ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 73, 2020-08-04 17:30

יעקב אשר: אני מחדש את הישיבה.

יעקב אשר: אחרי שדנו בחוק קיום דיונים באמצעים טכנולוגיים, ה-VC מה שנקרא, בהשתתפות עצירים, אסירים וכלואים – עברנו מספר ישיבות, מספר וריאציות של החוק.

יעקב אשר: כמו שאמרתי לחברים, שיפרנו את החוק מאוד, כשראינו לנגד עינינו את טובתם של האסירים והעצורים, קבענו סדרי עדיפויות גם בתקופות שהן יותר בעייתיות מבחינת הקורונה, נגענו בהרבה דברים נכונים.

יעקב אשר: אנחנו נמצאים עכשיו בשלב של ההסתייגויות.

יעקב אשר: בבקשה, מי שרוצה להסתייג, חבר הכנסת אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כן, תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: חבריי חברי הכנסת, אנחנו מהיום הראשון, גם שהיו התקש"חים לתקופות מסוימות, אמרתי שאנחנו מתנגדים לחוק הזה.

אוסאמה סעדי: ועכשיו כשבא החוק שהחליף את התקנות והתוקף שלו הוא לשנה, כמובן שאנחנו חושבים שמדובר בחוק שפוגע מאוד בזכויות חוקתיות.

אוסאמה סעדי: והזכות של אסיר או עצור להיות נוכח בדיון שלו היא אחת מהזכויות הבסיסיות.

אוסאמה סעדי: גם הזכות להיוועצות אסיר או עצור עם עורך דין, היא גם אחת מאבני היסוד של אבני היסוד של האסיר או העצור.

אוסאמה סעדי: ואני חושב שיש כאן פגיעה לא מידתית, פגיעה קיצונית בזכויות האלה.

אוסאמה סעדי: אני תמיד אומר ואני חוזר ואומר, שכולנו צריכים וחייבים להיאבק ולעשות כל מאמץ על מנת להתמודד עם נגיף הקורונה, אבל יש כאן הצעת חוק שהיא לא מידתית, שהיא בלתי סבירה באופן קיצוני ביותר, במיוחד שאנחנו מדברים למעשה על מתן סמכות לשני שרים בלבד להכריז על מצב חירום, על הגבלה מלאה או הגבלה חלקית, והדבר הזה לא השתנה.

אוסאמה סעדי: מה שהשתנה, שהם צריכים להביא את זה לאישור ועדה של הכנסת – אני לא יודע למה לא כתבו ועדת החוקה – ועדה של הכנסת.

אוסאמה סעדי: אין אפילו - - -

אפרת חקאק: - - - בסעיף ההגדרות.

יעקב אשר: לא, בסעיף ההגדרות זה ועדת החוקה.

יעקב אשר: חד משמעי.

אוסאמה סעדי: מה שלחה לי לפני כמה דקות - - -

יעקב אשר: טוב מאוד, אתה רק משכנע אותי, עוד פעם, שהיינו ערניים להרבה דברים.

אוסאמה סעדי: ואפילו אין הגבלה מתי הוועדה צריכה להתכנס, מתי היא צריכה לאשר או לבטל.

אוסאמה סעדי: ולכן אפילו במצב הקודם של תקנות שעת חירום, זה היה שהממשלה מכריזה – לא שר אחד או שניים אלא הממשלה – והיה צריך אישור של הכנסת.

יעקב אשר: לא, הקודם לא.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על המצב פרו הבג"ץ, שאמר שהוא לא מסכים והוא לא מאשר המשך של תקנות שעת חירום.

יעקב אשר: לא, אתה טועה.

אוסאמה סעדי: לפני הקורונה.

יעקב אשר: אה, לפני הקורונה?

אוסאמה סעדי: כן, אני מדבר על לפני.

יעקב אשר: נו, מה זה קשור?

יעקב אשר: זה קורונה.

אוסאמה סעדי: לא, אני מדבר על המצב לפני.

אוסאמה סעדי: הרי יש את הבג"ץ שאמר: אנחנו נגד כל התקש"חים האלה.

אוסאמה סעדי: אני אומר: המצב שבו שני שרים בלבד מכריזים, ויש להם את הסמכות להכריז על הגבלה מלאה למשך 14 יום והגבלה חלקית של 28 ימים, בלי פיקוח פרלמנטרי - - -

יעקב אשר: עם פיקוח פרלמנטרי.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה יובא לוועדה, ואפילו אין שהיא צריכה - - - תוך 48 - - -

יעקב אשר: לא, זה לא יובא, מהרגע שהם מחליטים אנחנו יכולים להתכנס ולהחליט.

יעקב אשר: אני תיכף אענה לך.

אוסאמה סעדי: אין את זה בחוק.

אוסאמה סעדי: אין שהוועדה צריכה להתכנס ולהחליט תוך 48 שעות.

אוסאמה סעדי: כתוב שזה יונח על שולחנה של הוועדה, הוועדה רשאית לבטל.

אוסאמה סעדי: זה מה שכתוב.

אוסאמה סעדי: תוך כמה זמן?

יעקב אשר: הכי מהר.

אוסאמה סעדי: לא אתה, יושב-ראש אחר של ועדה יכול למשוך את זה 14 יום ולא להחליט.

אוסאמה סעדי: ברגע שאין הגבלת זמן – ולכן זה חלק מההסתייגויות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה היה צריך אישור מראש.

אוסאמה סעדי: זה מה שאנחנו מציעים, שהכרזה מלאה או הכרזה חלקית מחייבת אישור מראש של ועדת החוקה ולא אישור בדיעבד, אלא במקרים – ופה אני מכניס גם סייג – אלא במקרים חריגים ביותר, שבאמת המצב הבריאותי והתפשטות הקורונה הוא מצב חריג ביותר.

יעקב אשר: כל מה שאמרת עכשיו מופיע בהכרזה מלאה.

יעקב אשר: יש שמה שורה שלמה - - -

אוסאמה סעדי: הכרזה מלאה?

יעקב אשר: אתה אותה הכרזה מלאה.

אוסאמה סעדי: אין אישור מראש.

יעקב אשר: לא, לא דיברתי על האישור.

יעקב אשר: מה התחלת להגיד עכשיו?

יעקב אשר: ככה צריך אישור מראש, אלא אם כן זה יהיה מצב חריג מאוד מאוד מאוד שאין ברירה.

יעקב אשר: ואז מה?

יעקב אשר: ואז אתה כן אומר שאפשר לסגור.

יעקב אשר: לא, ואז אני אומר:

יעקב אשר: תוך 48 שעות חייבים להביא את התקנות האלה לאישור של הוועדה.

יעקב אשר: ואם הוועדה לא מאשרת אז התקנות מתבטלות.

יעקב אשר: זו דרך המלך גם בכל החוקים שאנחנו אמרנו.

יעקב אשר: אנחנו פה עושים הפוך.

יעקב אשר: ובמיוחד בזכויות.

יעקב אשר: על מה אנחנו מדברים?

יעקב אשר: חברים, אנחנו מדברים על זכותו של אסיר או עצור להיות נוכח במשפט שלו.

יעקב אשר: במשפט שלו.

יעקב אשר: או להיוועץ עם עורך דין.

יעקב אשר: תאר לך, מעצר ראשון – וזה נכון שהכנסנו את זה, בוועדה הקודמת הכנסנו שמעצר ראשון חייב להיות, וגם כאן - - -

יעקב אשר: הכנסנו עוד דברים אחר כך.

אוסאמה סעדי: אנחנו הכנסנו את זה.

אוסאמה סעדי: אבל, חברים, בפועל ראינו, גם מהנתונים, לפחות בדיון האחרון שהייתי פה, הביאו לנו נתונים, נדמה לי, מה-18 עד 25 ביולי.

יעקב אשר: 24.

אוסאמה סעדי: המצב הוא אסון, המצב הוא קטסטרופלי.

אוסאמה סעדי: בקושי 140, בקושי 150, כאשר בימים רגילים היו 700, היו 800.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו ביקשנו – אדוני היושב-ראש, אתה לחצת, ורצית להכניס את המספר 250 – ואז אמרנו: אנחנו לא רוצים להכניס, אבל אמרנו שנגדיר קטגוריות של עצורי ימים, מעצר עד תום ההליכים, הוכחות.

אוסאמה סעדי: אני לא בא להאשים את שב"ס, אבל נוח להם יותר העניין הזה של לעשות את כל הדיונים, לא להוציא עצורים, לא "פוסטות" ולא קפסולות ולא כל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: חוות הדעת הרפואיות של משרד הבריאות, של המשנה גרוטו – גם חוות הדעת הראשונה, גם חוות הדעת השנייה – לא אומרים שאי-אפשר להוציא אסירים או עצורים מבתי מעצר, בתי כלא, לבתי משפט.

אוסאמה סעדי: הם רק אומרים: יש תו סגול, תשמרו על מרחק, על קפסולות.

אוסאמה סעדי: מי מתרגם את זה?

אוסאמה סעדי: מתרגם את זה שב"ס.

יעקב אשר: גם שב"ס וגם הנהלת בתי המשפט.

אוסאמה סעדי: הנהלת בתי המשפט שולחת להם דיונים - - -

יעקב אשר: לא, יש capacity כמה הם יכולים להביא לשם.

אוסאמה סעדי: אבל מעצר ראשון זה לא בתי משפט.

אוסאמה סעדי: מעצר ראשון בית משפט לא יודע מי העצורים.

אוסאמה סעדי: מעצר ראשון זה רק המשטרה והשב"ס, שיודעים שתוך 24 שעות חייבים להביא את העצורים האלה.

אוסאמה סעדי: זה מעצר ראשון.

אוסאמה סעדי: בית משפט לא יודע על מעצר ראשון, בית משפט יודע על מעצר שני, בית משפט יודע על מעצר עד תום ההליכים.

יעקב אשר: אבל הוא יודע כמויות.

אוסאמה סעדי: הוא לא יודע.

יעקב אשר: זה הוא כן יודע.

יעקב אשר: כשהם אומרים לו.

אוסאמה סעדי: מעצר ראשון הוא לא יודע.

יעקב אשר: הם מתאמים עם בית המשפט.

אוסאמה סעדי: בעברי הייתי סנגור מהסנגוריה הציבורית.

אוסאמה סעדי: הייתי תורן ימים.

אוסאמה סעדי: היו ימים שישבנו מובטלים, בודדים היו מגיעים, והיו ימים שהגיעו לך עשרות עצורים.

אוסאמה סעדי: עכשיו, אני ראיתי וקראתי מה שכתבו היועצים המשפטיים כאן על כל העניינים האלה של משמרת שנייה, של אולמות ליד – למה לא עושים את זה?

אוסאמה סעדי: למה לא עושים את זה?

אוסאמה סעדי: אני אומר לך: היה במגרש הרוסים, וזה קשור לעצורים מהשטחים, עצורים פלסטינים, שהיו במגרש הרוסים, עצורי שב"כ.

אוסאמה סעדי: על מנת לא להוציא אותם לבית משפט, כי אז זה היה נותן להם לנשום, לראות, היו עושים את הארכות המעצר בתוך בית המעצר.

אוסאמה סעדי: השופט היה מגיע לאולם במגרש הרוסים, אנחנו עורכי הדין היינו נכנסים, והיו מביאים את העצור מהתא שלו ישר לאולם בבית משפט, לא "פוסטה", לא קפסולות, לא שום דבר.

אוסאמה סעדי: למה לא עושים את זה?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: אז אני שואל.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו מדברים על זכויות כל כך חשובות, מכל האזרחים אבל במיוחד למיעוטים, ששם אנחנו יודעים שגם החברה שאני מייצג, גם החברה שאתה מייצג, ששם יש יותר עצורים, יותר אסירים.

אוסאמה סעדי: דיברנו על הביקורים של המשפחות.

אוסאמה סעדי: בא החוק שאוסר.

אוסאמה סעדי: גם יש עצורים ואסירים שחודשים לא רואים את המשפחות שלהם, לא מוציאים אותם לבית משפט, לא רואים אותם.

אוסאמה סעדי: לפעמים הדיון בבית המשפט והבאת העצור או האסיר לבית משפט זה הזדמנות גם של המשפחה - - -

יעקב אשר: לפגוש את המשפחה?

יעקב אשר: אבל היום הם לא פוגשים את המשפחה בכל מקרה, גם אם הם יצאו לבית משפט.

יעקב אשר: בימים כתיקונם אתה צודק.

אוסאמה סעדי: לא, אבל בבית משפט לפעמים רואים אותו.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו אין לך ביקור בכלא או בבית המעצר, אין לך ביקור בתוך בית המשפט.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר: ברגע שאנחנו נותנים את הסמכות הכול-כך קיצונית לשני שרים, עם כל הכבוד להם – למה שני שרים?

אוסאמה סעדי: למה לא הממשלה?

אוסאמה סעדי: למה לא אישור ועדת החוקה?

אוסאמה סעדי: בדרך המלך.

אוסאמה סעדי: בדרך המלך שיגידו: וואלה, יש מצב, אנחנו רוצים להכריז הכרזה מלאה.

אוסאמה סעדי: נבוא, נתכנס.

אוסאמה סעדי: ואמרנו את זה והוכחנו.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר רק על דיבורים, הוכחנו במעשים, גם אנחנו כאופוזיציה, כשהגיעו התקש"חים הראשונים, אמרנו – כמה, יואב?

אוסאמה סעדי: – 21 יום?

אוסאמה סעדי: נתנו 21 יום.

אוסאמה סעדי: בהסכמה זה היה.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר.

יעקב אשר: בטרום ממשלה?

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: נתנו 21 יום, כי ראינו את המצב, אמרנו: בסדר.

אוסאמה סעדי: גם עכשיו, כשאנחנו בעיצומו של גל שני, אף אחד לא מדבר על הכרזה מלאה.

אוסאמה סעדי: אז למה לתת סמכות להכרזה מלאה?

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: הינה, כבר ממרץ, עכשיו אוגוסט, החודש שעבר היה החודש, נדמה לי, הכי קשה, עם 2,000 – לא סגרו.

יעקב אשר: וגם לא יסגרו.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר:

אוסאמה סעדי: למה לתת סמכות קיצונית כזאת לשני שרים?

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אני לא סומך.

אוסאמה סעדי: מחר יש חוק.

אוסאמה סעדי: ואז אומרים: יאללה, שני שרים חותמים.

אוסאמה סעדי: אתה ראית שגם אם משרד הבריאות אומר שצריך לסגור, באה הממשלה ואומרת: אני לא רוצה לסגור.

אוסאמה סעדי: ראינו מקרים כאלה?

אוסאמה סעדי: כל משרד הבריאות אמר:

אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך לעשות סגר במערכות החינוך.

אוסאמה סעדי: אמר שר החינוך: אני לא מסכים, שכנע את הממשלה, ולא היה.

אוסאמה סעדי: אז זה לא תמיד אומר שחוות הדעת הרפואית של משרד הבריאות היא כזה ראה וקדש, שצריך לקבל את זה.

אוסאמה סעדי: ראינו מקרים כאלה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו אומרים: כן, עם חוות דעת של משרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: אבל הממשלה עצמה לפעמים אומרת למשרד הבריאות: תודה רבה, אנחנו לא מקבלים את חוות הדעת הרפואית שלך.

אוסאמה סעדי: אז אתה רוצה שאני אאשר חוק שיפגע כה קשה בזכויות בסיסיות על סמך, עם כל הכבוד, שני שרים?

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: וראינו שהממשלה נתנה צווים, ובאה לוועדה, והוועדה לא הסכימה ודחתה את בקשת הממשלה.

אוסאמה סעדי: נכון שהיא משלמת מחיר, אבל עכשיו שמעתי שכבר מחפשים כולם סולם לרדת, וכל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אבל זה מראה שכאשר מביאים את זה לדיון ענייני בכנסת הדברים משתנים.

אוסאמה סעדי: אז שיביאו את זה.

אוסאמה סעדי: אלי, שיביאו את זה אלינו, שנבדוק את זה ונאשר את זה.

אוסאמה סעדי: אם יש מצב באמת, כולנו נשתכנע.

אוסאמה סעדי: לכולנו יש אחריות בסופו של דבר, גם לאסירים, גם לעצורים, גם למשפחות שלהם, גם לסגל.

אוסאמה סעדי: אף אחד מאיתנו לא רוצה שבמקום סגור זה ילך ויתפשט כמו אש בשדה קוצים.

אוסאמה סעדי: אז אל תטילו עלינו אחריות שכביכול אנחנו אופוזיציה מתנגדים.

אוסאמה סעדי: אנחנו הוכחנו במעשים שאנחנו יודעים לקבל אחריות ויודעים לתת כשצריך, אבל סמכויות דרקוניות, כוללניות, מרחיקות לכת, זה לא יעמוד בשום מבחן של פסקת ההגבלה או של מידתיות או של סבירות.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אי-אפשר.

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם: אי-אפשר לקיים דיון בזום.

אוסאמה סעדי: אנחנו לפעמים מקיימים דיון בזום.

אוסאמה סעדי: אתה יכול לקיים דיון משפטי עם הגבלות על חירות ושלילת חירות ומעצר?

אוסאמה סעדי: תאר לך, מעצר עד תום ההליכים, אדוני היושב-ראש, בזום.

אוסאמה סעדי: או מעצר ראשון.

אוסאמה סעדי: אתה יודע, מעצר ראשון, כאשר אין מפגש בין עורך דין לבין עצור, זה יכול להיות קריטי.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת טייב, זה יכול להיות קריטי לכל מהלך המשפט.

אוסאמה סעדי: הינה, תשאל, יש פה חוקר בכיר ביותר, המעצר הראשון, אם העצור לא רואה עורך דין ולא מתייעץ איתו ולא יודע מה זכויותיו, זה יכול להשליך על כל המשפט שלו.

אוסאמה סעדי: מילה אחת שתירשם בפרוטוקול, אמירה, זה יכול לחרוץ גורל של משפט.

אוסאמה סעדי: אז אתה רוצה שאני אסמוך על שיחת זום?

אוסאמה סעדי: או במקרים חריגים, אם יש תקלה טכנית, על טלפון?

אוסאמה סעדי: אי-אפשר.

אוסאמה סעדי: אני חושב שבעניין טלפון – אין אפשרות.

אוסאמה סעדי: יש תקלה טכנית, תדחה את הדיון.

אוסאמה סעדי: תדחה את הדיון.

אוסאמה סעדי: מה הדחיפות?

אוסאמה סעדי: תדחה את הדיון בשעה-שעתיים, עד שהתקלה הטכנית מסתיימת, ותקיים דיון.

אוסאמה סעדי: מה זה הארכת מעצר בטלפון?

אוסאמה סעדי: אתה, אדוני היושב-ראש, אמרת: זה בשבילך קו אדום.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו אומרים: אלא בנסיבות חריגות – תמיד אפשר למצוא נסיבות חריגות.

יעקב אשר: ובהסכמה.

אוסאמה סעדי: אתה יודע מה זה הסכמה של עצור?

יעקב אשר: הסכמת עורך הדין שלו.

יעקב אשר: אם אתה היית בסנגוריה ציבורית, והיית מייצג מישהו, אז היית אומר לו: אל תסכים אם אתה חושב שלא.

יעקב אשר: אבל עלו פה גם מקרים.

יעקב אשר: תראה, קודם כול הביקורת שלך היא טובה ונכונה.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

יעקב אשר: אבל אני אומר: היו פה הרבה ישיבות.

אוסאמה סעדי: אני השתתפתי בחלק גדול מהישיבות.

יעקב אשר: זהו, בחלק מהן היית.

יעקב אשר: אבל אני אומר דבר אחד: עלו פה גם מקרים שבהם סוג של דברים, שבטלפון אותו אסיר מעדיף לגמור את זה כרגע בטלפון, כי הוא משתחרר מחר בבוקר.

יעקב אשר: היו גם מקרים כאלה, עלו פה, שמענו את כולם וניסינו לשקול.

יעקב אשר: שמנו קו אדום לקטע הזה של טלפון בקו הכי עליון שאפשר, הכי עליון.

יעקב אשר: עכשיו, אם כל היום יפרו, יכולים תמיד למצוא לך.

יעקב אשר: שמנו את הקווים הכי עליונים שאפשר בכל דבר ודבר.

יעקב אשר: ואני רוצה לומר לך דבר אחד, שבקטע של שני שרים או לא שני שרים, יכול להיות שאם היינו נאבקים על זה – אפילו לא נאבקים – יכול להיות שאפשר היה לעשות את זה קבינט קורונה או משהו כזה.

יעקב אשר: אני דווקא חשבתי, ואמרתי אפילו את דעתי פה: לפעמים האחריות שנופלת – הרי מה קורה בקבינט ודברים מהסוג הזה?

יעקב אשר: וזה לא הדברים שיש מאחוריהם כוח ארגוני יותר והכול, שיכול להיות שבממשלה יבוא מישהו ויגיד – זה אסירים, אף אחד בממשלה לא.

יעקב אשר: ברגע שזה שני שרים, אלה שני שרים שלוקחים על עצמם את האחריות.

יעקב אשר: הם צריכים לחתום על זה אישית, לא מביאים את זה לאישור ביחד עם עוד עשרה דברים בשעת חירום, וכולם מרימים יד.

יעקב אשר: וזה גם לא הדברים כמו חינוך או דברים אחרים שהיה לחץ ציבורי גדול, פה יהיה שקט, הם לא יכולים אפילו להתקשר, האסירים, לדבר על זה.

יעקב אשר: אני דווקא ראיתי בזה דבר כן נכון, ראיתי בזה מעלה.

יעקב אשר: אולי אני טועה.

יעקב אשר: אבל אתה יודע, כולנו חיים על טעויות או לא על טעויות.

יעקב אשר: אני ראיתי בזה דווקא מעלה – תיקח אחריות.

יעקב אשר: אדם שנושא בתואר של שר משפטים, צריך לחשוב על זה מאה פעמים, אפילו יותר מהשר לביטחון הפנים.

יעקב אשר: הרבה יותר.

יעקב אשר: ואני אומר לדעתך, שלדעתי האפקט הזה יהיה יותר נכון.

יעקב אשר: ואני חושב שגם נראה את זה בעתיד, שלדעתי הם לא ישתמשו ב-hand brake הזה.

יעקב אשר: ואם ישתמשו ב- hand brakeהזה, והם יודיעו לנו וחייבים להודיע לנו מיידית, אז שוב, אם אנחנו חברי ועדה שלא ממלאים את תפקידנו, אם יושב-ראש ועדה, ולא משנה איזה יושב-ראש יהיה, לא ממלאים את תפקידנו, אז כלו כל הקיצין.

יעקב אשר: אז מה זה יעזור?

יעקב אשר: תעשה ככה, תעשה ככה, תעשה ככה, לא יעזור.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו הופכים - - -

יעקב אשר: רגע, הופכים זה סיפור אחר, בגלל שאז אתה צריך להיכנס לזה, שאולי ההחלטה צריכה להיות בלילה אחד, וזה יוצא סוף-שבוע, וזה קפסולה ענקית של המון אנשים והכול.

יעקב אשר: אז מה קרה?

יעקב אשר: אז הייתה החלטה כזאת, נגיד ששמנו את ה-hand brake, אנחנו יודעים מזה, ואין לה הצדקה בעליל.

יעקב אשר: מה, אני במוצאי שבת, איך שיוצאת שבת, מתקשר לאנשים פה, אומר: חבר'ה, מחר ב-06:00 בבוקר ישיבה.

יעקב אשר: מחר ב-06:00 בבוקר ישיבה.

יעקב אשר: עוד פעם, יש דברים שאתה צודק, אני לא אומר שאתה לא צודק ודרך המלך היא כזאת.

יעקב אשר: אבל אנחנו לא בדרך המלך, אנחנו באיזה אזור אחר.

יעקב אשר: אם אנחנו באזור הזה, ונתנו להם גם את ההגבלה החלקית שהיא נורא רחבה, אבל תחמנו אותה, מאוד תחמנו אותה, לדעתי השימוש שיהיה – אני מקווה שלא יהיה, ואני חושב שלא יהיה, ותרעד היד למי שיחליט את ההחלטה הזאת ללא שיקול דעת מספיק.

יעקב אשר: אבל תמיד יש לנו את אפשרות לבוא עם משאית הכיבוי שלנו ובאומץ לכבות.

יעקב אשר: ואם אין לנו אומץ, אנחנו לא צריכים להיות פה.

יעקב אשר: אבל זה לא ויכוח, אני רק אומר את זה לאיזון.

אוסאמה סעדי: לא, זה חשוב מאוד, מה שאתה אומר, ואני אומר לך: אני גם בימים האחרונים ובשבועות האחרונים נפגש עם עורכי דין, בנסיבות של – אף אחד לא שומע אותנו – לפעמים יוצא לנו לשחק קטרגל, אני עדיין משחק קטרגל פעמיים בשבוע, קבוצה מלפני 20 שנה, אז אנחנו ממשיכים, ואומרים לי: בבתי משפט צבאיים מביאים עצור או שניים ביום.

אוסאמה סעדי: בימים כתיקונם היית רואה את בית המשפט הצבאי בעופר או בית המשפט הצבאי בסאלם, היו מגיעים מאות עצורים.

אוסאמה סעדי: ואנחנו ראינו גם בטבלה שהביאו לנו, שכמעט אפסי, או אחד או שניים או שלושה.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה להגיד לי עכשיו, בחודש האחרון, בחודשיים האחרונים – אין, לא 100, לא 200, אפילו לא 50.

אלי אבידר: כי זה לא המטרה.

אוסאמה סעדי: לא, אז אני אומר לך.

אוסאמה סעדי: אני מספר לך על עובדות שאני מקבל מעורכי דין, שהם הופיעו לפני חודשים והופיעו בתקופה האחרונה.

אוסאמה סעדי: אין.

אוסאמה סעדי: אנחנו ראינו גם את המספרים – אני מתווכח עם נתונים.

אוסאמה סעדי: הנתונים שהביאו לנו שב"ס והנהלת בתי משפט בשבועיים האחרונים הם נתונים שצריכים להדליק לנו נורה אדומה.

אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו על 250 – לא רצינו להכניס 250, אבל אין לי אפילו 150.

אוסאמה סעדי: מה זה 150 לכל בתי המשפט?

אוסאמה סעדי: תגיד לי.

אוסאמה סעדי: מה זה 150 לכל בתי המשפט?

אוסאמה סעדי: לכל בית משפט יש כמה בודדים.

יעקב אשר: לא, עכשיו אנחנו עשינו את הנושא של המשמרת השנייה שהיא אמורה להוסיף.

יעקב אשר: אנחנו נעקוב אחרי זה.

יעקב אשר: אגב, הכנסנו גם בחוק חובת דיווח, טבלה מסודרת והכול, אנחנו נעקוב אחרי זה.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך: היום בתי המשפט לא כמו פעם.

אוסאמה סעדי: פעם בתי המשפט בשעה 13:00, בשעה 14:00 השופט אומר: סיימתי, הולך הביתה.

אוסאמה סעדי: אני זוכר שהופעתי אז במחוזי, לפני 10–15 שנה, ב-13:00–14:00 השופטים כולם היו הולכים הביתה.

אוסאמה סעדי: היום אתה רואה שהשופטים באמת עובדים קשה, עובדים עד 18:00, עד 19:00.

אוסאמה סעדי: אפילו במשמרת אחת, לא בשתי משמרות.

אוסאמה סעדי: ומבחינת עצורים, מעצר ראשון, יש שופט תורן שנשאר עד 17:00, עד 18:00.

אוסאמה סעדי: כל עוד שהמשטרה אומרת לו: יש לנו עצורים – השופט מחכה.

יואב סגלוביץ': מוצאי שבת עד 02:00 בלילה.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר: הפתרון, אם באמת יש מצב שלא רוצים להוציא עצורים לבתי משפט, שיבוא השופט.

אוסאמה סעדי: משה לא רצה – איך אומרים?

אוסאמה סעדי: טייב, תעזור לי.

יעקב אשר: אם ההר לא בא – זה לא היה משה, זה היה מוחמד דווקא.

אוסאמה סעדי: בסדר.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר: השופט יכול לבוא לאולם.

אוסאמה סעדי: כמעט בכל בתי מעצר שאני מכיר בפתח תקווה, בירושלים, ברמלה, בהרבה מהם.

אוסאמה סעדי: אם אין – תכשירו, אנחנו כבר חצי שנה.

אוסאמה סעדי: ואנחנו מדברים על שגרה בצל הקורונה.

אוסאמה סעדי: החוק הזה הוא לשנה, הוא לא עוד חודש.

יעקב אשר: לקחת ליואב סגלוביץ' את הנאום.

אוסאמה סעדי: יואב נתן כבר נאומים, אני למדתי מהנאומים שלו.

יעקב אשר: אני מבקש לא לפגוע בנואם מס' אחד - - -

אוסאמה סעדי: לא תמיד אנחנו באותו קו, באותו ראש, אבל באמת אנחנו כל הזמן דיברנו על זה, מאז מרץ.

יעקב אשר: אני אגיד על זה משהו.

אוסאמה סעדי: שמע, אם שב"ס, הנהלת בתי המשפט היו אומרים: תשמע, הכשרנו כבר שתיים, שלוש, ארבע אולמות.

יעקב אשר: שב"ס אמרו וגם הכשירו.

אוסאמה סעדי: מתי?

אוסאמה סעדי: איפה?

יעקב אשר: לא, הם הכשירו.

יעקב אשר: יש לנו כרגע התנגדות – תקשיב.

אוסאמה סעדי: איפה?

אוסאמה סעדי: בבקשה, אני רוצה לדעת.

אוסאמה סעדי: יש לנו זמן, נכון?

יעקב אשר: דווקא שב"ס הכשירו כמה מקומות.

יעקב אשר: ואנחנו שמענו את זה כאן וראינו - - -

יואב סגלוביץ': הם לא הכשירו, הם היו קיימים.

יעקב אשר: לא, הם עשו התאמות.

יואב סגלוביץ': הם עשו התאמות לתו סגול.

יעקב אשר: בסדר, רגע.

יעקב אשר: אבל הם מבחינתם – welcome.

אוסאמה סעדי: נו, אז מי עכשיו?

יעקב אשר: אוה, כרגע בהנהלת בתי המשפט יש התנגדות לעניין הזה, ודיברנו על זה.

יעקב אשר: אני צווחתי על זה ככרוכיה.

יעקב אשר: אני לא מתכוון לעזוב את העניין הזה.

יעקב אשר: אנחנו עשינו את המשמרות – זה אחד, אנחנו נעלה גם על העניין הזה.

יעקב אשר: יש כרגע התנגדות, אני רוצה להיכנס איתם לאיזשהו משא ומתן יותר – גם משרד המשפטים בעקבות הלחץ שלהם התנגד.

יעקב אשר: דיבר איתי על זה יואב היום, ותיכף הוא ודאי גם יגיד את זה בעצמו.

יעקב אשר: אני מודיע לכם מפורש: אני לא הולך לעזוב את זה.

יעקב אשר: אני מודיע כאן אפילו עכשיו, שאני מתכוון בזמן הקרוב – ועוזריי יודעים את זה, הם רק לא פה – ביקשתי לשריין יום שאנחנו נעשה סיור בכמה בתי מעצר שיש אולמות.

יעקב אשר: אנחנו נזמין את הנהלת בתי המשפט, אנחנו נשב שם ונדון בדברים האלה.

יעקב אשר: אני לא מתכוון לוותר על זה.

אוסאמה סעדי: מצוין.

יעקב אשר: אני מכבד גם את ההיררכיות, אמרתי: לא נעשה את זה בכוחנות כרגע.

יעקב אשר: מה שכן עשינו זה הנושא של העצירים, עשינו את סדרי העדיפויות, עשינו משמרת שנייה שאמורה להוסיף מהדיון האחרון שהיה לנו להוסיף.

יעקב אשר: כמובן, הכול תלוי גם מה קורה בתוך השב"ס, אם יש פתאום הדבקות יותר גדולות אז דברים משתנים.

יעקב אשר: אבל אני אומר לך מפורשות: אני לא אנוח ולא אשקוט, בלי קשר לקורונה ועם קשר לקורונה.

יעקב אשר: אני חושב שזה גם נכון מבחינת מדינת ישראל.

יעקב אשר: זה יחסוך המון עליות של "נחשון", כל ההסעות האלה.

יעקב אשר: זה יחסוך לאסירים את הדבר שהכי – כמה שהם שמחים לבוא לבית המשפט ולראות את המשפחות שלהם, אבל הנסיעה בדרך, כפי שמספרים אסירים, זה נורא ואיום.

יעקב אשר: אסירים מכל הגוונים, אגב, לא רק צבאיים או משהו כזה.

יעקב אשר: לכן אני אומר: אני לא עוזב את זה.

יעקב אשר: אנחנו נעשה את זה ונעשה את זה ביחד.

אוסאמה סעדי: אני מסכים איתך, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: ואני אומר לך יותר מזה: אם המדינה כבר הוציאה כמעט – כמה, אלי, 200 מיליארד?

אוסאמה סעדי: אתה יודע, חצי מזה – 100 מיליארד?

אוסאמה סעדי: האם לא שווה שמערכת בתי המשפט, הנהלת בתי המשפט, הייתה מוסיפה כמה תקנים של שופטים.

יעקב אשר: דיברנו על זה.

אוסאמה סעדי: אני חוזר ומדגיש את הדברים האלה.

יעקב אשר: לא, דיברנו.

יעקב אשר: לא רק תקנים.

יעקב אשר: ולתת לאותם שופטים תוספת של 30% על נסיעה.

יעקב אשר: אין לי בעיה.

יעקב אשר: בכיף, עליי.

אוסאמה סעדי: כמה שופטים שילכו לבתי מעצר.

יעקב אשר: טוב, בוא ניתן לעוד חברים.

יעקב אשר: אתה סיימת, אוסאמה?

אוסאמה סעדי: זו ההסתייגות שלי.

אוסאמה סעדי: וזה בשם הרשימה המשותפת.

יעקב אשר: יואב ואחר כך אלי.

יעקב אשר: אם אתה רוצה לקרוא לזה הסתייגות, אתה רוצה לקרוא לזה לא הסתייגות.

אוסאמה סעדי: כמה זה בערך, 20 הסתייגויות?

יואב סגלוביץ': אני אגיד כמה דברים כלליים.

יואב סגלוביץ': כשרואים חוק, כל חוק, גם החוק הזה, צריך לראות קודם כול מה הצורך האמיתי ומה הצידוק.

יואב סגלוביץ': ובנסיבות האלה הכלל הוא, שאני חושב שהוא נוהג בוועדה, לפחות ככה נהגנו כולנו: ככל שההגבלה היא יותר קשה, ככה אנחנו צריכים לעמוד על משמר הזכויות.

יואב סגלוביץ': ואני חושב שפה הופר האיזון.

יואב סגלוביץ': באיזה מובן הוא הופר?

יואב סגלוביץ': במספר מישורים.

יואב סגלוביץ': הראשון שבהם זה הפיקוח הפרלמנטרי.

יואב סגלוביץ': אז נכון שהוספנו ותוקן בחוק ונעשו הרבה מאוד תיקונים בחוק.

יואב סגלוביץ': אבל דבר אחד פה שעובר כחוט השני להרבה מאוד דברי חקיקה שעברו פה:

יואב סגלוביץ': התעקשות לא מוצדקת של המדינה לקבל – ואני חוזר עוד פעם: ללא צורך וללא צידוק – אנחנו החלטנו, ואם אתם רוצים תשנו.

יואב סגלוביץ': זה היפוך של הפירמידה שמתנהלת כאן בשם משהו שהוא לא נכון.

יואב סגלוביץ': מדוע לא נכון?

יואב סגלוביץ': כי אין צורך.

יואב סגלוביץ': עד היום שום החלטה מדינתית שהתקבלה – אף אחת מהן, לאו דווקא בתחומים האלה, בכל תחום – לא הייתה החלטה עכשיו וקרתה מיד.

יואב סגלוביץ': כל ההחלטות, מסגרים ועד דברים אחרים – יומיים, שלושה, ארבעה.

יואב סגלוביץ': לפעמים יש החלטות שהתקבלו ופשוט לא המשיכו לדון בהן.

יואב סגלוביץ': כלומר, כל הצידוק של הדחוף והחשוב ומייד, גם אם היא הייתה נכונה לתחילת הדרך, בתחילת המשבר, בסגר הראשון, היא בוודאי לא נכונה עובדתית עכשיו.

יואב סגלוביץ': עדיין באה המדינה, או הממשלה יותר נכון, ואומרת: כך אני רוצה שיהיה – בצורה כוחנית כלפי הכנסת.

יואב סגלוביץ': עכשיו, זה לא עניין אישי של פרלמנט מול הממשלה, זה הרבה יותר מהותי, כי בסוף הפיקוח והבקרה הם כאן.

יואב סגלוביץ': הם כאן, זה המקום.

יואב סגלוביץ': פה מחוקקים את החוקים.

יואב סגלוביץ': והיום הממשלה חוקקה חוק, הביאה אותו לכנסת, אבל על דבר אחד הם לא ויתרו.

יואב סגלוביץ': על המון דברים ויתרה הממשלה, בצדק, שכנענו את מי שצריך לשכנע, הם שינו את דעתם.

יואב סגלוביץ': על דבר אחד לא ויתרו, שהוא הדבר הקשה מכולם: על המילה כך אני רוצה.

יואב סגלוביץ': שהיא לא הגיונית בשיטה הפרלמנטרית שלנו, בשיטה החוקתית שלנו.

יואב סגלוביץ': עכשיו, מה שאמרתי בהתחלה, אין פה את הצורך, אין פה את הצידוק, אבל יש פה את הכוח.

יואב סגלוביץ': ולצערי, הכוח לכנסת – לא עמד לה.

יואב סגלוביץ': הוא גם לא יעמוד לה מחר, כי מה שאני אגיד: אנחנו נצביע נגד, יבואו חלק מהחברים בקואליציה שלא היו נוכחים פה, יגידו להם להצביע בעד, הם יצביעו בעד, נגמר האירוע.

יואב סגלוביץ': ברור לי מקומה של קואליציה ואופוזיציה, אבל פה זה הרבה מעבר לזה.

יואב סגלוביץ': הממשלה כל היום מלינה על בתי המשפט שמגבילים את כוחה.

יואב סגלוביץ': מי שבאמת מסורס זה הכנסת.

יואב סגלוביץ': באה הממשלה, חוקקה.

יואב סגלוביץ': ההחלטה המיידית שלה הייתה: זה אני קובעת.

יואב סגלוביץ': גם אם היא לא חכמה, ואמרתי דברים דומים גם בהקשר לחוק הקורונה הגדול: זה לא חכם.

יואב סגלוביץ': לכם זה לא חכם, לממשלה זה לא חכם.

יואב סגלוביץ': למה שנגיע למצב שיעקב אשר יזמין את כולנו, אם יפעילו נגיד את הסמכויות פה וישתמשו בסמכויות האלה, ויעקב יראה שזה לא נכון, ויזמין את חברי הוועדה ונגיע כולנו ביום ראשון בבוקר – למה שנהפוך את החלטה הממשלה?

יואב סגלוביץ': הרי נהפוך אותה לא בגלל שבא לנו, אלא בגלל שכנראה ההחלטה היא לא מוצדקת, לא על בסיס נתונים, לא על בסיס חוות דעת רפואית, כמו שכתוב בחוק, וכל הפרמטרים האלה.

יואב סגלוביץ': אז למה?

יואב סגלוביץ': למה לא כדרך המלך?

יואב סגלוביץ': תודיעו שאתם חושבים שהמצב הוא כזה, תשימו את זה על שולחן הוועדה, נתכנס 24, 48, לא משנה מה, נקבל את ההחלטה.

יואב סגלוביץ': הממשלה לא נפסדת מהעניין הזה, להיפך.

יואב סגלוביץ': אם - - - בשכל ובחוכמה.

יואב סגלוביץ': אבל לא, הרעיון המרכזי הוא שימוש בכוח.

יואב סגלוביץ': אנחנו החלטנו.

יואב סגלוביץ': זה עובר כחוט השני בכל החוקים שמגיעים לפה, בכל החוקים כולם.

יואב סגלוביץ': ואני אחזור פה לעניין עצמו.

יואב סגלוביץ': ולכן אין הצדקה, אין פה צידוק אמיתי.

יואב סגלוביץ': והדבר הנוסף הוא, אני גולש לחוק עצמו, התוועדות חזותית היא פנטזיה של שירות בתי הסוהר והנהלת בתי המשפט שנים רבות.

יואב סגלוביץ': ואני בדעה שאם משהו לא נכון אל תיתן לו לשים רגל בדלת.

יואב סגלוביץ': בייחוד שזה לא יהיה בימינו.

יואב סגלוביץ': אולי בכנסת הבאה, אולי אני לא אהיה, אולי אתה לא תהיה, אולי יעקב, כל אחד ילך למקומו.

יואב סגלוביץ': ותהיה כנסת חדשה, ונבוא לפה ונשמע נאומים באורים ותומים, איזה ניסיון אדיר ומוצלח היה – אתם זוכרים פעם שהייתה את הקורונה?

יואב סגלוביץ': תקשיבו, זה עבד עשר.

יואב סגלוביץ': ואז אם יזמינו אותנו לוועדה, נהיה בזום – "יזמזמו" אותנו, לא "יזמזמו" אותנו – אנחנו נבוא לשם כאלה שאומרים: תקשיבו, לא נכון, זה היה לא ככה.

יואב סגלוביץ': יגידו: על מה אתם מדברים, חבריא?

יואב סגלוביץ': פה נציב שירות בתי הסוהר, משה יענקל – הוא התחלף כבר שלוש פעמים – המפכ"ל דוד משהו והשרים מסבירים באותו ובמופתים שזה הדבר הכי טוב שקרה למדינת ישראל, לעם ישראל, מאז ומעולם.

יואב סגלוביץ': ואז יבואו כמה נודניקים – אולי גם יעקב יבוא יחד איתי, אוסאמה ואלי אבידר – נבוא כולנו ביחד, נגיד: חבר'ה, תקשיבו, אומרים לכם, זה היה ניסוי, היה פעם את הנגיף, לא התכוונו.

יואב סגלוביץ': על מה אתה מדבר?

יואב סגלוביץ': הינה הדוחות והסטטיסטיקות.

אלי אבידר: יואב, לא יזמינו אותנו.

יואב סגלוביץ': עכשיו, זאת הסיטואציה שקורית כשאתה נכנס – אני לא אוהב את הביטוי "מדרון חלקלק" – כשאתה נותן לשים רגל בדלת.

יואב סגלוביץ': עכשיו, אף אחד מאיתנו לא מתעלם מהמציאות.

יואב סגלוביץ': אבל יש פה התעלמות של הממשלה מהמציאות.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, אני אגיד משהו שאמרתי אותו גם בוועדה, אני אומר את זה גם פה, למרות שזה בסיכום, תדעו לכם שהכי קל לעשות בידוד – זה בשב"ס, האמירות שאי-אפשר לבודד עצורים שם והמצב הוא נורא הן הפוכות למציאות.

יואב סגלוביץ': שמה אסיר חולה, אתה מבודד אותו.

אוסאמה סעדי: הכי קל לבודד שם.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, אתה מבודד אותו, לפעמים אתה אפילו קושר אותו.

אוסאמה סעדי: יש תאים רק בשביל הבידוד.

יואב סגלוביץ': עכשיו, אחרי שאמרתי את הדבר הזה, אני רוצה להגיד כמה דברים על החוק עצמו.

יעקב אשר: לא תענוג גדול אבל.

יואב סגלוביץ': לא תענוג גדול.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, לגבי ההכרזה – יש משהו אפילו בקונספט, בתפיסה, שאתה אומר, שני שרים יחליטו, השר לביטחון הפנים ושר המשפטים: אחד, שניהם בעלי אינטרס מובהק.

יואב סגלוביץ': עכשיו, חלילה, לא אינטרס אישי.

יואב סגלוביץ': אינטרס מובהק.

יואב סגלוביץ': למה?

יואב סגלוביץ': כי אם אני עכשיו נכנס לנעליו של נציב שירות בתי הסוהר, אני אומר לו בפגישת עבודה שלהם: תקשיב לי, אדוני השר, תפעיל את הסמכות שלך, בא לי להשתגע מהדבר הזה, לא מסוגל לעמוד בטירוף הזה.

יואב סגלוביץ': מגיעים אליו בית המשפט, שומע את השופטים שאומרים: יש 10–15 שופטים שנדבקו ו-20 פקידי עזר.

יואב סגלוביץ': כולם מנהלי מערכות.

יואב סגלוביץ': הם מנהלי מערכות.

יעקב אשר: נו, אז על מי תסמוך, על שר התיירות שישב באותה ישיבה?

יעקב אשר: מה האופציות?

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך מה האופציה.

יעקב אשר: זה רק לקום ולברוח מהארץ, זה מה שנשאר לי, אתם לא נותנים לי משהו אחר.

יעקב אשר: וגם זה אני לא יכול לעשות היום.

יואב סגלוביץ': עד היום השתדלתי לתת עצות טובות.

יואב סגלוביץ': עכשיו תן לי לתת לך כמה הסתייגויות טובות.

יעקב אשר: טוב.

יואב סגלוביץ': זה לא סתם, זה עניין של תפיסה מי מחליט.

יואב סגלוביץ': מדוע?

יואב סגלוביץ': כי בוא נלך להתחלה.

יואב סגלוביץ': מי זאת האוכלוסייה הזאת?

יואב סגלוביץ': האוכלוסייה הכי חלשה שיש.

יואב סגלוביץ': אין לה פה, אין לה דובר, אין לה ייצוג.

יואב סגלוביץ': יש לה ייצוג, אנחנו לצורך העניין - - -

יעקב אשר: אל תשכח שבמשרד המשפטים יש סנגוריה ציבורית.

יואב סגלוביץ': תקשיבו, זה לא אותו דבר.

יואב סגלוביץ': אני אתן לך דוגמה מדוע זה לא אותו דבר.

אוסאמה סעדי: איפה הסנגוריה הציבורית?

יעקב אשר: הוא היה בדיון.

יואב סגלוביץ': אני אתן לך דוגמה למה אין לה ייצוג.

יואב סגלוביץ': ואני עכשיו אומר לך מדוע שני שרים זה רע לעומת ממשלה שזה טוב.

יואב סגלוביץ': ואני נותן איזשהו דיון בינינו, לצורך העניין.

יואב סגלוביץ': לי כן חשוב היה שהכנסת תקבל את ההחלטה הזאת, ודבר שני הממשלה תקבל את ההחלטה הזאת.

יואב סגלוביץ': א' מבחינת מראית עין אפילו.

יואב סגלוביץ': כן, מראית עין.

יואב סגלוביץ': יש לה חשיבות.

יואב סגלוביץ': תראו מה עשינו, ובצדק עשינו, בהחלטה של הממשלה להטיל סגר על עיר או על יישוב.

יואב סגלוביץ': מה אמרנו?

יואב סגלוביץ': מליאת הממשלה נועצים, אפילו בכתב, עם ראש הרשות המקומית.

יואב סגלוביץ': אנחנו עושים מהלך שלם, שנותן תחושה לתושבים - - -

יעקב אשר: ועדת שרים שם, לא מליאת הממשלה.

יואב סגלוביץ': לא, זה ועדת שרים, אבל זה ועדת קורונה.

יואב סגלוביץ': בהתחלה זה היה כולם.

יואב סגלוביץ': אבל זה לא שני שרים.

יעקב אשר: כן, כן.

יואב סגלוביץ': עשינו את כל המהלכים בשביל כמה דברים.

יואב סגלוביץ': אחד מהם, באמת שההחלטה תהיה מיטבית.

יואב סגלוביץ': אבל יותר מזה, גם רצינו לעודד את האמון.

יואב סגלוביץ': אנחנו רוצים בסופו של דבר שהאמון יהיה מוגבר, לא מופחת.

יואב סגלוביץ': פה אנחנו מייצרים אמון מופחת: שני שרים מחליטים לבד, הפיקוח בסופו של דבר הוא כאן, ואיזה היוועצות יש?

יואב סגלוביץ': עם מי הם בדיוק נועצים, חוץ מהרופא או חוות הדעת הרפואיות שנמצאות בדבר החקיקה?

יואב סגלוביץ': לא עם ראש הרשות.

יואב סגלוביץ': עם מי הם יתייעצו?

יואב סגלוביץ': איזה ראש הרשות?

יואב סגלוביץ': אין בבית המעצר ראש רשות.

יואב סגלוביץ': אבל זאת אוכלוסייה שהיא מבודדת, היא זרוקה שם.

יואב סגלוביץ': היא צריכה להיות זרוקה שם, כי זה מה שהחוק אמר.

יואב סגלוביץ': אין לה דבר וחצי דבר.

יואב סגלוביץ': ומה הממשלה עשתה פה?

יואב סגלוביץ': אמרה: שני שרים, ובזה נגמר האירוע, תם הטקס.

יואב סגלוביץ': אוכלוסייה שאין לה פה, למעט הסנגורים בבית המשפט, אין לה אפשרות להרים טלפון לאמצעי התקשורת ולהתראיין, אי-אפשר להתראיין מבית הכלא.

יואב סגלוביץ': אתה לא יכול להציג באז תקשורתי.

יואב סגלוביץ': אני היום יכול כאזרח ביישוב שלי בקדימה-צורן, סוגרים את המקום – אני אצא להפגנות, אני אביע, אני אכתוב פוסט בפייסבוק.

יואב סגלוביץ': אתה לא יכול את זה כעציר וגם לא כאסיר.

יואב סגלוביץ': אין לך פה שם.

יואב סגלוביץ': אסור להתבלבל.

יואב סגלוביץ': הפה שלך הוא בבית המשפט, והפה הזה נאטם חלקית.

יואב סגלוביץ': למה נאטם חלקית?

יואב סגלוביץ': ראינו את הזום.

יואב סגלוביץ': עכשיו, על מנת להכניס קצת משהו מחויך, למרות שהוא לא מחויך, גם ככה העצורים שם נמצאים בבית המעצר.

יואב סגלוביץ': עכשיו גם "זמזמנו" אותם, בלשון המשורר.

יואב סגלוביץ': ראינו את ניתוקי הקשר שהיו פה.

יואב סגלוביץ': זה רציני?

יואב סגלוביץ': עכשיו, אני אומר לך: זה החלום הרטוב, החלום הרטוב, של הנהלת בתי המשפט ושל שירות בתי הסוהר.

יואב סגלוביץ': עכשיו, כל הסיפור פה בסוף הוא לוגיסטיקה.

יואב סגלוביץ': הרי אם היה עכשיו 11 חדרים שמאפשרים תו סגול – רק היום שאלתי את נציגת הנהלת בתי המשפט, אמרה: אם יהיה שם הכול תו סגול, אין לנו בעיה שהשופטים יעשו שם את העניין של ועדת השחרורים.

יואב סגלוביץ': אין להם בעיה.

יואב סגלוביץ': זו לא בעיה של עיקרון.

יואב סגלוביץ': אז אם הבעיה היא לוגיסטית, גם אם תביא עוד 300 לנחשון, תגייס 300 איש מפיקוד העורף לעזור לנחשון – לצורך העניין, סתם אני אומר כמשל – גם אז תיפתר חלק מהבעיה של ההובלה.

יואב סגלוביץ': כלומר, אנחנו בסוף שמנו על המשקל לוגיסטיקה מול ערכים.

יואב סגלוביץ': יכולנו למצוא פתרון יותר טוב.

יואב סגלוביץ': יכולנו למצוא פתרון יותר טוב.

יואב סגלוביץ': ואני מקבל את מה שאתה אומר: נעשה ביקור ונראה וכו'.

יואב סגלוביץ': אבל יכולנו לייצר פתרון יותר טוב, כי אין צידוק ואין צורך אמיתי בחלק גדול מהסעיפים האלה.

יואב סגלוביץ': והמבחן הגדול של כולנו, אני לא עושה סיכום לעניין, וההסתייגות היא לא הסתייגות סתם למה זה לא בא לכנסת.

יואב סגלוביץ': מחר יכריזו שני השרים, והם ישבו פה או נציגים מטעמם, אנחנו נשאל אותם את כל השאלות שאף אחד אחר לא שואל אותם.

יואב סגלוביץ': אף אחד אחר לא שואל אותם.

יואב סגלוביץ': אז יבואו, נשאל אותם את השאלות.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא נגד, אנחנו לא רוצים שיידבקו אנשים – לא אזרחים, לא שופטים, לא פקידי עזר בית משפט, לא סנגורים, בוודאי לא העצורים עצמם.

יואב סגלוביץ': אבל אנחנו צריכים לשאול את השאלות, זה התפקיד שלנו.

יואב סגלוביץ': אנחנו נבחרנו לשאול שאלות, הם נבחרו לבצע.

יואב סגלוביץ': נבחרנו לפקח עליהם.

יואב סגלוביץ': ובמקום להיעלב שאנחנו מפקחים עליהם, הם צריכים לחבק אותנו.

יואב סגלוביץ': הפיקוח שלנו יגרום להם להיות טובים יותר.

יואב סגלוביץ': החוק הזה גורם להם להיות פחות טובים.

יעקב אשר: אלי.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

אלי אבידר: חבריי צללו לעומק החוק עצמו ולמוטיבים שלו ולדברים, ואני מסיר בפניהם את הכובע על כך שהם נכנסים לתוך הפרטים ומנסים למצוא את התקנות ואת מה שאפשר לתקן ואת ההצדקות.

אלי אבידר: ואני, ברשותכם, רוצה לקחת צעד אחורה.

אלי אבידר: כמו שבמוזיאון, כשאתה נמצא קרוב לתמונת שמן במרחק של מטר, אתה רואה בסך הכול נקודות.

אלי אבידר: כשאתה מתרחק אמורה עשרה מטרים, אתה רואה את התמונה עצמה ואתה רואה בדיוק מה הצייר רצה לצייר באותה תמונת שמן.

אלי אבידר: ואני לוקח את החוק הזה ואני אומר את הדבר הבא: בתחילת הדרך לפני מספר ימים אמרתי, שראש הממשלה נתניהו בנה לעצמו שני עמודי נחושת בבית המקדש שלו, את יכין ובועז, להבדיל אלף אלפי הבדלות כמובן.

אלי אבידר: והיכין והבועז של נתניהו הם חוק הסמכת השב"כ וחוק הסמכויות.

אלי אבידר: החוק הזה שבא היום הוא בעצם השלמה לשני החוקים האלה, ואני אסביר למה.

אלי אבידר: מאז הקורונה אפשר לראות, שלא מדובר פה באוסף של החלטות.

אלי אבידר: ההחלטות שמתקבלות כדי לעצור את המחלה הן באמת אוסף בלתי מוסבר וחסר היגיון.

אלי אבידר: אבל בכל מערך החוקים ישנה כאן תוכנית סדורה ומסודרת.

אלי אבידר: ואני רוצה לומר, שהחוק הזה, שיגיע להצבעה מחר, המטרה שלו היחידה היא כאשר ינסו לעצור את המחאה הציבורית, יעצרו הרבה מאוד אנשים, מערך ההיסעים, מערך בתי הסוהר, מערך המשפט יקרסו, הם לא יוכלו לעמוד בלחץ במידה ויחליטו לעצור 5,000 מפגינים.

אלי אבידר: אי-אפשר יהיה לנייד אותם, אי-אפשר יהיה להביא אותם להארכת מעצר.

אלי אבידר: והרצון הוא בעצם להעמיד אותם בשורה, כשיש שופט אחד מול מסך, שומע ואומר: הארכתי.

אלי אבידר: וכאן אני רוצה לומר, שהחוק הזה שהוא באמת בנוי לעילא ולעילא, ואני מבין את מי שעומד מאחוריו, ועומד מאחוריו בנימין נתניהו, והמוציא לפועל שלו מאיר בן שבת ראש המל"ל.

אלי אבידר: אבל זה היה נכון לפני חודשיים.

אלי אבידר: זה היה נכון לפני חודשיים, כשהמחאה עמדה על כמה אלפי אנשים בודדים.

אלי אבידר: כיום, כפי שראינו במוצאי שבת האחרון, כאשר רואים שהמחאה חרגה מגבולות הארגונים, חרגה מגבולות ההנהגה של המחאה, חרגה מגבולות הסדר והארגון.

אלי אבידר: פשוט אנשים כמוכם וכמוני, כמוהם וכמוהם, קמו ואמרו: לא טוב לי, לא מקובל עליי, אני הולך למחות.

אלי אבידר: ומחאה כזאת אי-אפשר לעצור.

אלי אבידר: ולכן גם החוק הזה שיבוא מחר להצבעה, ובוודאי יעבור, אין שום סיכוי שהוא לא יעבור, לא יוכל לתת מענה, כיוון שהמחאה גדולה מדי.

אלי אבידר: והמחאה, אדוני היושב-ראש, עולה לירושלים.

אלי אבידר: אבל בשבת הקרובה היא הולכת להתרכז בירושלים.

אלי אבידר: כלומר, אנשים יעלו ולא ירדו ממנה, מהסיבה הפשוטה, שאין לאף אחד את הזמן לוותר על החירות שלו, על העתיד הכלכלי שלו, על המדינה שלו, שהוא רוצה לחיות בה והוא גאה בה.

אלי אבידר: ולבסוף אני רוצה לומר את הדבר הבא: מה זה אמון הציבור?

אלי אבידר: אמון הציבור מאפשר לרשויות חוק להשליט חוק וסדר עם כמות באמת מינימלית וזעומה של אנשים.

אלי אבידר: אין אפשרות להעמיד במדינת ישראל לכל אזרח שוטר או לכל אזרח סוהר.

אלי אבידר: כאשר אמון הציבור נפגם, כאשר הציבור אינו מאמין, הדבר הזה לא יכול לתת מענה.

אלי אבידר: ואני, שראיתי בדיוק מה קרה בניו יורק, והמצב שם היה באמת קשה, לא כמו אצלנו שאמרו לנו שקשה ולא היה קשה – שמה היה קטסטרופלי לחלוטין.

אלי אבידר: שם מושל מדינת ניו יורק כל יום התייצב לתת נתונים.

אלי אבידר: הוא רצה לשמור על אמון הציבור.

אלי אבידר: והוא אמר דבר פשוט: אם אני אאבד את האמון של הציבור, לא יהיו פה מספיק שוטרים כדי לעצור את האנשים שיצאו לרחובות.

אלי אבידר: והוא צודק.

אלי אבידר: ולסיום, אני רוצה לומר, שהחוק הזה בעצם נותן את האפשרות לעצור הרבה מאוד אנשים.

אלי אבידר: וכאשר אתם תבחנו את כל ההצהרות של אנשי הממשלה, מתחיל בראש הממשלה, היום זה היה השר אלי כהן, שרים אחרים, סגן השר יואב קיש, ועוד רבים שמדקלמים את המסרים, הם מדברים על דבר אחד: סגר כללי.

אלי אבידר: מעבר לזה שהסגר הזה הוא פשע, כיוון שבסגר מדביקים יותר, אבל כנראה שאף אחד לא רוצה לשמוע, הסגר הכללי הזה לא יצליח, כיוון שהאנשים כבר יצאו ממסגרות הפחד שלהם.

אלי אבידר: ועל כן אני רוצה לומר: אני באופן אישי מצפה לרע ביותר.

אלי אבידר: אבל אני רוצה שיהיה ברור: אנחנו מוכנים לו.

אלי אבידר: אנחנו ידענו מהרגע הראשון לאן זה הולך, ואנחנו נדע להתמודד עם זה.

אלי אבידר: אני באופן אישי אצביע נגד החוק הזה, כיוון שאני לא מאמין שצריך לתת כלי בידי ממשלה שפועלת בניגוד לכללי ההיגיון, בניגוד לכללים של טובת האזרחים שלה.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: חברים, מחר ב-09:00 הצבעות בעזרת השם.

אלי אבידר: אם ירצה השם.

יעקב אשר: לאחר מכן יהיה דיון בהשתתפות שר הבריאות.

אוסאמה סעדי: למה רק בתי כנסת?

יעקב אשר: כי עלה חבר כנסת, במקרה לא מספיק חכם, כתב בקשה לדיון מהיר, עלה בנשיאות, קיבל את האישור.

יעקב אשר: אני על פי חוק חייב להביא אותו.

יעקב אשר: ואם היית גם אתה עושה את זה, אבל לא כתבת אפילו ולא ביקשת דיון על מסגדים.

יעקב אשר: איך זה יכול להיות?

אוסאמה סעדי: מחר נבקש גם שזה יחול על מסגדים.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: ואני רוצה לומר לך, יעידו פה האנשים, כמה פעמים כשאני מדבר על בתי הכנסת, אני תמיד מקפיד להגיד את כולם.

אלי אבידר: יעקב, הוועדה הזאת, שייכתב בפרוטוקול: אסור היה לסגור את בתי הכנסת.

יעקב אשר: מחר תבוא ותגיד.

אלי אבידר: אסור היה לסגור את הישיבות.

אלי אבידר: אסור היה לסגור את המוסדות האלה.

אלי אבידר: לכל דבר כזה יש פתרון, והסגירה הזאת רק רוצה לייצר אווירת משבר, ולא צריך לתת לזה יד.

יעקב אשר: אבל, חבר'ה, מחר, לא עכשיו.

יעקב אשר: אמרתי, שר הבריאות יהיה פה גם מחר בדיון הזה.

יעקב אשר: נעלנו את הדיון.