מנסור עבאס: לא, אני מדבר על ההקשר של פשיעה ואלימות.

מנסור עבאס: כמובן שכל אחד עולם ומלואו וכאשר רוצים לטפל באוכלוסייה הזאת בתחומים שונים כן צריך לקחת בחשבון ויש תוכניות להכשרת בחורות צעירות, אבל אני מדבר על ההקשר של פשיעה.

מנסור עבאס: אין ספק שמי שמועסק בפשיעה המאורגנת הם לא נשים.

מנסור עבאס: לא יודע אם נופתע בעתיד וגם יגייסו צעירות כדי, לא יודע, לשמור, לא יודע מה לעשות.

מנסור עבאס: בכל מקרה אנחנו מדברים על פצצה מתקתקת.

מנסור עבאס: הצעירים האלה, והיום יש פשיעה מאורגנת, פשיעה כלכלית, ושם הם מועסקים ואנחנו יודעים ששם הם מועסקים.

מנסור עבאס: רוב האנשים שנרצחים, בוא נבדוק באיזה קבוצת גיל, הם נמצאים בקבוצת הגיל הזאת.

מנסור עבאס: לצערי בנושא של התעסוקה ממשלה קבעה יעד שהשיגה אותו ועברה אותו, 60% יעד תעסוקה לצעירים, היא השיגה אותו ב-2012, וברגע שוויתרו על המדיניות הזאת לקבוע יעד וליישם תוכנית איפה אנחנו עומדים עכשיו?

מנסור עבאס: על 53%.

מנסור עבאס: את הנתון הזה לקחתי מהמזכר של הוועדה הבין משרדית, זה נתון חדש, בקבוצת גיל בין 18 ל-24.

מנסור עבאס: אבל יש עוד נתון מאוד חשוב בקשר להשתלבות בהשכלה הגבוהה, אני אציג אותו בקצרה.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים על מסיימי התיכון יהודים, בוא נגיד, 48%, כמעט 50% ממשיכים להשתלב בהשכלה הגבוהה, בחברה הערבית 33% משתלבים בהשכלה הגבוהה.

מנסור עבאס: כמובן שההפרש בין זכאי תעודת הבגרות לא מסביר את הפער הזה.

אבי דיכטר: לא, גם תזכור שכל צעיר שמתגייס לצבא כשהוא משתחרר לרובם יש יכולת להמשיך לימודים, או בגין מענקים, או בגין מלגות ממוסדות יותר או של גופים שונים, אימפקט וכיוצא בזה.

אבי דיכטר: זאת אומרת הקלות שיש למשתחרר מצה"ל להמשיך בלימודים אקדמיים היא לא דומה בכלל למגזר הערבי שרובו לא משרת בצה"ל, לא מדבר כמובן על הדרוזים והצ'רקסים.

מנסור עבאס: אוקיי, אבל תמונת המצב גם בעדה הדרוזית לא מזהירה בנושא הזה.

מנסור עבאס: לא חשוב, אנחנו מבחינתנו מנסים לאבחן את הבעיה, גם בתחום התעסוקה וגם בתחום ההשתלבות בהשכלה הגבוהה ואין ספק שיש הרבה מה לעשות בנושא הזה.

מנסור עבאס: למל"ג הייתה תוכנית, וצריך גם להגיד מילה טובה, התוכנית שיישם המל"ג בשנים האחרונות, יש לה פירות טובים, במיוחד לצעירות הערביות.

מנסור עבאס: ההשתלבות בהשכלה הגבוהה של הנשים היא יותר טובה מההשתלבות של הצעירים הערבים, אפילו במיוחד בנושאים שנלמדים בטכניון.

מנסור עבאס: אין ספק שאם יש תוכנית ואם יש יעד ומושקעים שם משאבים מתאימים אנחנו משיגים את התוצאה.

מנסור עבאס: זאת חברה שאם משקיעים בה מקבלים תוצאות כמעט בצורה מיידית.

מנסור עבאס: אז אנחנו נמשיך.

מנסור עבאס: רביב נמצא איתנו?

מנסור עבאס: תציג את עצמך ותתייחס לנושא שהצגנו עכשיו.

רביב זית: ממש בקצרה, רביב ממשרד ראש הממשלה.

רביב זית: אנחנו גם מחר ניפגש איתך ונציג לך את התוכנית ונרחיב על כך, רק רציתי להתייחס ממש נקודתית לנושא של נתונים של חוסר מעש.

רביב זית: במסמך, בדוח המלא נעזרים בניתוח ובפילוח נתונים מדויק של הלמ"ס, שמבוסס לא על סקר, אלא על נתונים מנהליים, והנתונים דומים למה שהוצג רק אנחנו יודעים להגיד בצורה יותר מדויקת כי הניתוח הזה התחשב גם במי שיוצא ללמוד מחוץ לישראל.

רביב זית: אנחנו מדברים על 69,000 שאינם באף מסגרת והחלוקה בתוכם היא לא חצי חצי, כמו שהנחת כאיזה שהוא כלל אצבע כזה, אנחנו מדברים על פי שניים נשים מגברים.

רביב זית: יוצא שבסופו של דבר יש לנו 26,000 גברים, הנתונים האלה עדכניים ל-2017, הנתונים האלה מ-2015 עד 2017, ויכול להיות שיש איזה שהיא עלייה קטנה, אז אנחנו מדברים על כך שיש בעצם 20% מהגברים שאינם באף מסגרת ו-40% מהנשים.

רביב זית: ונתון שהוא יותר חזק ומשמעותי זה הקשר שמצאנו בין אלו שחסרי מעש לבין אלה שמעורבים בפשיעה.

רביב זית: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בניתוח שלה גם בדקה לנו מתוך אלה שמורשעים, אלה שהורשעו, יוצא שמתוך הגברים שהורשעו בגילאים 18 עד 24, שהורשעו באיזה שהיא עבירה, 57% מתוכם הם בחוסר מעש, הם מאלו שלא נמצאים באף מסגרת.

רביב זית: אז הנתונים האלה ממש מחזקים את החשיבות שאנחנו חייבים לשים על הקבוצה הזאת.

מנסור עבאס: תודה לך, רביב.

מנסור עבאס: אז צדקתי כאשר אמרתי שאנחנו עומדים בפני פצצה מתקתקת.

מנסור עבאס: האוכלוסייה הזאת מספקת כוח אדם לעולם הפשע בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אנחנו נתקדם.

מנסור עבאס: ד"ר רותם אפודי נמצאת איתנו.

מנסור עבאס: שלום לך.

מנסור עבאס: תציגי את עצמך, בבקשה.

רותם אפודי: שלום לכולם.

רותם אפודי: שמי ד"ר רותם אפודי, אני המפקחת הארצית ברשות לשיקום האסיר וממלאת מקום המנכ"ל.

רותם אפודי: אני מברכת על קיום הדיון הזה.

רותם אפודי: אני אגיד רק שתי מילים על הרשות לשיקום האסיר.

רותם אפודי: אנחנו בעיקרון אמונים ואחראים על אסירים משוחררים לאחר תום ריצוי מאסרם, כ-75% מהמטופלים אצלנו הם אסירים משוחררים ברישיון, זאת אומרת הם אסירים ששוחררו בשליש ובתקופת השליש שלהם הם נמצאים תחת פיקוח והתניה שיפוטית אצלנו כשהפיקוח הוא ברוב המקרים כולל טיפול פסיכו סוציאלי, פרטני, קבוצתי, תעסוקה, גמילה מסמים, לחילופין יש אסירים משוחררים שמופנים למסגרות חוץ קהילתיות, להוסטלים או לקהילות טיפוליות.

רותם אפודי: קצת על מספרים.

רותם אפודי: אסירים ערבים פליליים בבתי הכלא מהווים כמעט מחצית מהאסירים הפליליים.

רותם אפודי: ברשות לשיקום האסיר האוכלוסייה הערבית מהווים יותר מ-50%, זה בסביבות ה-55%.

רותם אפודי: זאת אומרת אם ב'יתד' שמעתי 30% ובשירות מבחן 40%, אז כשמדברים על אסירים משוחררים אז זה כבר קופץ ליותר מ-50%, שאין ספק שזה הרבה יותר מחלקם היחסי באוכלוסייה הכללית.

רותם אפודי: מבחינת העבירות שבגינן הם שפוטים אז אנחנו רואים ייצוג במגוון עבירות כמובן, יחד עם זאת ייצוג יתר בפשיעה החמורה, במאסרים מאוד ארוכים, באלימות חמורה ובמאסרי עולם.

רותם אפודי: יש כמובן עבירות שאנחנו רואים שהם בייצוג נמוך יותר ויש עבירות שאנחנו רואים ייצוג גבוה יותר.

רותם אפודי: קודם דיברתם על נשים, אז אצלנו במסגרת של שיקום אסירות משוחררות למעלה ממחצית מהנשים הן נשים ערביות.

מנסור עבאס: גם בנשים אנחנו מככבים.

רותם אפודי: בקרב עברייני מרמה ועברייני מין קצת פחות, אני מניחה שזה לא בגלל שיש פחות מבצעי עבירות, כנראה שזה בגלל חוסר בדיווח, אבל למשל ביחידות הנוער והצעירים שלנו אנחנו רואים ייצוג יתר.

רותם אפודי: ברשות לשיקום האסיר אסירים ערבים משולבים באופן אינטגרטיבי לחלוטין במסגרות.

רותם אפודי: למעט הוסטל אחד שהוא מיועד רק לאוכלוסייה הערבית שהוא נמצא בחיפה, כל יתר המסגרות שלנו הן מעורבות לחלוטין ליהודים ולערבים.

רותם אפודי: צריך לזכור שכשהם יוצאים מבתי כלא הם יוצאים מאגפים מעורבים, ממחלקות טיפוליות מעורבות ולכן אנחנו לא באמת רואים סיבה לערוך הבחנה.

רותם אפודי: הקבוצות שלנו הן אינטגרטיביות, כמו גם המסגרות, יחד עם זאת כשהטיפול מתבצע בקהילה, ברשות המקומית, אז שם כמובן יש את הניואנסים ואת ההבדלים התרבותיים.

רותם אפודי: יש לנו רכזים לש יקום אסירים ביישובים הערבים, כמובן דוברי ערבית.

רותם אפודי: כמו שציינה מרב משירות המבחן גם אנחנו נתקלים בקושי בגיוס עובדים סוציאליים מהחברה הערבית.

רותם אפודי: עיקר העובדים הסוציאליים שאנחנו מצליחים לקלוט הם מהצפון, בדרום ובירושלים אנחנו מפרסמים ומפרסמים ומפרסמים ופשוט לא מקבלים מועמדים.

רותם אפודי: בעינינו זו לאקונה שאנחנו מאוד מנסים להתגבר עליה, לצערי עדיין ללא הצלחה.

מנסור עבאס: ד"ר רותם, אולי התנאים שאתם מציבים הם מעבר למה שנמצא בשוק העבודה בנושא הזה ואפשר ככה ל - - -

רותם אפודי: תנאי השכר אתה מדבר?

מנסור עבאס: לא תנאי השכר, אני מדבר על תנאי הקבלה של העובדים האלה.

רותם אפודי: לא, בוגרי תואר ראשון בעבודה סוציאלית.

רותם אפודי: כעובד מתחיל כמובן.

היבה יזבק: ד"ר רותם, דיברת על זה שיש רכזים לטיפול באסירים ביישובים הערביים, כמה יש כאלה?

היבה יזבק: כמה רכזים כאלה יש?

רותם אפודי: רכזים ברשויות המקומיות, אני לא רוצה לשלוף בעל פה, יש לנו בכל הערים הגדולות, ובערים שהן לא גדולות, ביישובים הקטנים, אנחנו הצבנו עובדים שהם שלנו שהם נותנים שירות לרשות המקומית.

רותם אפודי: בהרבה מאוד מהרשויות המקומיות או שאין היתכנות למצ'ינג בגלל מספר יחסית נמוך של אסירים משוחררים, או שאין היתכנות למצ'ינג בגלל ועדה קרואה, או בגלל קשיים תקציביים שמקשים על הערים האלה למנות עובדים, אנחנו בעצם מינינו עובדים שלנו שנותנים שירות לערים האלה.

רותם אפודי: אין היום יישוב, לא ערבי ולא יהודי, שאסיר משוחרר לא יקבל שירות בגלל שאין שם רכז.

רותם אפודי: או שהוא יקבל מעובד שלנו או שהוא יקבל מהרשות המקומית.

רותם אפודי: אבל אני לא רוצה לעשות רגע אידיאליזציה, אני רוצה כן לדבר ברשות

רותם אפודי: כם על קשיים, כי אנחנו נתקלים בקשיים שחלקם אוניברסליים לכלל האסירים המשוחררים, אבל חלקם ייעודיים לאוכלוסייה הערבית.

רותם אפודי: הראשון שביניהם זה פריסת השירותים ברשויות המקומיות.

רותם אפודי: אנחנו כן רואים רשויות מקומיות עניות שמתקשות להציב שירותים בהשוואה לרשויות מקומיות יהודיות, למשל תחנות לטיפול משפחתי וזוגי, למשל יחידות להתמכרויות.

רותם אפודי: אז אנחנו כן רואים קושי בשילוב אסירים משוחררים ערבים כשאין את המענים האלה.

רותם אפודי: לגבי יתר המענים שדובר פה, אני רוצה להגיד שאסירים משוחררים רבים לא יוכלו להיעזר במענים שמציבים במשרדים אחרים הרבה פעמים בגלל שהאוכלוסייה שלנו היא באמת אוכלוסיית קצה, היא מה שנקרא עברה את סף המסוכנות והם יתקשו מאוד להתקבל למסגרות אחרות של משרדי ממשלה אחרים ולכן בעצם נוצר צורך להקים מסגרות ייעודיות לאוכלוסייה הזאת.

רותם אפודי: הם הרבה פעמים פשוט מפחידים, מפחידים את יתר המטופלים במקומות האחרים, מהסיבה הזאת הקמנו הוסטלים ייעודיים לאסירים משוחררים ואנחנו עומדים להקים הוסטלים נוספים.

רותם אפודי: אנחנו כמובן זקוקים לתקציבים נוספים כדי לתת מענים מלאים.

מנסור עבאס: ד"ר רותם, זה בקרוב?

מנסור עבאס: מתי אתם מקימים עוד הוסטלים ואיפה?

מנסור עבאס: מה לוח הזמנים?

רותם אפודי: היום יש לרשות לשיקום האסיר ארבעה הוסטלים, אנחנו כרגע יוצאים למכרזים להקמת שלושה הוסטלים נוספים.

מנסור עבאס: איפה?

רותם אפודי: זה באמת משמח, אבל זה לא מספיק בהנחה שרבים מאוד מהאסירים המשוחררים צריכים שלב ביניים בין המאסר, בעיקר אם מדובר במאסר ארוך, לבין השחרור לקהילה, צריך שחרור שהוא מדורג אין ספק שצריך להקים מסגרות נוספות.

רותם אפודי: מסגרת של הוסטל היא מסגרת יקרה ואין לנו מספיק מענים להוסטלים נוספים.

היבה יזבק: אפשר לשאול כמה אסירים משוחררים יכולים לשהות בהוסטלים האלה שקיימים כרגע?

רותם אפודי: בהוסטל 'בית החסד' בחיפה לחברה הערבית נמצאים 17 אסירים משוחררים, ביתר ההוסטלים זה עד 12 מטופלים.

רותם אפודי: יש כמובן עוד אסירים משוחררים שנמצאים בקהילות טיפוליות ובמסגרות נוספות, בהוסטלים שלנו זה בין 12 ל-17, שיש כמובן את הבוגרים שנמצאים בשנת מעקב.

רותם אפודי: הוסטל זו מסגרת שהיא אינטנסיבית והיא מסגרת שמדמה בית, זו לא קהילה שהיא מאוד מאוד גדולה.

מנסור עבאס: אז אנחנו מדברים על - - -

היבה יזבק: מענה מינורי.

מנסור עבאס: מענה דל מאוד.

רותם אפודי: המענה הוא דל, הוא גם טיפה יקר, אבל הוא עדיין יותר משתלם מבית סוהר.

רותם אפודי: בכל פרמטר שנסתכל על זה זה עדיף על כלא, גם מבחינת משאבים כלכליים וגם מבחינת ההכנה לקראת השחרור לקהילה, בעיקר כשמדובר על תקופות מאסר ארוכות.

רותם אפודי: לנו אין ספק שצריך תקופת ביניים.

מנסור עבאס: רותם, אם נוכל לקבל לוועדה את התוכנית שלכם, מה אתם מתכוונים לעשות ומה אתם דורשים, ואולי יהיה לנו חלק גם לדרוש.

מנסור עבאס: אנחנו צריכים לקיים דיון מיוחד לנושא הזה, של שיקום אסירים.

רותם אפודי: אני אשמח.

מנסור עבאס: אבל חשיבות הנושא כי הרבה אנשים מהאסירים חוזרים, זו מין דלת מסתובבת כזאת.

רותם אפודי: 41% מהאסירים המשתחררים ישובו לריצוי מאסר בתוך חמש שנים.

אבי דיכטר: וכמה מתוכם הם כאלה שהם בוגרי הוסטלים?

רותם אפודי: דייקת את השאלה.

רותם אפודי: בהוסטלים יש נשירה, באופן מצער, בוגרי הוסטלים יש להם אחוזי הצלחה גדולים, שהם עומדים על סביבות ה-20% רצידיביזם, אבל לצערי לא הרבה מסיימים מכיוון שהאוכלוסייה היא באמת – בעיקר אם הם מכורים יש נשירה באמצע.

רותם אפודי: להוסטלים יש אחוזי הצלחה גבוהים אם הם מסיימים אותם, ופה צריך לזכור שיש לנו את השליש, השליש מהווה איזה שהוא שוט שמאיים עליהם לא לנשור.

רותם אפודי: אז אני אשמח להציג תוכנית ואני אשמח מאוד אם יוכל להתקיים דיון בנושא.

רותם אפודי: תודה.

מנסור עבאס: כן, זה אחוז מאוד גבוה, 40% חוזרים, אז שווה להשקיע בנושא הזה כי זה ממש טיפול נקודתי וקבוצת סיכון.

רותם אפודי: נכון.

מנסור עבאס: תודה לך, רותם.

מנסור עבאס: דולב נמצא איתנו.

מנסור עבאס: תציג, בבקשה, את עצמך.

דולב ארד: אוקיי.

דולב ארד: אז שלום, חבר הכנסת עבאס, דולב, סמנכ"ל 'פנימה', מתעסקים בסוגיות של לכידות חברתית כמו בפריזמה של שירות אזרחי שהיה אמור להיות מוצג כחלק מהפתרון על ידי המשרד לשירותים חברתיים ומסיבה כלשהי לא הוצג.

דולב ארד: אני כן אגיד שגם בשיחות מוקדמות עם משרד ראש הממשלה וגם איתך, יושב ראש הוועדה, דיברנו על מה שאמר חבר הכנסת דיכטר קודם, יש שלושה פתרונות בחבילה אחת שנכנסים בעולם הזה של ההתנדבות הקהילתית, השירות האזרחי, גם התעסוקה לצעירים אלה וחוסר התעסוקה בגילאים הקריטיים של גילאי, אנחנו אפילו אומרים 17, לאוכלוסייה הנושרת גם, מ-17 עד 24, גם עולם ההזדמנות להשכלה בסיום השירות ובעצם אנחנו רוצים במודל שאנחנו מדברים להכניס עוד שני דברים שלא מופיעים שם, שאחד זה הכשרה מקצועית בתוך השירות האזרחי, שיהיה משהו מקצועי שנותן מענה לאתגרים החברתיים בתוך הקהילה, וגם את העולם הזה של פתרונות לסוגיית האלימות.

דולב ארד: בשיח הקודם בינינו דיברנו על למשל אפשרות של פתיחה של איזה שהוא צורך של שיטור קהילתי בשיתוף עם הרשויות המקומיות ועל פתרונות דומים שייתנו מענה רביעי בתוך המסגרת הזאת לאוכלוסייה הזאת.

דולב ארד: אני חושב שצריך לשים את זה על השולחן, למרות שיש לפעמים התנגדות מהצד הפוליטי הצעירים מצביעים ברגליים והולכים למסלולים האלה וחשוב חשוב חשוב שנדע לתת את המענה באופן שבאמת ימקסם את התוכנית הזאת של השירות האזרחי לטובת החברה הערבית ולטובת החברה הישראלית מול הסוגיה הכואבת הזאת.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה לך.

איריס פלורנטין: אני רק רוצה להגיד שבשורה 25 של הטבלה שלנו זה נמצא.

מנסור עבאס: כן, אני יודע שזה נמצא שם.

מנסור עבאס: אני גם פעם קראתי להקמת מין משמר אזרחי כזה כדי שיעבוד גם לצד הרשויות המקומיות וגם בתיאום עם המשטרה וככה שיתפקד בצורה כזו או אחרת במסגרת בעיקר התנדבותית, אבל לדעתי בנושא הזה קודם כל צריך לנהל דיון כדי שגם הנושא הזה יטופל בצורה עניינית ולא בצורה כזאת פוליטית ועם הרבה גחמות פוליטיות.

מנסור עבאס: שני נושאים שאני רוצה, איריס, להעלות, גם הנושא של התקציב ואחר כך גם נעלה את הנושא של התיאום עם המשרד לבטחון פנים והעברת מידע.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' בישיבה שעברה או לפני שתי ישיבות הציג את הבעיה הזאת, קושי בהעברת מידע במיוחד בנושא של אלימות בתוך המשפחה והציג אז רעיונות איך במסגרות אחרות הצליחו להתגבר על הנושא של העברת מידע.

מנסור עבאס: נמצאים איתנו בזום נציגים של המשרד לבטחון פנים.

איריס פלורנטין: אני יכולה להתייחס לזה כי יש פתרונות.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אם מישהו מהמשרד לבטחון פנים רוצה גם להתערב בדיון יוכל ואחר כך ניגש לסיבוב האחרון בדיון שלנו, הנושא של התקציב, כי זה מאוד חשוב מבחינתנו.

מנסור עבאס: אנחנו יכולים להמשיך לדבר, אבל אם אין תקציב אז אין תוכניות.

מנסור עבאס: כן, איריס.

איריס פלורנטין: אני כן רוצה להתייחס להעברת מידע ולהציע איזה שהוא פתרון, שהוא כבר קיים, כי אין ספק שהנושא של העברת מידע כשזה נמצא במשרדים שונים הוא בעייתי.

איריס פלורנטין: אנחנו הצלחנו לפתוח את זה באמצעות התוכנית הלאומית 360 לילדים ונוער בסיכון, היא במקרה מרוכזת אצלנו.

איריס פלורנטין: יש מערכת מידע ומערכת תקציב אחידה שנמצאת במשרד שמתכלל את התוכנית.

איריס פלורנטין: ברמת הרזולוציה של הרשויות המקומיות כל הנתונים נשפכים לתוך מאגר נתונים אחד, כל משרד יכול להסתכל על הנתונים שלו, אבל ברמת הנהלת התוכנית וברמת הרשויות המקומיות כל אחד יכול לראות את כל הנתונים שלו.

איריס פלורנטין: כך שהמתכלל העירוני של רשות מקומית ב-360 יכול לראות את הנתונים של כל המשרדים ולעשות את החיבורים.

איריס פלורנטין: בהחלט המודל הזה יכול לשרת והוא קיים עבור המשרד שיעשה את התכלול ואני יודעת שהכיוון הוא כזה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: לי פרל.

מנסור עבאס: תציגי את עצמך בבקשה.

לי פרל: בוקר טוב.

לי פרל: אני ראש חוליית אלימות במשפחה במשטרת ישראל, מדור נפגעי עבירה.

לי פרל: אני רק מבקשת, בהמשך לדברים שאמרת, הנושא של העברת מידע בין רשויות, דווקא בין משרד הרווחה והשירותים החברתיים לבין המשרד לבטחון פנים פחות מצוי בבעיה.

לי פרל: אנחנו דיברנו על הנושא הזה בדיון הקודם שהשתתפתי בו יותר מהכיוון של משרד הבריאות ושם נמצאים חסמים בתוך חוק זכויות החולה ושם מנסים לפתור את העניין הזה.

לי פרל: גם במסגרת משרד המשפטים עובדים מאוד קשה כדי למצוא את הפתרונות.

לי פרל: בנושא של העברת מידע בין המשרד לבטחון פנים לבין משרד הרווחה והשירותים החברתיים וגם הרשות לשיקום האסיר, אנחנו כולנו שותפים לדיונים, גם במסגרת ועדה שמתנהלת כרגע לטיפול בנושא של גברים אלימים והמידע שמועבר הוא ללא סייגים, עם כמה שפחות חסמים בנושא הזה.

לי פרל: אנחנו דיברנו בדיון הקודם על נוהל טיוב התיאום בין המשטרה לבין משרד הרווחה, זה דובר באריכות, חבל לי לחזור על הדברים, אדוני בטח זוכר את הדברים.

מנסור עבאס: כן, כן.

לי פרל: הנושא הזה מפוקח כל הזמן ונמצא כל הזמן במרכז הקשב.

לי פרל: דווקא הנושא של העברת מידע הוא פחות בעייתי עבורנו בנושא של מיגור הפשיעה בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה לך, לי פרל.

מנסור עבאס: איריס, בקשר לתקציב, אתם הצגתם פה תוכנית שהעלות הכוללת שלה 172 מיליון שקל וכמה פרוטות עוד.

מנסור עבאס: זה בבסיס התקציב, זה תוספת?

איריס פלורנטין: זו תוספת.

מנסור עבאס: איפה אנחנו עומדים בנושא הזה?

מנסור עבאס: קיבלתם תשובות בנושא הזה?

איריס פלורנטין: עוד לא התחיל הדיון התקציבי, אנחנו כאמור נמצאים על שולחן עגול במשרד רוה"מ ואנחנו בשלב של הגשת התוכניות.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז מחר נשאל בנושא הזה.

היבה יזבק: אז בינתיים אין שום התחייבות לגבי התקציב.

מנסור עבאס: בינתיים אין.

מנסור עבאס: הנושא של התקציב, כמובן שאנחנו צריכים לטפל ולעקוב.

מנסור עבאס: אני ביקשתי כבר פגישה עם שר האוצר ועם ראש אגף התקציבים אז נראה איך אנחנו יכולים גם לעזור בנושא הזה.

מנסור עבאס: רות מעמותת יוזמות אברהם.

מנסור עבאס: רות, תמיד יש לכם רעיונות אותם לומדים טוב את החומר.

רות לוין-חן: תודה, משתדלים.

רות לוין-חן: תודה רבה על זכות הדיבור.

רות לוין-חן: אני רות לוין-חן מנהלת שותפה של מיזם קהילות בטוחות בעמותת יוזמות אברהם יחד עם עולא נג'מי יוסף.

רות לוין-חן: רציתי להתייחס בקצרה בעיקר לסוגיית כוח האדם שגם גב' איריס פלורנטין התייחסה אליה בדבריה ובאמת גם מהניסיון שלנו בשטח אנחנו רואים שבחלק לא מבוטל מהיישובים הערביים בסופו של דבר הדברים נופלים על הקושי לאייש תפקידים קריטיים באנשים איכותיים שמתאימים לתפקיד.

רות לוין-חן: אנחנו נתקלנו בזה למשל בעבר בג'סר א-זרקא, שהיה שם צורך באיוש היחידה למניעת התמכרויות בעובדים ועובדות סוציאליות ופשוט לא הצליחו למצוא אנשים לתפקיד.

רות לוין-חן: אי אפשר להפריז בחשיבות של עובדים סוציאליים למניעת התמכרויות ביישוב כמו ג'סר א-זרקא שאנחנו יודעים מה שיעור המכורים בו ופשוט לא הצליחו.

רות לוין-חן: אני חושבת שיש פה מקום לחשוב באמת על תמריצים שיביאו עובדים ועובדות סוציאליים ליישובים כאלה, ליישובים ששיעורי המכורים בהם גבוהים במיוחד.

רות לוין-חן: אותו דבר לגבי עו"ס משטרה, גם זה תפקיד שהוא מודל מצליח שאפשר לראות את ההצלחות שלו בשטח ובחלק מהיישובים יש קושי לאייש את המשרה הזאת.

רות לוין-חן: פה אנחנו גם הצענו בעבר אולי לחשוב על איזה שהם מסלולים ייעודיים כבר בשלב ההכשרה של עובדים ועובדות סוציאליים, ממש להכשיר למסלול הזה של עו"ס משטרה, לראות בזה התמחות ספציפית.

רות לוין-חן: גם זה מתוך אפשרות לגרום לתחום הזה להיות יוקרתי יותר, להביא אליו אנשים מתאימים שלאחר מכן גם יידעו שהם יוכלו להשתבץ ביישובים השונים.

רות לוין-חן: זהו, זאת מצוקה שחייבים להתמודד איתה, כל הנושא של כוח האדם.

מנסור עבאס: תודה לך, רות.

מנסור עבאס: טוב, חברים, יש מהאורחים שלנו בזום שרוצה להתערב בדיון?

מנסור עבאס: אנחנו לקראת סיום.

מחמוד נסאר: שלום לכולם.

מנסור עבאס: שלום לך.

מנסור עבאס: איפה אתה?

מחמוד נסאר: נעלמתי לך קצת.

מחמוד נסאר: טוב, אנחנו עובדים בשטח.

מנסור עבאס: מחמוד נסאר, תציג את עצמך, בבקשה.

מחמוד נסאר: אני רכז מטעם ועד ראשי הרשויות הערביות בנושא מניעת אלימות ופשיעה בחברה הערבית.

מחמוד נסאר: אני רוצה להתייחס בקצרה לתוכנית שהציגו במשרד לשירותים חברתיים ואני מניח שגם שאר המשרדים יציגו תוכניות בפני ועדת המנכ"לים.

מחמוד נסאר: שתי נקודות שהתייחסנו אליהן כל הזמן ואני חושב שהן עלו היום ככה בדגש מסוים בדברי חברי הכנסת וגם בדברי המשתתפים.

מחמוד נסאר: אנחנו גם ביקשנו מרכזת ועדת המנכ"לים מטעם ועד ראשי הרשויות והדגשנו שתי נקודות חשובות.

מחמוד נסאר: הנקודה הראשונה היא בעניין סדר העדיפויות.

מחמוד נסאר: זאת אומרת אנחנו יודעים שישנן תוכניות קיימות שפועלות בשטח מכל המשרדים, גם ברשויות המקומיות וגם ברמת משרדי הממשלה, חלקן מצליחות, חלקן פחות, צריך לשפר אותן, אבל מה שחשוב לנו כראשי רשויות ערביות הוא בעצם מה יהיה סדר העדיפויות של המלצות ועדת המנכ"לים.

מחמוד נסאר: אנחנו רוצים להצביע על שני תחומים, שאחד בא לידי ביטוי, על השני אני לא שומע הרבה.

מחמוד נסאר: הראשון הוא עניין הצעירים ובני הנוער וקבוצת הגיל שהוועדה מתמקדת בהם וגם שאר המשרדים, 18 עד 24, 25, כפי שהגדרת, יושב ראש הוועדה, ד"ר מנסור עבאס, פצצה מתקתקת.

מחמוד נסאר: אנחנו כן חושבים שזאת פצצה מתקתקת שחשוב ודחוף וצריך לתת לזה סדר עדיפות מאוד גבוה.

מחמוד נסאר: אני מקווה שהחלטת הממשלה תתייחס לנושא הזה ואנחנו נלחץ שהנושא הזה יקבל סדר עדיפות גבוה בהחלטת הממשלה וגם בתקציבים ובמשאבים.

מחמוד נסאר: הנקודה הנוספת היא כל העניין של איסוף הנשק.

מחמוד נסאר: אני הפסקתי לשמוע על זה, גם מדוברי הממשלה וגם מדוברי המשרד לבטחון הפנים ואפילו מגורמים מקצועיים אחרים.

מחמוד נסאר: כל הנתונים של הפשיעה מראים שכל עוד כלי הנשק מסתובבים בחברה הערבית בכמויות כל כך רבות שאנחנו גם לא יודעים להעריך אותם בדיוק, יש כל מיני הערכות, אבל מה שבטוח שבלי מאמץ מיוחד ובלי מתן סדר עדיפות גבוה לעניין של איסוף הנשק בחברה הערבית – ואנחנו מבקשים ורוצים שההמלצות של ועדת המנכ"לים יתייחסו לנושא הזה באופן מפורט ויגדירו יעדים של מבצע איסוף הנשק בחברה הערבית.

מחמוד נסאר: הנקודה השנייה שעלתה כל הזמן ואנחנו חושבים שהיא נקודה חשובה היא כל הנושא של התכלול.

מחמוד נסאר: אני שמעתי גם הצעה בעבר מחברי כנסת, אני לא זוכר את השם, אבל להקים מנהלה מתכללת, זאת אומרת בלי תיאום וסנכרון בין משרדי הממשלה מצד אחד ובין משרדי הממשלה והרשויות המקומיות וועד ראשי הרשויות, גם החלטת ממשלה כזו תישאר בעצם ללא ביצוע הולם בשטח, אם לא תהיה מנהלת מסודרת שבעצם יגדירו לה כוח אדם ומשאבים ותקציבים.

מחמוד נסאר: אני מבקש ודורש בעצם שהחלטת המנכ"לים תתייחס בפירוט להקמת מנהלת או גוף או ארגון כזה שיתכלל את כל העבודה.

מחמוד נסאר: מדובר בתוכנית חומש, אני מקווה שזה מה שיהיה בסוף, ואם זאת תוכנית חומש אז צריך לעקוב אחרי התוכנית הזאת באופן מקצועי, באופן שצמוד לנתונים, מעקב יום יומי דרך מנהלת או גוף או ארגון מקצועי שילווה את התוכנית.

מחמוד נסאר: אני הבנתי שיושב ראש הוועדה נפגש גם עם ועדת המנכ"לים, אנחנו גם העברנו בקשה להיפגש עם ועדת המנכ"לים, כוועד ראשי הרשויות, לפני פרסום הדוח הסופי, בעצם העברנו התייחסויות ודוח שגם כולל המלצות מטעם ועד ראשי הרשויות לוועדת המנכ"לים.

מחמוד נסאר: חלק מההמלצות שאנחנו העלינו עלו בהמלצות הוועדה, חלק צריך הרחבה וצריך פירוט, אנחנו מקווים שאנחנו מתקדמים לכיוון הנכון ושהממשלה תראה את הדרך הנכונה להפעיל את התוכנית הזאת בשטח.

מחמוד נסאר: אני מנצל את ההזדמנות הזאת וממש מודה ליושב ראש הוועדה על כל העבודה שנעשתה בתחום הזה מאז תחילת עבודת הוועדה, בעצם דרך הוועדה הצלחנו להגיע גם לנתונים, גם למחקרים, גם לתוכניות שמתבצעות בחברה האזרחית ובמשרדי הממשלה ואני מקווה שהעבודה הזו לא תרד לתהום ונתחיל להרגיש את פירותיה בשטח.

מחמוד נסאר: תודה לכולם.

מנסור עבאס: תודה, מר מחמוד נסאר.

מנסור עבאס: אני אדגיש שני נושאים.

מנסור עבאס: קודם כל אני חושב שלמועצות המקומיות אין ספק שיש תפקיד מנהיגותי חשוב והכרחי בנושא הזה, ואם מדברים על תכלול אני חושב שברמת היישוב, המועצה המקומית עצמה צריכה ליזום, להביא את כל הגורמים ביחד לשבת ולהתחיל להזיז דברים ברמת כל יישוב ויישוב.

מנסור עבאס: בסופו של דבר אנשים בחרו בראש המועצה ובמועצת הרשות כדי שתשרת אותם ואני חושב שבנקודה הזאת בוודאי שמר מחמוד נסאר יסכים איתי שעל ראשי הרשויות הערביות ליזום ולא להסתפק בקבלת תוכניות בוא נגיד מלמעלה.

מחמוד נסאר: אנחנו התייחסנו בדוח שהעברנו לתפקיד ראש המועצה או ראש הרשות המקומית ואחת הנקודות החשובות שאנחנו מעלים שזו האחריות של ראש הרשות להפעיל ועדה יישובית שתכלול את כל הגורמים המקצועיים, הן ביישוב והן אם יש עמותות בחברה האזרחית ונציגי משטרה ונציגי משרדים ממשלתיים בתוך היישוב עצמו כדי לעקוב אחרי ביצוע התוכנית.

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו מחכים ליוזמה כזאת.

מנסור עבאס: הנושא השני, אני רוצה שוב להדגיש את חלוקת האחריות.

מנסור עבאס: קל מאוד תמיד להאשים את הממשלה, להאשים את הממסד, את הרשויות, אני חושב שבנושא הזה של פשיעה ושל אלימות ברמת חברה מסוימת או ברמת כל חברה האחריות מתחלקת, יש למדינה תפקיד חשוב ואחריות כוללת כמובן על מה שמתרחש בגבולותיה, אבל אין ספק שלחברה הערבית עצמה, למוסדותיה, לקבוצות השונות, לאנשי הדת, לרשויות המקומיות, לוועדות עממיות וכו' וכו' יש תפקיד די חשוב בנושא הזה ויש גם אחריות חברתית ברמת החברה.

מנסור עבאס: בסופו של דבר מי שיקבע את הערכים ואת התרבות ברמת כל חברה וחברה זאת החברה עצמה והמדינה לא יכולה להגיד שהתרבות הערבית צריכה להיות כך וכך, אחרת אנחנו נאשים מישהו בגזענות וכו' ולכן ברמת החברה הערבית אנחנו גם צריכים לקחת אחריות ולעשות את המוטל עלינו בתור חברה.

מנסור עבאס: לפני שאני מתחיל לסכם, מישהו מהאורחים שלנו רוצה להתייחס?

מנסור עבאס: כי אחר כך הם מאשימים אותנו שאנחנו מתעלמים מהם.

מנסור עבאס: מישהו רוצה להוסיף משפט?

מנסור עבאס: רדא, אי אפשר לסיים את הדיון - - -

רדא ג'אבר: לא, אני אף פעם לא מתלונן.

מנסור עבאס: תציג את עצמך, רדא, אני מכיר אותך כמובן, אבל לפרוטוקול.

רדא ג'אבר: אני רוצה להיות קצת ממוקד בבעיה מסוימת.

מנסור עבאס: רדא, תציג את עצמך שיכתבו בפרוטוקול.

רדא ג'אבר: רדא ג'אבר, אני מנהל מרכז 'אמאן', המרכז הערבי לחברה בטוחה, אנחנו עוסקים בנושא של התמודדות עם האלימות והפשיעה בחברה הערבית.

רדא ג'אבר: אני רוצה למקד את הבעיה, הבעיה היא כזאת, יש הרבה תוכניות, אתה שומע את משרדי הממשלה, הרבה תוכניות, זה כאילו משהו צף באוויר.

רדא ג'אבר: הרבה תוכניות, הרבה כוונות טובות, אתה יורד לשטח כמעט ואתה לא מרגיש את התוכניות האלה.

רדא ג'אבר: יש פער בין התפיסה של משרדי הממשלה את עצמם ואת התוכניות שלהם ליישום ברזולוציות הנכונות בתוך החברה הערבית.

רדא ג'אבר: זה האתגר.

רדא ג'אבר: האתגר של יישום, לא רק אתגר של כתיבת תוכניות ותקצוב תוכניות.

רדא ג'אבר: היישום של התוכניות האלה, לדעתי, אם אני מסתכל על עשר שנים שאני עוסק בתחום הזה, אני חושב שיש פה כשל שצריך להתרכז בו.

רדא ג'אבר: העניין של היישום, לא ברמה הכללית, לא רק ברמת המקרו, אלא ברמת המיקרו, ברמת היישוב, ברמת השכונה, ברמת הבודד, ברמת הצעיר הבודד, ולא רק לדבר באופן כללי על התופעה.

רדא ג'אבר: אני חושב שעדיין, בכל התוכניות שאנחנו שומעים אותן, אנחנו לא מזהים את הלינקג' הזה בין המעבר בין תוכנית ליישום שלה היותר עמוק בתוך החברה הערבית.

רדא ג'אבר: זה האתגר של משרדי הממשלה שהם צריכים לתכנן אותו ולחשוב עליו בצורה יותר עמוקה מה שמתאים לחברה הערבית.

רדא ג'אבר: זאת הנקודה העיקרית, נגזר ממנה התפיסה של הרזולוציות השכונתיות.

רדא ג'אבר: אני חושב שרווחה אי אפשר לטפל באופן כללי, צריך לרדת לרמת בית ורמת שכונה ורמת הצעיר הערבי הבודד, אדם שנמצא במצוקה ואסיר ששוחרר שעדיין לא מוצא את המסגרת או לא מטופל מבחינות רבות.

רדא ג'אבר: זה האתגר.

רדא ג'אבר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, רדא, אני מסכים איתך.

מנסור עבאס: חברים, אני מסכם.

מנסור עבאס: אין ספק שאנחנו נתחיל בתודות, להודות למשרד העבודה והרווחה על המצגת שנתן, על ההשתתפות שלהם ועל התוכנית שהכינו.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן שנעקוב אחרי יישום התוכניות.

מנסור עבאס: לוועדה חסרה תמונת מצב המציגה את מאפייני הפשיעה ביישובים ברמת כל יישוב ויישוב ולכן ביקשנו מנציגי משרד העבודה והרווחה ליצור את תמונת המצב ברמת כל יישוב דרך מחלקות הרווחה ברמה יישובית.

מנסור עבאס: הוועדה ממליצה למשרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים לאסוף נתונים ממחלקות הרווחה וכך לאפיין את מקרי הפשיעה ואת הייחודיות של כל יישוב ויישוב ולאמוד את מידת המסוכנות של הפשיעה ברמה יישובית.

מנסור עבאס: הוועדה מבקשת ממשרד העבודה והרווחה להעביר לעיונה את תוכנית העבודה עם משפחות של ילדים עם מוגבלויות למניעת אלימות.

מנסור עבאס: כמובן לאור ההבדלים בין היישובים הוועדה סבורה כי התוכניות המוצגות אינן יכולות לשמש את כל היישובים באופן דומה ולכן הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה להכין תוכנית שתהיה מותאמת לפי אזור, אוכלוסייה והצרכים של אותו יישוב או אזור וסדר העדיפויות.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן שנעקוב אחרי היישום הזה.

מנסור עבאס: הוועדה ממליצה בפני משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים לשתף פעולה עם המשרד לבטחון פנים ולהכיר את תוכנית רמזור המאפיינת יישובים ופשיעה יישובית, למרות שבינתיים לא קיבלנו אור ירוק מהמשרד לבטחון פנים שהתוכנית הזאת מופעלת, אבל היא מוכנה.

מנסור עבאס: הוועדה מבקשת ממשרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים לקבל לידיה פירוט על היקף הקורבנות והנפגעים בחלוקה בין גברים, נשים וילדים, בין אזורים ויישובים שונים וכמה מתוך זה מטופל.

מנסור עבאס: הוועדה סבורה כי יש צורך בהוספת תקני קציני מבחן דוברי ערבית בדגש על מחוז הדרום ואזור ירושלים שחסר בהם.

מנסור עבאס: אני חושב שבנקודה הזאת יש חסם מבחינתנו.

מנסור עבאס: אפשר להגדיר את זה כחסם, אם אין מספיק עובדים סוציאליים וקציני מבחן וכו' אז אנחנו גם ממליצים או דורשים בנושא הזה שהמשרד ייצא ביוזמות שיוכל לגייס כוח אדם בנושא הזה.

מנסור עבאס: אנחנו ראינו שאפשר.

מנסור עבאס: אנחנו יודעים שיש תוכנית, למשל קורס צעירים לשלטון המקומי, ואז אם חסר לנו כוח אדם בתחום מסוים אז כן צריך לקחת צעד קדימה ולהכשיר או לעשות תוכניות הסבה.

מנסור עבאס: יש 14,000 אקדמאים ערבים לא מועסקים, כולם רוצים להיות מועסקים במערכת החינוך, אבל אין, אז אפשר לעשות תוכניות הסבה לאקדמאים האלה.

מנסור עבאס: הוועדה תעקוב אחר יישום הצעת משרד העבודה והרווחה על הקמת ארבעה מרכזי שירות מבחן במחוזות השונים.

מנסור עבאס: על תוכניות 'יתד' וביטחון קהילתי כבר אמרתי מילה טובה, שאני חושב שהן תוכניות שיישומן בצורה ראויה יביא לתוצאות מידיות.

מנסור עבאס: כמובן שנעקוב ואנחנו מבקשים לבחון דרכים ליישום יעיל ובהתאמה לצרכים המיוחדים של כל יישוב ויישוב.

מנסור עבאס: כמובן הנתונים על צעירים וצעירות חסרי מעש כפי שהוצגו בדיון מדאיגים ומחייבים תוכנית שתיתן מענה להיקף שימנע את כניסתם של צעירים למעגל הפשיעה ואני חושב שהנתון שקיבלנו מרביב, ממשרד ראש הממשלה, יכול לתת לנו אינדיקציה על היקף הצעירים הלא מועסקים ואיך אפשר לטפל בזה.

מנסור עבאס: בקשר לשיקום אסירים אנחנו נקיים דיון נוסף עם ד"ר רותם אפודי ועם הרשות לשיקום אסירים ונעקוב איך אפשר להגביר את היקף מתן השירות בשיקום האסירים.

מנסור עבאס: מהנתונים שקיבלנו אנחנו מטפלים רק בקצה הקרחון בנושא הזה.

מנסור עבאס: בנושא של התקציב, אני לא בטוח שהסכום שקיבלנו, תוספת של 170 מיליון, האם זה ייתן את המענה הראוי, אבל כמובן משרד העבודה והרווחה קבע את זה.

מנסור עבאס: אני מקווה שזה יתאים ובתנאי שכל הסכום הזה יתקבל ולא נתחיל ככה להתפשר על דברים כי לדעתי בנושא של פשיעה ואלימות אנחנו היום נמצאים בשלב שאי אפשר לתת שני כדורי אקמול במקום ארבעה כדורי אקמול, אי אפשר חצי תוכניות ואי אפשר מענה חלקי.

מנסור עבאס: במשך השנים התקבלו החלטות, למשל 1402, ותוקצבו התוכניות ובסופו של דבר גם קוצצו מצד אחד וגם הכסף לא בטוח שהגיע ליעד שלו, ולכן אפילו לבלום ואפילו לשמור על רמה סבירה של פשיעה, למרות שזה מצער להגיד את זה, לא הצלחנו.

מנסור עבאס: אנחנו לא רוצים לקיים עוד דיון ועוד דיון ובעוד כמה שנים אנחנו נימצא בתמונת מצב יותר עגומה ויותר קשה.

מנסור עבאס: אלה ההמלצות שעלו בדברי חברי הכנסת וגם המשתתפים, אבל כמובן אנחנו, איריס, נמשיך לעקוב ולעבוד ביחד עם משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים, גם בשלב הגיבוש וגם התקצוב וקבלת ההחלטות, אבל גם בשלב היישום עצמו ונביא את הדברים מזוויות שונות.

איריס פלורנטין: אפשר לבקש תיקון קטן?

איריס פלורנטין: אתה ביקשת נתונים לגבי קורבנות ומאפייני אלימות, אין לנו את זה, אנחנו יכולים לתת נתונים לגבי כל מי שמקבל שירות אצלנו.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: זו בעצם הנקודה שהעלינו כי אנחנו רוצים בסופו של דבר שהטיפול שניתן, התוכניות מיועדות לאוכלוסייה מסוימת לפי צרכים.

מנסור עבאס: אי אפשר להגיד שאם יש לנו רמה מסוימת של פשיעה ואלימות אז רק להציג את הדברים ולהגיד: אנחנו עושים, אבל לא עושים די.

מנסור עבאס: הנושא הזה, התוצאות הן איומות, אנחנו מדברים על חיי אדם, אנחנו מדברים על משבר חברתי מאוד עמוק בחברה הערבית.

מנסור עבאס: אני לא יודע אם קברניטי המדינה הפנימו את עומק המשבר הזה, אבל אין ספק, אי אפשר להמשיך ככה, אנחנו חייבים פתרונות וחייבים יישום של התוכניות שמוצעות.

מנסור עבאס: איריס, שוב, אני מודה לך וגם לכל חברי הצוות שהשתתפו איתנו, נמשיך לעקוב ולעבוד ביחד לקדם את הנושא.

מנסור עבאס: תודה לכם.

מנסור עבאס: תודה כמובן לצוות הוועדה.

מנסור עבאס: אני נועל את הישיבה.