ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 72, 2020-08-04 13:30

יעקב אשר: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

יעקב אשר: יש כמה נושאים שאנחנו צריכים לסגור סופית.

יעקב אשר: עשינו הקראה.

יעקב אשר: סיכמנו שנקרא את החלקים שעוד לא קראנו ולאחר מכן נקיים דיון על הנקודות שנשארו פתוחות מהישיבה הקודמת.

יעקב אשר: אני מקווה שנוכל לסיים את זה היום.

יעקב אשר: נתחיל בהקראה.

אפרת חקאק: הנושא הראשון שאנחנו צריכים לדון בו הוא הפרק של ועדת השחרורים, שפה יש הצעת חוק על שולחן הוועדה, הצעת חוק מ/1335 - - -

יעקב אשר: שעברה לפני תקופה קצרה, נכון?

נעה ברודצקי לוי: כן, לפני כחודש בערך.

אפרת חקאק: אבל בעצם את ההוראות של אותה הצעת חוק הכנסנו לתוך חוק להארכת תקש"ח ולכן עכשיו, כשאנחנו רוצים לשים את זה בחוק הגדול – קודם כל צריך למזג.

אפרת חקאק: הוועדה צריכה להצביע על מיזוג שתי הצעות החוק.

יעקב אשר: מי בעד מיזוג הצעת החוק?

יעקב אשר: זו הצעת חוק של ועדת שחרורים שעברה פה, בוועדה.

נעה ברודצקי לוי: זה מה שנוגע לוועדת השחרורים – ועדה לעיון בעונש, היא עברה קריאה ראשונה ואז תיקנו פה בוועדה, פיצלנו ותיקנו, העברנו בתיקון לחוק להארכת התקש"ח, ועכשיו היא נמצאת - - -אנחנו בעצם - - -

יואב סגלוביץ': איזה סעיף זה?

נעה ברודצקי לוי: זה סוג של סעיף 20, הכנסנו את זה בתוך סעיפים בסימן ה' – ועדות שחרורים.

יעקב אשר: מי בעד המיזוג?

יעקב אשר: הצבעה המיזוג אושר

יעקב אשר: פה אחד המיזוג אושר.

אפרת חקאק: נבקש ממשרד המשפטים שיציגו לנו את הפרק הזה.

קארין אלהרר: אפשר הערה לפני?

קארין אלהרר: לגבי אנשים שהם מוחזקים בהליך משמעתי, שהם נעצרים – כל מיני עובדים זרים, וכו'.

קארין אלהרר: איפה הם נכנסים פה, בחוק?

אפרת חקאק: הנושא הזה עלה לדיון בסוף הדיון האחרון.

אפרת חקאק: נציגת הפורום למען הפליטים הציגה בפני הוועדה את הנושא.

יעקב אשר: יש פה שאלה אחת גדולה.

יעקב אשר: צריך לחשוב אם בכלל להעלות את זה, כי כרגע המצב שם זה שכולם רואים שופט.

אפרת חקאק: אין היום VC שם.

יעקב אשר: אין היום VC שם.

יעקב אשר: אם אנחנו נעלה את זה - - -

קארין אלהרר: אין בעיה, רק תגידו לפרוטוקול שאין היום ואין כוונה שתהיה.

יעקב אשר: גם אם תהיה כוונה היא לא יכולה להיות – כי אם החוק לא מאפשר להם את זה - - -היו הרבה אחרים שהיו שמחים לא להיות מופיעים כרגע בחוק.

קארין אלהרר: רק שיכולה להיווצר סיטואציה ש- - -

יעקב אשר: זה סוג הדברים שחסר לי שאת לא נמצאת כאן.

יעקב אשר: אם היית כאן הייתי לוחש את זה באוזן.

קארין אלהרר: אני מבינה מה אתה רוצה להגיד, אני רק יודעת גם שיש מציאות.

יעקב אשר: אז משרד המשפטים יענה ואז, לפי זה, נקבל החלטה.

יעקב אשר: מה שתחליטי מקובל עלי.

ירדן אלון: גם דני חורין כאן.

ירדן אלון: הוא רוצה לפתוח.

דני חורין: אני ממשרד המשפטים.

דני חורין: מה שאנחנו יכולים להגיד בעניין הזה זה שכמובן כל עוד לא תהיה הסדרה חוקית הדיונים יהיו של המוחזקים במשמורת באופן פרונטלי.

דני חורין: אנחנו כן רוצים לנסות ולקדם איזושהי הצעת חוק שכמובן שתגיע לוועדה הזו ככל שתקודם כדי שתאפשר לקיים דיונים בהיוועדות חזותית במקרים המתאימים, לא לשנות את ברירת המחדל.

דני חורין: ככל שההצעה הזו תקודם אנחנו גם נבחן ונראה מה היו השינויים שנעשו בהצעה הזו כדי לראות מה נכון להטמיע לתוך ההצעה שתעסוק בבתי הדין המנהליים.

דני חורין: ניקח ברצינות, כמובן, את כל השינויים שנעשו על ידי הוועדה, ואז, בכל מקרה, ההצעה הזו תבוא בפני הוועדה הזו, ומובן שעד שלא תהיה הסדרה של הדבר הזה לא יהיו דיונים בהיוועדות חזותית של מי ש- - -

קארין אלהרר: אבל אני מבקשת גם שתהיה התחייבות לפרוטוקול שלא יהיה עיכוב בדיונים שלהם.

קארין אלהרר: אם צריך להיות דיון – יתקיים דיון במעמד שופט.

דני חורין: הדיונים בבתי הדין ביקורת משמורת מתקיימים, נמצאת פה גם ראשת בית הדין לביקורת משמורת, והדיונים מתקיימים בלי עיכובים.

יעקב אשר: אני רוצה גם להדגיש בהמשך למה שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר, שמבחינתנו אנחנו רואים את זה כזכויות שלהם, ברורות לחלוטין.

יעקב אשר: אם תביאו הצעת חוק נדון בה, נראה אם כן או לא, אבל כל עוד שלא – ברור לחלוטין שהזכויות האלה שלהם צריכות להישמר, ומאחר ומדובר גם בכמות קטנה, לכן גם אין פה דחיפות לעניין הזה.

יעקב אשר: מקובל?

דני חורין: מקובל בהחלט.

דני חורין: לא יתקיימו דיונים בהיוועדות חזותית ללא הצעת חוק.

קארין אלהרר: מקובל, תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

נעמה פוקסונגר: אני אנסה להגיד כמה משפטים.

נעמה פוקסונגר: כמו שהסבירה אפרת או הסבירה נעה קודם – מדובר בהצעת חוק שקודמה בנפרד.

נעמה פוקסונגר: עד עכשיו הוועדה עסקה בהסדרת של הדיונים בבתי המשפט במצב שבו אי אפשר להביא את כל העצורים והאסירים לדיון, ולכן נדרשו הסברים לגבי אופן קיום הדיונים כאשר האסיר משתתף מרחוק.

נעמה פוקסונגר: חוק בתי המשפט לא חל על ועדות שחרורים, שהן ועדות שהמעמד שלהן קצת שונה, ולכן כדי להסדיר את הדיונים שיתקיימו בהן בתקופה שיש עדיין מגבלות בגלל הקורונה – נדרשת החלה מפורשת.

נעמה פוקסונגר: הפרק הזה כולל לא רק הוראות שקשורות ישירות לנושא של ה VC, אלא התאמות נוספות שקשורות לצרכים הדיוניים של ועדות השחרורים שנובעים מהאילוצים של תקופת הקורונה.

נעמה פוקסונגר: אני אשמח להסביר על מה מדובר.

נעמה פוקסונגר: לבחירת

נעמה פוקסונגר: כם – אם אתם רוצים שאני אגיד קודם את כל הנושאים, ואז להקריא ברצף, או שתרצו לעבור סעיף סעיף?

יעקב אשר: כבר עברנו עליהם.

נעמה פוקסונגר: נכון.

נעמה פוקסונגר: עברנו עליהם כאשר דובר על הארכת תוקף התקש"ח.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: אין שינוי בדברים האלה.

יואב סגלוביץ': שאלת הבהרה – למה זקוקים לזה, בכלל?

יואב סגלוביץ': הרי השופטים במקרה הזה נמצאים בבתי הכלא.

יואב סגלוביץ': הם נמצאים, לא צריך להסיע את העצורים, אלא להוציא אותם החוצה.

יואב סגלוביץ': למה דווקא הצורך - - -

נעמה פוקסונגר: שאלה טובה, אני אסביר בדיוק.

נעמה פוקסונגר: כמובן שבמצב שבו אפשר לקיים את הדיונים, בין אם בבתי המשפט ובין אם באולמות שסמוכים לבתי הסוהר, ההוראות האלה – לפחות רובן לא רלבנטיות.

נעמה פוקסונגר: גם זה עולה מנוסח החוק.

נעמה פוקסונגר: כאשר אפשר לקיים את הדיון בנוכחות האסיר, לא משנה באיזה מהאולמות אז צריך לקיים את הדיון בנוכחותו.

נעמה פוקסונגר: ההוראות שקשורות לקיום הדיון באמצעות Video Conference הן רלבנטיות רק בנסיבות שבהן אי אפר לקיים את הדיונים לא באולמות המיוחדים ולא באולמות הרגילים.

נעמה פוקסונגר: יכולים להיות מצבים שבהם גם האולמות שסמוכים לבתי הסוהר לא יכולים לשמש בגלל שרמת הסיכון היא כזאת שהיא לא מאפשרת לקיים בהם את הדיונים בתנאי בטיחות.

יואב סגלוביץ': אז אני רוצה את הפירוט.

יואב סגלוביץ': הרי זה לא אותו הדבר.

יואב סגלוביץ': זה לא כמו לקחת את העצור ב "פוסטה", להעביר אותו למתקן אחר עד הדיון.

יואב סגלוביץ': פה זה אחרת.

יואב סגלוביץ': אז אני רוצה לדעת מה המקרים, כי פה יש משהו שהוא די דומה למודל הקודם, אבל זה לא אותו מקרה.

יואב סגלוביץ': רמת הסיכון היא לא דומה.

יואב סגלוביץ': רמת הסיכון להדבקה היא לא דומה, לכן אני שואל את שאלת הצידוק.

יואב סגלוביץ': אני לפני הכל, לפני החוק שואל: מה ההצדקה העניינית לדבר הזה?

יואב סגלוביץ': ברור לי שי מקרים חריגים שכן אבל שלא ייפול מצב שמהחריג הולכים לכלל.

יעקב אשר: כי במקרה אנחנו דנו בכל הספקטרום.

יעקב אשר: אז במקרה הכי קיצוני – שם זה לקחת אנשים, להכניס אותם לפוסטה, לחכות למטה.

יעקב אשר: פה מדובר על מקומות שהם בילט-אין בתוך במעצר.

יעקב אשר: אז פה צריך באמת להיות מקרה מאוד מאוד חריג כדי שיצטרכו להשתמש בזה.

שירי לנג: קודם כל בפתח תקופת הקורונה כשנפל עלינו כל הדבר הזה, היה מצב של אין יוצא ואין נכנס מבתי הכלא בכלל, ואז גם לא היתה אפשרות בכלל לשלוח את השופט ואת נציגי הציבור לדיונים במתחמי הכליאה, ונאלצנו לעשות את זה באמצעות ה VC.

שירי לנג: נכון לתקופה האחרונה, למרות שאני חייבת לציין שהמצב הולך ומשתפר, האולמות שמצויים במתחמי הכליאה שהם באחריות של שב"ס, פשוט לא עמדו בדרישות של תו סגול.

שירי לנג: הם הודיעו לנו שאין אפשרות לקיים שם את הדיונים.

שירי לנג: ברבות הזמן אנחנו שומעים – אולי נציגי השב"ס יפרטו, אנחנו לאט לאט חוזרים לקיים אתה דיונים באולמות.

יואב סגלוביץ': אני יודע שחלק מהם עומדים בתו סגול.

שירי לנג: מה שעובד בתו סגול – אנחנו מתחילים לקיים דיונים, ולראיה, היום יש יותר דיונים שמתקיימים באולמות שב"ס, כמו שהם התקיימו ב- - -

יואב סגלוביץ': אז אני שואל: בהנחה שכל האולמות עומדים בתו סגול - - -

שירי לנג: אז אנחנו בוודאי נקיים את הדיונים שם.

יואב סגלוביץ': אז מתי תהיה הצדקה להשתמש ב - - -

שירי לנג: לא תהיה הצדקה.

קריאות: - - -

שירי לנג: בהכרזה מלאה – כמובן.

שירי לנג: כשאין יוצא ואין נכנס אז בוודאי.

יואב סגלוביץ': מה זאת אומרת אין יוצא ואין נכנס?

שירי לנג: הרי בתחילת התקופה היתה אפילו הצעת חוק שלא אפשרה פתיחה למבקרים.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להקשות, גם על הנהלת בתי המשפט וגם על שירות בתי הסוהר – אנחנו לא באותו מצב.

יואב סגלוביץ': גם היום אנחנו לא נהיה באותו מצב שהיינו בהתחלה.

יואב סגלוביץ': היתה גם פניקה.

יואב סגלוביץ': שופטים יכולים להגיע לאולמות היום.

שירי לנג: אז אני אומרת - מבחינתנו, ברגע שאנחנו מקבלים הודעה משב"ס שניתן לקיים את הדיונים באולמות שב"ס, אנחנו - - -

יואב סגלוביץ': אבל מתי אי אפשר לקיים?

שירי לנג: רק בגלל המגבלות של תו סגול, כשהאולמות לא עומדים בתו סגול.

יואב סגלוביץ': אז אם כל האולמות בתו סגול – לא צריך את החוק הזה.

יואב סגלוביץ': מדויק?

נעמה פוקסונגר: לא, סליחה.

נעמה פוקסונגר: זה לא לגמרי מדויק.

נעמה פוקסונגר: כמו שהערתי קודם – יש כאן

נעמה פוקסונגר: גם סעיפים שלא קשורים רק ל VC אלא גם להיבטים דיוניים אחרים שקשורים למגבלות אחרות שלא קשורות להגעה לאולם.

נעמה פוקסונגר: ההוראות שנוגעות ל VC זה אכן נכון.

יואב סגלוביץ': אז אני חוזר – אנחנו לא נמצאים במצב שהיינו בו אז.

יואב סגלוביץ': עכשיו חלק מהאולמות – גם אם יוכשרו - - -אני רוצה שאנחנו נדע בוועדה שברגע שכל האולמות של בית המשפט, של אלה שסמוכים לבתי המשפט הם מוכשרים לתו סגול, זה אומר שלא צריך video conference יותר בהקשר הזה.

אפרת חקאק: נכון.

אפרת חקאק: גם בהכרזה מלאה.

שירי לנג: לא, בהכרזה מלאה זה משהו אחר.

שירי לנג: מדובר על הכרזה חלקית.

יעקב אשר: הכרזה מלאה – כן.

יואב סגלוביץ': מה זה הכרזה מלאה?

שירי לנג: הכרזה מלאה זה המצב הקיצוני - - -

יעקב אשר: של סגירה.

יעקב אשר: אתה צודק, כי ברגע שיהיו אולמות – ואגב, אני מבין שהיום ברוב המקומות - - -

קריאה: חלק.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד משהו עקרונית – ביום שאנחנו נקבל איתות מהנהלת בתי המשפט ושירות בתי הסוהר שיש תו סגול – הסיפור הזה בטל, מה שאנחנו עכשיו נוגעים בו.

קריאה: רק החלק של ה- VC.

יעקב אשר: אתה יודע מה?

יעקב אשר: תעשה את זה הפוך – בכל בית מעצר שיש אולם, אין אפשרות להשתמש ב- VC בנושאים כאלה, אלא אם כן בסגירה מוחלטת.

יעקב אשר: אז במקום לעשות את זה גורף על כל המקומות ביחד – אז - - -אז אם מחר יש שריפה בחדר של ה- VC, אז הם אמרו – מקום שיש תו סגול וה VC עובד, אז חייבים – אין חריגים.

שירי לנג: כה כתוב בהצעה.

שירי לנג: בהצעת החוק כתוב שמקום שבו אפשר לקיים את הדיונים באולמות שב"ס, אז מקיימים את הדיונים באולמות.

יואב סגלוביץ': אבל יש כאן משהו שצריך להבין.

יואב סגלוביץ': אנחנו כותבים חוק אל מול מצב נתון.

יואב סגלוביץ': השתנה משהו בחודשים האחרונים?

קריאות: - - -

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים לשמור פה על זכויות האסירים – במקרה הזה בוועדת השחרורים.

יואב סגלוביץ': צריך להקטין ככל שניתן את האפשרות שימוש ב VC במקום שניתן.

יואב סגלוביץ': ההבדל בין מה שהיה אז לבין מה שקורה עכשיו, שעכשיו רוב המקומות אפשר לעשות אותם כבר בלי VC, כדי שלא נגיע לסיטואציה שמתוך נוחיות מערכתית - - -כולם אומרים לא, אבל בסוף, הצעת החוק מאפשרת את זה, ואני לא רוצה שהיא תאפשר את זה.

שירי לנג: אבל דווקא המציאות מלמדת שאנחנו יותר ויותר מקיימים דיונים באולמות כי גם אנחנו רוצים לחזור לשגרה - - -

אפרת חקאק: בדיון האחרון כן קראנו סעיף שאומר בגדול את מה שאתה רוצה להגיד: "על אף האמור, אם מתקיימים דיונים בעניין עתירת אסיר או דיונים בפני ועדת שחרורים.

אפרת חקאק: ..." "...

אפרת חקאק: באולמות בתי המשפט הסמוכים לבתי הסוהר, ולא מתקיימים דיונים אחרים, יובאו לדיונים אלה בכל יום מירב העצורים והאסירים שניתן להביא, תוך ..." - - -

יואב סגלוביץ': אבל יש פה הבדל בין להגיד "מירב האסירים" לבין להגיד – ברגע שזה קיים אין VC יותר.

יואב סגלוביץ': זה ההבדל.

אפרת חקאק: הכוונה היא אותה כוונה.

אפרת חקאק: השאלה היא אם - - - אי אפשר או - - -

שירי לנג: אולי גם במקרים של אסירים בבידוד אז עדיין יש צורך ב VC, כלומר, כן יש מצבים - - -

יעקב אשר: אז אתם, הממשלה, אומרים לפרוטוקול שמה שאמר חבר הכנסת סגלוביץ' – זה מה שיהיה, וזה מה שאמור להיות, וזו כוונת המחוקק.

שירי לנג: נכון.

שירי לנג: מה שקורה כבר בפועל.

יעקב אשר: עכשיו, אם היה אפשר להכניס את זה בתוך החוק כתיקון קטן שלו, אנחנו נשמח מאוד.

יעקב אשר: נשאיר לכם גם אחרי ההקראה לעשות את זה.

יעקב אשר: שיעורי בית שלכם לאחר כך, באיזושהי תוספת קטנה, כי מצד שני אנחנו לא רוצים לקשור את הידיים ואת הרגליים במקרים של - אם זה בידוד, או קרה משהו, או אני לא יודע מה, אבל זו הכוונה.

אפרת חקאק: לא הבנתי עד הסוף – כי יש הבדל עדיין בין מה שחבר הכנסת סגלוביץ' מבקש ובין מה שאתה אמרת עכשיו.

אפרת חקאק: להגיד שבמצב מסוים אין אפשרות לעשות את זה?

יעקב אשר: אבל גם הוא מבין וגם אנחנו מבינים שלכתוב את המילה "אין" בצורה מוחלטת – זה בעייתי.

יואב סגלוביץ': אני לא צריך שנגיד "אין".

יואב סגלוביץ': אני מבקש שמה שיהיה כתוב - - -

יעקב אשר: שיהיה ברור שאין זכות לעשות - - -

יואב סגלוביץ': - - -שזה לא אופציה.

יואב סגלוביץ': שזה לא בגלל שזה נוח למישהו באותו מצב.

שירי לנג: בעצם, ככל הניתן, ככל שזה מתאפשר – לקיים את הדיונים באולמות שב"ס הם יתקיימו שם, כמו בשגרה.

נעה ברודצקי לוי: אבל הוא רוצה יותר מ "ככל הניתן".

נעה ברודצקי לוי: ככל שניתן לעשות דיונים באולם הסמוך לבית הסוהר, כל הדיונים יתקיימו כסדרם, למעט, כמובן, אם מישהו בבידוד - - -

קריאות: - - -

יואב סגלוביץ': גם חולה שחפת היום לא מביאים אותו.

יואב סגלוביץ': הקורונה לא המציאה את התנהלות שירות בתי הסוהר ולא את התנהלות בתי המשפט.

יואב סגלוביץ': אנחנו צריכים לראות את שהפתח שאנחנו פותחים ב VC לא נהיה פתח גדול מדי.

קריאה: אנחנו מדברים על ועדות שחרורים ועתירות אסירים, נכון?

קריאה: כן.

אפרת חקאק: ננסה לחזק את הסעיפים.

יוכי גנסין: אני פשוט רציתי להגיב במהלך הדיון, אבל סגרתם את הרמקול.

יוכי גנסין: מתוך 11 אולמות שקיימים – יש 31 מתקני כליאה, יש 11 אולמות – רק שבעה משרד הבריאות הסכים לראות בהם כאולמות שעומדים בתנאי התו הסגול, ומדוע?

יוכי גנסין: משום שבוועדת שחרורים יש יותר נוכחים באולם מאשר באולם עתירות אסירים.

יוכי גנסין: בעתירות אסירים זה דן יחיד, ובוועדת שחרורים זה שלושה, שהם חברי הוועדה, עוד קלדנית ועוד מרכז ועדה ועוד נציג השב"כ, שזה כבר שישה.

יוכי גנסין: חוץ מזה, לכן – כאשר האולם שהוא קטן מדי ולא מתאפשר בו להקפיד על תנאי התו הסגול, משרד הבריאות לא אישר חלק מהם.

יוכי גנסין: שבעה פתחנו – כמו שהבטחתי, והתחייבנו.

יעקב אשר: מצוין.

יעקב אשר: מה קורה עם השאר?

יעקב אשר: מה הצפי לגבי השאר?

יעקב אשר: יש אפשרות להרחיב?

יעקב אשר: כי דובר בזמנו שתנסו לעשות התאמות, שיפוצים או דברים מהסוג הזה.

יוכי גנסין: אז ארבעה משרד הבריאות לא הכשיר בשום פנים ואופן לוועדות שחרורים, משום שמראש הן כוללות מספר יותר מדי גדול.

יוכי גנסין: ואני אגיד יותר מזה מה אנחנו עושים, ובטח הנהלת בתי המשפט תוכל להגיד לכם: למשל, יש לנו אולם ועדת שחרורים.

יוכי גנסין: פעם היו עולים בו רק אסירי צלמון.

יוכי גנסין: עכשיו אנחנו עושים הפרדה.

יוכי גנסין: אנחנו עושים כאילו כמו שתי משמרות – בהתחלה צלמון ואחרי זה חרמון, בשביל לאפשר לשמוע גם את צלמון וגם את חרמון, למרות שהאולם הוא סמוך צלמון.

יוכי גנסין: אנחנו עושים את המקסימום, גם אנחנו וגם הנהלת בתי המשפט, כדי שמירב האסירים שעולים לוועדת השחרורים יישמעו, אבל אם יש משהו שהוא בגודל של 12 מ' לא יעזור כלום, לא יכולים לשמור על ריחוק של 2 מ' אחד מהשני.

יעקב אשר: תעבירי בבקשה את בקשתה של הוועדה שהשב"ס יכין איזושהי תוכנית שתאפשר הרחבה של המקום כדי להתאים אותו לתו הסגול, ואז נבקש ממשרד הבריאות לאשר.

יעקב אשר: הרחבה פיזית, ככל הניתן.

יוכי גנסין: בתי הסוהר זה לא איזה משהו שניתן להקים אותו בקירות גבס.

יוכי גנסין: כאשר האולם בנוי מבטון והמטרז' הכולל שלו הוא 12 מ"ר, או 14 מ"ר, אנחנו לא יכולים להרחיב אותו.

יעקב אשר: זה ברור.

יעקב אשר: אני רק אומר שוב: אני אומר, אל תתני לי עכשיו תשובה על זה כרגע, ואני גם את הדבר הזה אנסה לנהל מול המשרד לביטחון הפנים ומול הנציב.

יעקב אשר: אבל אני אומר – לנסות לחפש דרכים שבאותם מקומות שאין אולמות – לנסות להכשיר אולמות, להסב אולי דברים מסוימים.

יעקב אשר: הוועדה מצפה שננסה למצוא, כדי שלפחות יהיו לנו עוד כמה אולמות כאלה, ואנחנו בהחלט משבחים גם את היוזמה הזאת של צלמון וחרמון, של לעשות שתי משמרות.

יעקב אשר: זה בעצם נתן לנו תשובה שזה הרצון שלכם להגיע לכך שוועדות שחרורים יתנהלו כמו שצריך.

יעקב אשר: בסדר גמור.

יעקב אשר: אנחנו נמשיך.

נעה ברודצקי לוי: אז אנחנו נקרא.

נעה ברודצקי לוי: יש פה שתי הגדרות שייכנסו לסעיף ההגדרות הכללי אחר כך.

נעה ברודצקי לוי: זה בעצם סעיף שמאפשר חלק מההחלטות שהן יותר פרוצדוראליות – שרק יושב-ראש ועדת השחרורים יקבל כדי לייעל את ההליך גם במקרים שבהם יש קושי להפגיש את כולם, או בכלל ממה שאנחנו שומעים על הקשיים והסרבול הרב שיש בוועדת השחרורים והרצון לייעל, בעצם, את הדיונים, באותם מקרים שכמו שאמרנו – שזה לא החלק המהותי של הדיון.

נעה ברודצקי לוי: אני אסביר – לעניין דיונים בבתי המשפט יש בעצם לפי התקנות סמכות לשר המשפטים להורות על מצב חירום מיוחד שמאפשר למנהל בתי המשפט לקבוע איזה דיונים יישמעו באותה תקופה שאי אפשר לקיים את כל הדיונים, ובעצם אין הסדרה כזו לגבי ועדות השחרורים – עד עכשיו לא היתה.

נעה ברודצקי לוי: ולכן מבקשים כאן

נעה ברודצקי לוי: לקבוע בכל זאת איזה דיונים ייקבעו בתקופה של הכרזה כזו בתקופה שבה אי אפשר לקיים את כל הדיונים, וכמו שראיתם - - - שדיונים דחופים שיביאו לכך שאדם לא ישוחרר - - -

יעקב אשר: זה כלים שלובים.

יעקב אשר: אנחנו משלבים אותם כמה שאפשר.

נעה ברודצקי לוי: אני ממשיכה בקריאה: וכאן נוסיף שיושב-ראש ועדת השחרורים יוודא שאכן התאפשרה שיחה כאמור, כמו שעשינו לגבי בתי המשפט במקרים של VC בדיונים בהליכי מעצר או בהליכים פליליים.

נעה ברודצקי לוי: אני ממשיכה בקריאה: כלומר, אם הדיון נעשה ב VC אפשר אחר כך להחזיר לבקשת האסיר - - -

יעקב אשר: דיון חוזר.

נעה ברודצקי לוי: בדיוק.

נעה ברודצקי לוי: לעשות דיון חוזר.

נעה ברודצקי לוי: אני ממשיכה בקריאה: זה בעצם סעיף שנועד להתמודד עם מצבים של סגר מסוים, שבו אסירים ששוחררו בשחרור על תנאי לא יכולים להתייצב בתחנת המשטרה באופן פיזי.

נעה ברודצקי לוי: התוספת מתייחסת לאותו סעיף שמאפשר ליושב-ראש השחרורים לקבל החלטות בדן יחיד.

נעה ברודצקי לוי: אני ממשיכה בקריאה:

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: עכשיו נקרא את החלק הצבאי.

יעקב אשר: הפרקליטות הצבאית – האם אפשר כמה מילים לפני ההקראה, על הצורך?

מזי מקונן: רק סקירה קצרה – כמו התקש"חים והחוק שהאריך אותן בשתי הזדמנויות וגם הצעת החוק עכשיו, בחלקה הצבאי, נשענת למעשה על ההסדרים הקיימים במערכת האזרחית – למעשה, הסעיפים שעברנו עליהם עד עכשיו, בשינויים המתחייבים מאופייה של מערכת השיפוט הצבאי.

מזי מקונן: ההערכה של גורמי הרפואה בצה"ל שנעשות יד ביד עם משרד הבריאות – חזרו והבהירו משבוע לשבוע בהתאם לדיווחים שהועברו לשר הביטחון ולדיווחים בהמשך גם של קמצ"ר לגבי הנתונים, לגבי הצורך בהסדרים האמורים גם במערכת השיפוט הצבאית, וזאת לצורך שמירת בריאות העצורים, האסירים וכל המעורבים בתהליך עצמו.

מזי מקונן: כאן איתי בזום נמצאים נציגים נוספים, ביניהם סא"ל רונן שור שהוא סגן נשיאת בית דין דרום לזרוע היבשה, סא"ל לנה קורן ממקרפ"ר ורס"ן קרן פלג שהיא רמ"ד כליאה ב - - -.

מזי מקונן: אם יעלו איזה שהן שאלות כשנצלול לסעיפים, אז כמובן נוכל להתייחס.

אפרת חקאק: אני מציעה שנתחיל בחלק שלכם של הוועדה לעיון בעונש, כדי שנוכל לשחרר את נעמה פוקסונגר.

אפרת חקאק: בנוסח שהפצנו זה בעמוד 15.

אפרת חקאק: זו ההתאמה של מה שבדיוק עכשיו עשינו באזרחי, למערכת הצבאית.

נעה ברודצקי לוי: סימן ה': הוועדה לעיון בעונש זה אותו סעיף שדיברנו עליו שדיברנו עליו בוועדת השחרורים.

נעה ברודצקי לוי: התוספת היא גם אותה תוספת, מאוחדת לשני העניינים.

נעה ברודצקי לוי: אני ממשיכה בקריאה: אנחנו פה מוסיפים, כמו שהוספנו במקומות אחרים, שראש בית הדין יוודא שהתאפשרה שיחה, כאמור.

נעה ברודצקי לוי: גם פה אנחנו נעשה התאמה, בעצם, למה שעשינו בוועדת השחרורים במקומות אחרים, רק אם יש תקלה טכנית וההסכמה צריכה להינתן באמצעות הסניגור.

אפרת חקאק: למען השלמת התמונה – אנחנו נגיע בסוף לסעיף הדיווחים וגם על הנושא הזה יש דיווחים לוועדה וגם לשר הביטחון ולפרקליט הצבאי הראשי.

מזי מקונן: רק לציין שאמורה להיות גם פה תוספת, בהתאם לחלק האזרחי - - -

אפרת חקאק: התוספת תהיה בסוף החוק.

אפרת חקאק: היא משותפת לשני החלקים.

נעה ברודצקי לוי: קראתי קודם את התוספת.

נעה ברודצקי לוי: היא משותפת – עשינו איחוד למעשה - - - היא באה בסוף החוק.

נעה ברודצקי לוי: קראתי אותה קודם כי זה היה רלבנטי לוועדות השחרורים, אבל היא תהיה בסוף החוק.

מזי מקונן: אז אין הערות.

אפרת חקאק: אז אנחנו נחזור לחלק הראשון של המערכת הצבאית.

אפרת חקאק: נתחיל לקרוא?

אפרת חקאק: פרק ב': השתתפות כלואים בדיונים בבתי דין צבאיים באמצעים טכנולוגיים אני אגיד הערה כללית – אנחנו התאמנו את הפרק הזה לפרק שכבר עשינו באזרחי.

אפרת חקאק: אנחנו כבר עשינו חלק מתיקוני הנוסח.

אפרת חקאק: יכול להיות שכבר הכנסנו טעויות, ואם כן אנחנו כמובן נתקן אותן לפני ההנחה.

אפרת חקאק: כשנגיע לסעיפים המהותיים נגיד במה מדובר.

אפרת חקאק: בעצם, בדיון הקודם או אחד לפני הקודם דיברנו על הנושא הזה – על מי, בעצם, מכריז על הכרזה חלקית, מה רמת הסיכון שעליו לקחת בחשבון כשהוא מכריז, והשיקולים באופן כללי.

אפרת חקאק: יהיו עוד כמה שיקולים בהמשך, ונקרא אותם גם.

אפרת חקאק: עכשיו אנחנו עוברים לתנאים של הכרזה מלאה.

אפרת חקאק: אני אגיד גם פה וגם בחלק האזרחי – הכוונה היא שיהיה אפשר גם לסגור לדוגמה בית מעצר מסוים, בית סוהר מסוים, ולא רק להכריז על כל המדינה כולה, להגיד שאין יוצא ואין בא מאותו מקום.

אפרת חקאק: אגב, כמובן שנמספר את הכל מחדש.

אפרת חקאק: הכוונה פה היא להגיד שר ולשרים באזרחי לראות מה חל במדינה כולה, אם הכל מתנהל כרגיל במדינה כולה אז צריך לחשוב פעמיים לפני שמכריזים הכרזה – או חלקית או מלאה.

אפרת חקאק: וכמובן שהוא ישקול את הצורך בהכרזה מול הפגיעה בזכויותיהם של הכלואים או הנובעת ממנה – פה, באמת, אנחנו מאפשרים פגיעה מאד קשה בזכויות, ולכן צריך לקחת את זה בחשבון במפורש.

אפרת חקאק: זה בעצם הסעיף של הפיקוח הפרלמנטרי, שהוועדה דנה בו רבות בדיון הקודם.

אפרת חקאק: בסעיף (ו) היתה לנו התלבטות האם לכתוב "חדלו להתקיים הנסיבות" או "ששוכנע שר הביטחון כי חדלו להתקיים הנסיבות המצדיקות את ההכרזה על הגבלה חלקית או את ההכרזה על הגבלה מלאה, יבטל את ההכרזה ללא דיחוי".

רעות גורדון כץ: אנחנו חשבנו "שוכנעו", כי הוא צריך להשתכנע.

רעות גורדון כץ: זה הפעלת שיקול דעת על בסיס מצב עובדתי.

רעות גורדון כץ: כך זה הופיע בהצעת החוק, "שוכנעו".

נעה ברודצקי לוי: השאלה היא אם גם בהסרה, זאת אומרת – חזרה למצב הרגיל, זה צריך להיות באותה רמה כמו שקובעים את ההכרזה.

רעות גורדון כץ: לשיטתנו כן, זאת אומרת – צריך לתת פה את הביטוי לאלמנט של הפעלת שיקול דעת.

רעות גורדון כץ: שלא כאילו יש איזה משהו אוטומטית, על בסיס חוות דעת.

רעות גורדון כץ: זה עובד לשני הכיוונים בהקשר הזה.

נעה ברודצקי לוי: כאן זה כאילו חזרה למצב רגיל.

נעה ברודצקי לוי: צריך להשתכנע כשסוטים מהמצב הזה.

רעות גורדון כץ: אנחנו לא נתעקש על זה, אבל זה היה נראה לנו נכון יותר.

אפרת חקאק: אז יש לנו התלבטות בעמוד 9 – אנחנו בסיטואציה שחדלו להתקיים הנסיבות המצדיקות את ההכרזה.

אפרת חקאק: האם לכתוב "ששוכנע שר הביטחון שחדלו להתקיים הנסיבות", או לכתוב את זה יותר אובייקטיבי – "חדלו להתקיים הנסיבות"?

אפרת חקאק: זה נשמע טיפה סמנטי אבל יש פה ניואנס.

יואב סגלוביץ': "חדלו להתקיים" זה משהו אובייקטיבי.

נעה ברודצקי לוי: מה שהסברתי קודם – שאנחנו בהצעת החוק חשבנו שצריך תמיד להשתמש בביטוי של "שוכנעו" כי יש פה הפעלת שיקול דעת - - -

יואב סגלוביץ': אוקיי, אני מקבל.

יואב סגלוביץ': עשינו את זה גם בכל המקומות.

נעה ברודצקי לוי: כן.

נעה ברודצקי לוי: זאת אומרת, להביע שזה לא איזה שהוא משהו אוטומטי שמקבלים חוות דעת.

נעה ברודצקי לוי: גם אם חוזרים למצב הרגיל זה כמו איזה שהוא - - -

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: זה משהו שהכנסנו לתקש"ח כדי לאפשר גם אחרי ביטול לא להרוס את כל הדיונים של אותו יום, ולהכניס את כולם לבלגן.

אפרת חקאק: גם לביצוע נותנים, בעצם, זמן היערכות.

אפרת חקאק: סעיף קטן (ח) – האם הוחלט למחוק אותו?

אפרת חקאק: זה בעצם סעיף שאומר ששר הביטחון יודיע לכל הגורמים שחייבים לדעת על המצב הזה.

אפרת חקאק: נראה לכם מיותר?

רעות גורדון כץ: כן, נראה לי מיותר.

רעות גורדון כץ: בעקבות הערות הוועדה נראה לי מיותר.

רעות גורדון כץ: במילא גורמים פה הם גם מעורבים בתהליך קבלת ההחלטות, ממילא.

אפרת חקאק: גם אם הם לא יודעים אז תהיה לכולם בעיה.

אפרת חקאק: אז אנחנו מוחקים את זה פה וגם בחלק האזרחי.

אפרת חקאק: אני מציעה לדלג על שני הסעיפים הבאים כי בעצם נחזור עליהם בסוף הדיון לעניין מתווה הנשיא וסדר התעדוף.

אפרת חקאק: נעשה התאמות למה שיוחלט בסוף היום.

אפרת חקאק: אני עוברת לסימן ג' בעמוד 11.

אפרת חקאק: אנחנו גם נפשט טיפה את הרישה – כי בעצם, אם הבנו נכון, זה אומר שאם אתה לא יכול לקיים את הדיון בנוכחות בשל ההכרזות אז הסימן הזה יחול.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: זה בעצם מי שיכול לבקש רק במקרים חריגים כן לעשות דיון שלא בנוכחות, באותם מקרים.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: זה הסעיף שבעצם אומר שהדיון בעניינו של עצור או האסיר עצמו שבו נשמעת העדות שלו – אז ברור שאי אפשר לעשות דיון ב VC, גם לא לפי החריג.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה:

אפרת חקאק: בעצם, 240(ב) היום קובע שבדיון של מעצר ימים אם שוכנע השופט על סמך חוות דעת, לפי חוות דעת של רופא פסיכיאטר - - -

נעה ברודצקי לוי: בעקרון, סעיף 240(ב) קובע שבמקרה שבו יש חוות דעת של פסיכיאטר יש אפשרות לקיים את הדיון שלא בנוכחות העצור אם זה עלול להזיק לו.

נעה ברודצקי לוי: לכן יש אפשרות לדון שלא בנוכחותו – זו הוראה קבועה בחוק השיפוט הצבאי.

נעה ברודצקי לוי: בתיקון שנעשה במסגרת התקש"ח נקבע שכל רופא בעצם יכול להחליט שדיון מעצר ייעשה שלא בנוכחות העצור מטעמים רפואיים, ולמעשה יש בזה משהו קצת יותר רחב ממה שיש לנו באזרחי.

נעה ברודצקי לוי: ואז עולה השאלה האם אנחנו לא - - -

יואב סגלוביץ': למה זה יותר רחב?

יואב סגלוביץ': מה יש לנו באזרחי?

נעה ברודצקי לוי: באזרחי, מה שיש לנו זה בעצם כמה סיטואציות: סיטואציה אחת זה מה שאנחנו קובעים בחוק שלנו – בעיקרון, דיון מעצר ימים, למשל, צריך כן להיעשות בנוכחות, אבל אם הוא בבידוד או אפילו במעגל שני אפשרנו ב-96 שעות שגם לא יהיו חייבים להביא, אלא אם הוא נבדק עוד קודם לכן.

נעה ברודצקי לוי: והחוק עצמו, חוק המעצרים קובע אפשרות מטעמים רפואיים – וגם זו הוראה קיימת באון קבוע שם, בחוק, שמטעמים רפואיים אפשר להחליט שאם מישהו לא מסוגל להגיע לדיון, שזה ייעשה שלא בנוכחותו.

נעה ברודצקי לוי: זה נכון למקרים – אם הבנתי נכון, כשלמעשה הבן אדם מאושפז.

נעה ברודצקי לוי: כאן הסעיף הוא יור רחב כי הוא מדבר על מצב שבו רופא יכול להחליט ולא כתוב שהוא לא מסוגל להגיע.

יואב סגלוביץ': צריך לעשות את ההשוואה לשני המקומות.

רעות גורדון כץ: מה שצריך בסוף זה מענה לשלוש סיטואציות, כמו שנעה התחילה להסביר: למבודדים, שיש לנו את הסעיף, למעגל השני על בסיס חוות דעת פרטנית, עד 96 שעות, ולסיטואציה שבה הוא מאושפז בבית חולים, ואז הוא לא יכול להגיע וגם אין לנו שם שום הסדרה של VC שזה חולה קורונה שכבר מאושפז.

רעות גורדון כץ: לנו יש את זה בחוק המעצרים באזרחי, ברגיל, בימי שגרה גם, בסעיף 16(2).

נעה ברודצקי לוי: לא כתוב בית חולים, אבל כתוב שהוא לא מסוגל לבוא עקב - - -רפואי.

מזי מקונן: כמו שנעה אמרה זה סעיף שמלווה אותנו בעצם עוד מתחילת העבודה שלנו על התקש"חים.

מזי מקונן: הוא נדון בוועדה גם כשעלתה השאלה לגבי הארכת תוקף התקש"חים במסגרת חוק, ואגב, כשדיברנו על הצורך בהארכת התקש"ח דיברנו ספציפית גם על הסעיף הזה, ולמעשה, כמו שנעה תיארה היום בחש"צ – בחוות דעת של רופא פסיכיאטרי אפשר לא להביא עצור בפני בית הדין לאור מצבו הרפואי.

מזי מקונן: עוד בשלב התקש"ח תיקנו את הסעיף הזה כך שיהיה אפשר בחוות דעת של רופא בנסיבות שקשורות לקורונה – למשל, דיברנו על חולה שמאושפז בבית החולים ויש צורך להביא את כלל הצדדים אליו וזה נראה לנו במסגרת התחלואה של הקורונה לחשוף אותו ואת הצדדים הנוספים שמגיעים עד אליו לתחלואה – זה נראה לנו לא מממש את המטרות של החוק הזה.

מזי מקונן: ביקשנו להרחיב את החוות דעת לחוות דעת של רופא ולא בהכרח רק לחוות דעת של רופא פסיכיאטרי, כמו שקיים היום בחש"צ.

מזי מקונן: אני אשמח גם אם תפתחו את המיקרופון לסא"ל רונן שור שהוא שופט צבאי בבתי דין צבאיים.

יואב סגלוביץ': רק חסר לי להבין מה בדיוק הבעיה.

יואב סגלוביץ': כלומר, מדוע זה מפריע לכם, ההשוואה הזו.

מזי מקונן: לא, אנחנו דווקא מבקשים את ההשוואה.

מזי מקונן: היום החש"צ הוא במעין פיגור ביחס לחקיקה האזרחית.

מזי מקונן: בחקיקה האזרחית אפשר - -

נעה ברודצקי לוי: אתם מבקשים להוריד את - - -

מזי מקונן: - - בחינה של מצבו הרפואי של העצור.

מזי מקונן: נחליט שמצבו הרפואי לא מאפשר לו להגיע בפני בית המשפט – ההקבלה הזו כיום לא קיימת בחש"צ ובייחוד בתקופה הנוכחית של הקורונה.

יואב סגלוביץ': לא, אבל יש את הסיפור בחש"צ של הפסיכיאטר – שזה נשאר.

יואב סגלוביץ': אז יש את האפשרות של פסיכיאטר שיכול לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': אתם לא רוצים להוריד את הפסיכיאטר.

יואב סגלוביץ': אתם רוצים להוסיף רופא למקרים שמדובר בהידבקות בקורונה.

מזי מקונן: נכון.

נעה ברודצקי לוי: הפער – אם אין את הבעיה אז נעשה את ההתאמה המלאה.

נעה ברודצקי לוי: העניין הוא שבחוק המעצרים כתוב במפורש שזה אם הוא לא מסוגל להגיע.

נעה ברודצקי לוי: השאלה, אם אפשר, כדי לעשות התאמה מלאה – לקבוע את זה.

נעה ברודצקי לוי: זה בעצם הפער שנוצר כשאתם מבקשים להפוך את זה לרופא ולא רק פסיכיאטר, כי זה לא קיים בחש"צ.

נעה ברודצקי לוי: השאלה - - -

מזי מקונן: אמנם זה לא נרשם באותם מילים, אבל גם החש"צ – המינוח הוא שאי אפשר לקיים את הדיון בנוכחות העצור, שנוכחותו תזיק לבריאותו.

מזי מקונן: זאת אומרת, זה בהכרח קשור למצבו הבריאותי.

מזי מקונן: זה לא מנותק מהרציונאלים של החקיקה האזרחית.

אפרת חקאק: אבל המונחים שלכם הם בעצם יותר רחבים מהמונחים של המעצרים, אז אם הכוונה באמת הייתה להשוות אז אני מציעה שאנחנו לא ניגע בסעיף שלך, הקיים.

אפרת חקאק: נוסיף לזה את המקבילה למה שיש באזרחי.

אפרת חקאק: במקום לתקן את הסעיף הקיים שלך, נגיד – בנוסף, בתקופת הקורונה – ניתן למערכת את אותה סמכות שיש באזרחי עם אותם מונחים.

אפרת חקאק: זה נראה לך בסדר?

מזי מקונן: אנחנו רצינו לעשות פה תיקון שהוא נקודתי, לצורך המצב הקיים.

קריאות: - - -

נעה ברודצקי לוי: הכוונה היא האם אפשר להשאיר את הפסיכיאטר כמו שהוא, כמו שהוא מנוסח לכם היום, בלי לגעת בו, לפי איך שהחוק היה תמיד, ואנחנו נוסיף סעיף מקביל בדיוק למה שקיים בחוק המעצרים בתקופה הזו של הקורונה, שמאפשר בעצם את אותה סיטואציה שבה הרופא מחליט אם באמת העצור לא מסוגל להגיע לדיון.

יו ישי רון: זה בדרך כלל מה שקורה, אם אפשר להעיר.

יו ישי רון: בפעמים הספורות שאנחנו נאלצנו לקיים דיון שלא בנוכחות, זה במקרה שהוצאה והובאה לידיעתנו חוות דעת רפואית שהעצור לא מסוגל להשתתף בדיון, אבל כמו שמזי מקונן אמרה – עדיין יש בעצם לקונה בחוק השיפוט הצבאי באופן כללי שלא מאפשרת את הסיטואציה הזו במצב של מישהו – שזה לא על רקע נפשי, אלא על רקע בריאותי.

יו ישי רון: ולכן חשוב שתינתן גם בבתי הדין הצבאיים האפשרות הזו, במיוחד בסיטואציה הנוכחית להימנע ככל הניתן, ככל שיש חוות דעת רפואית שהעצור לא יכול להשתתף בדיון מבחינת בריאות ולא רק בריאות נפשית – באמת לקיים את הדיון שלא בנוכחותו.

יואב סגלוביץ': אין בעיה.

יואב סגלוביץ': אנחנו פשוט לוקחים, ונוסיף את הסעיף שיש בחוק הרגיל שבו מדובר על אזרחים.

יואב סגלוביץ': נכניס אותו שיהיה כולל גם את הצבא, אין בעיה, את אותו נוסח בדיוק.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא רוצים לעשות פה שינויי נוסח –פשוט, התאמנו כמעט את הכל אחד לאחד, אז גם את זה אנחנו נעשה.

יואב סגלוביץ': וכמובן לתת את האפשרות שאם באמת אדם הוא חולה או בבידוד ולא יכול להגיע – אז תהיה האפשרות, דרך המלך.

ישי רון: מעבר ל - - -

מזי מקונן: אז לאור ההערות של הוועדה, לאור הערות שנשמעו – אז כל עוד אנחנו נישאר עם הסעיף הקיים ונוסיף על זה את הרחבה שביקשנו אפשר שזה יישאר כפי שהצעתם.

אפרת חקאק: בסדר.

אפרת חקאק: אז נתאים את הנוסח כפי שאמרנו.

אפרת חקאק: אני קוראת: בעצם אנחנו עשינו הגדרה משותפת מי נחשב אדם המצוי בבידוד.

אפרת חקאק: זה עניין נוסחי.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: ובאמת אנחנו ביררנו – בגדול, מי שמוחזק במעצר פתוח, הדיון מתקיים בנוכחות ולא ב VC.

אפרת חקאק: (7) זו טעות, כבר כתבנו את זה בפסקה (3).

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: אני אשמח שמזי מקונן כן תפרט לגבי הסעיפים שקראנו עכשיו – באיזה מקרים אנחנו מדברים כאן.

מזי מקונן: אשמח שרונן שור יתייחס.

ישי רון: זה סעיפים שמתייחסים לאפשרות לקיים דיונים של עריקים שאפשר לקיים אותם גם ככה, באופן עקרוני שלא בנוכחות העצורים.

ישי רון: אנחנו עשינו את ההתאמה הנדרשת גם במקרה הזה.

ישי רון: - - - פקודת מעצר של העריק, לא תמיד הדיון מתקיים מתי שהוא נוכח.

ישי רון: זה סעיף שקיים כבר היום ובוצעו התאמות בגלל השינויים שנעשים עכשיו בחוק.

אפרת חקאק: בזה בעצם סיימנו את הפרק של הצבא.

נעה ברודצקי לוי: אולי נציין גם בהקשר הזה גם על הנושא של המעצרים בצבא, וגם עשינו בעצם כתיקוני נוסח גם במסגרת של החוק האזרחי שבמקום לעשות תיקון עקיף לחוק המעצרים ולחוק השיפוט הצבאי נתקן את הכל כבר בחוק שלנו.

יעקב אשר: אוקיי, מקובל.

מזי מקונן: רק אם אפשר אמירה לגבי הסעיף של ה-96 שעות – סמכות קצין המשטרה הצבאית הראשית, וכו', שהוסף – אני לא ראיתי אותו כאן, אני רוצה שזה לא תפספס אצלנו.

אפרת חקאק: אנחנו נגיע לזה בסוף הדיון, זה חלק ממתווה הנשיא וסדר תעדוף.

אפרת חקאק: ואנחנו נדבר על זה באזרחי ואז נעשה את ההתאמות.

אפרת חקאק: נשאר לנו לקרוא את פרק ג' – הוראות שונות.

אפרת חקאק: הממשלה ביקשה בזמנו בהצעת החוק דיווח כל שלושה חודשים על חלק מהדברים, ולדעתי גם כל חודש על חלק מהדברים.

אפרת חקאק: היושב-ראש כן ביקש שאחרי שנסיים את החוק שנעשה טבלה מאוחדת כדי שכל הגורמים יוכלו להכניס את הנתונים בגדול באותו מסמך, כדי שלא נקבל דיווח על שבוע מראשון עד ראשון מגורם אחד, ומשני עד שלישי מגורם אחר.

יעקב אשר: אני ביקשתי שנבנה איזו טבלה שתלך גם בתאריכים וגם בסוגי הדברים שמעניינים אותנו, וגם הנהלת בתי המשפט והשב"ס, וכל אחד ישלים את הנתונים שיש לו, וזה יהיה דיווח שיגיע אלינו אחת לכמה זמן?

אפרת חקאק: אנחנו הצענו פעם בחודש - - -

יעקב אשר: לא, אנחנו הצענו אחת לשבועיים, ואז היתה התנגדות.

אפרת חקאק: בתקש"ח זה אחת לשבוע.

יעקב אשר: אני מציע כפשרה שיהיה כמו שאני אומר, אחת לחודש.

יואב סגלוביץ': זה לא סיפור, זה הכל ממוחשב, זה רק למלא, וכן – זה נותן לנו פיקוח אמיתי.

יואב סגלוביץ': תראו, בסוף זה זכויות פה.

יואב סגלוביץ': אם יש הגבלה, אנשים לא מגיעים לבתי מעצר, לא מתקיימות ועדות שחרורים.

יואב סגלוביץ': אם זה היה קושי גדול למערכות - - -

יעקב אשר: אבל הדברים פה הם לא רק על הנתונים.

יעקב אשר: נדמה לי שהיו גם עוד דברים שביקשנו.

אפרת חקאק: אנחנו נקרא.

אפרת חקאק: כל הנתונים פה.

אפרת חקאק: אני רק אוסיף שבנוסף לסעיף הזה, כל פעם שיש הכרזה הגורמים אמורים גם להביא לנו את כל התשתית העובדתית, וזה גם יהווה - - -

יעקב אשר: זה ברור.

יעקב אשר: זה ברור, זה בסעיף אחר.

יואב סגלוביץ': - - -בדיווחים לראות שמה שקבענו פה בחוק אכן מתקיים, ויש פה הרבה מאוד הגבלה, ואין בעיה פעם בשבועיים ללחוץ ENTER ולמלא את זה.

יואב סגלוביץ': זה לא הרבה נתונים, גם.

רעות גורדון כץ: אני רוצה אולי לחדד בהקשר להערה של אדוני מה הרציונל שאנחנו חשבנו עליו.

רעות גורדון כץ: יש פה שני סוגי נתונים - - -

יעקב אשר: לא, כי אפשר נתונים שזה יכול להיות אחת לשבוע גם כן, זה אני מסכים.

יעקב אשר: אבל היה נדמה לי - - -

רעות גורדון כץ: אני אסביר את התמונה ואז נחשוב מה נכון.

רעות גורדון כץ: בגדול יש פה שני סוגי נתונים שקבענו לגביהם חובת דיווח.

רעות גורדון כץ: נתונים מסוג אחד, באמת רלבנטיים גם להחלטה על ההכרזה וגם לפיקוח על ההכרזות של השרים: כמה מובאים הגיעו מדי יום לבית המשפט, כמה דיונים התקיימו ב VC וכמה בטלפון.

רעות גורדון כץ: לכן אנחנו בהצעת החוק אותם קבענו אפילו פעם בשבועיים, כדי שיהיה מול העיניים של השרים גם.

רעות גורדון כץ: לצד זה יש דיווחים שקשורים למעצרים, ונניח עכשיו בתקופה האחרונה, כשלקחנו אותם בנקודות זמן של פעם בשבוע זה לא נותן לך פרספקטיבה לראות מגמה.

יעקב אשר: אז אפשר לחלק לשניים?

יעקב אשר: שהנתונים האלה הראשוניים שדיברת עליהם יהיו אחת לשבועיים, והנתונים עם המעצרים יהיו אחת לחודש.

אפרת חקאק: בסדר, אז אנחנו נעשה אחר כך את הפילוח מה יהיה אחת לשבועיים, ומה יהיה אחת לשבוע.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: אני אציין שלדעתי לא קיבלנו את הדיווח האחרון משב"ס.

אפרת חקאק: נכון?

קריאות: - - -

קריאה: אני ראיתי דיווח מה-2 לאוגוסט.

קריאה: קיבלתי עותק.

אפרת חקאק: אז נשמח לקבל את הדיווחים בצורה סדורה.

יעקב אשר: אני מבקש מכם שאם לא מגיע בצורה סדורה, נא לעדכן אותי.

אפרת חקאק: אני מקווה שאם נשב ביחד ונעשה את הטבלה - - -

יעקב אשר: בדיוק.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה, סעיף חדש שדיברנו על הצורך בו בוועדה בעבר, שגורם רלבנטי במשטרה, מי שהמשטרה תגיד לנו – ידווחו על: אנחנו גם היינו רוצים לקבל את מספר בקשות המעצר שבהן מתבקש בדיון עצמו שחרור בתנאים.

אפרת חקאק: בעצם, הבנו לכל אורך תקופת הדיווח שיש לנו חסר בדיווחים כי אנחנו מקבלים מהנהלת בתי המשפט סט אחד ומשב"ס סט שני, אבל בעצם אין לנו את הנתונים מהמשטרה עצמה, ויש שם עוד סט שהיינו צריכים גם לדעת כמה - - -

יעקב אשר: כי הוא קשור יותר לדיונים שלהם, שיותר קשור למשטרה.

אפרת חקאק: כן, כן.

אפרת חקאק: אני אומרת שהמשטרה תדווח.

אפרת חקאק: המשטרה רוצה להתייחס, וגם להגיד לנו מי הגורם הרלבנטי.

גלעד בהט: כמה דברים – אחד, צריך לזכור שבמשטרה לא מתקיימים דיונים, כמובן – זה הכל בבתי המשפט, ולכן, מבחינת אמצעים טכנולוגיים בכל מקרה שאנחנו מביאים לבית משפט, כמובן, אז הנתונים של מערכת בתי המשפט הם הנתונים הרלבנטיים בגלל האמצעים הטכנולוגיים.

גלעד בהט: זה דבר אחד.

גלעד בהט: לעניין דרישות ובקשות מהמשטרה אז לנו כנתונים – יש נתונים לגבי משך המעצר.

גלעד בהט: זה הנתונים שיש למשטרה.

גלעד בהט: זאת אומרת, מתי האדם נעצר ומתי הוא שוחרר, ומשך הזמן שהוא היה במעצר כנגזר מזה.

גלעד בהט: אנחנו לא יכולים להוציא נתונים לגבי הבקשות שהוגשו לבית המשפט מה הוגש בבקשה, כי אנחנו לא יודעים, כמובן, להוציא את זה בצורה ממוחשבת – כמה התבקשו, והאם הבקשה הייתה לשחרור או בקשה להארכת מעצר.

גלעד בהט: יש פעמים שאנחנו מגישים בקשה להארכת מעצר ובית משפט מחליט לשחרר, ולכן התוצאה היא שחרור.

גלעד בהט: יש פעמים שאנחנו מגישים בקשה להארכת מעצר ובית משפט מקבל.

גלעד בהט: בכל מקרה, הבקשה היא אותה בקשה.

גלעד בהט: לכן, אנחנו לא יכולים לעשות את המיון הזה ולהגיד מה הוגש כבקשה להארכת מעצר משוחרר ומה הוגש כבקשה לשחרור משוחרר.

גלעד בהט: בנקודה הזו אני מבקש – אל"ף, אני לא בטוח שהדיווח של המשטרה הוא כל כך משמעותי, בטח לא - - - של אמצעים טכנולוגיים כיוון שהדיון הוא בבית המשפט ולא במשטרה.

גלעד בהט: אבל בכל מקרה הנתונים שהמשטרה יכולה לספק, כמו שאמרתי, הם נתונים על משך המעצר, כלומר – מתי הוא נעצר ומתי הוא שוחרר.

גלעד בהט: יכול להיות שזה אחרי הארכת מעצר ראשונה, שנייה ושלישית, אבל הנתונים שיש בידינו הם כמובן מועד השחרור שלו.

אפרת חקאק: הנתונים שלכם רלבנטיים כי החוק הזה לא מדבר רק על היוועדות חזותית.

אפרת חקאק: החוק שלנו מדבר גם על צמצום היקף המעצרים בתקופת הקורונה.

אפרת חקאק: אז בגלל זה זה כן רלבנטי לקבל נתונים גם מהמשטרה - - -

גלעד בהט: אז אמרתי שאנחנו יכולים לספק נתונים בהקשר הזה, לגבי משך המעצר.

גלעד בהט: זאת אומרת – כמה עצורים היו בתקופה מסוימת, וכמה זמן הם היו עצורים, משך המעצר שלהם.

גלעד בהט: אלה הנתונים שיש לנו.

אפרת חקאק: אז שני דברים – האם אתם יכולים להגיד לנו באמת כמה שוחררו בלי להביא אותם בכלל לבית משפט?

אפרת חקאק: זה דבר אחד.

אפרת חקאק: והשני – איך אתם עושים את הביקורת על השאלה, אם אתם עוצרים 100 אנשים ביום האם בית המשפט שחרר לכם שאתם לא רציתם שיחרר לכם - 50%?

אפרת חקאק: 80%?

אפרת חקאק: זה לא משהו שחשוב לכם לקבל את הנתונים של זה, לרכז אותם?

גלעד בהט: הבקרות שלנו נעשות מול תיק, מול עצור.

גלעד בהט: אנחנו עושים בקרות, לא מעט, אגב.

גלעד בהט: בודקים מול תיק, מה הבקשה שהוגשה, מה בית המשפט נתן – ומפיקים מזה לקחים.

גלעד בהט: לגבי המספרים הגדולים אנחנו יכולים לדעת כמה עצורים נעצרו בהשוואה ללפני שנה, לפני שבוע, לפני שבועיים, כמה זמן הם היו עצורים, מתי הם שוחררו.

גלעד בהט: ואנחנו יכולים לבדוק גם, כמובן, גם עצורים היו עד 24 שעות ומ-24 שעות.

גלעד בהט: זאת אומרת, לחלק את זה למעצרים של עד 24 שעות, מעצר ימים לצורך חקירה מה שאנחנו קוראים לו, ומעצרים עד תום הליכים.

גלעד בהט: זה לפי משך המעצר, כמובן.

אפרת חקאק: זה לא מעניין אפילו אתכם לדעת כמה מתוך הבקשות שלכם נדחות וכמה מתקבלות על ידי בית משפט?

אפרת חקאק: זה נראה לי שזה נתון די בסיסי בהפקת לקחים.

גלעד בהט: המונח של נדחות או מתקבלות הוא מאוד רחב, כי אם אנחנו מבקשים הארכת מעצר בשישה ימים ובית המשפט האריך ב-24 שעות, זה נדחה או התקבל?

גלעד בהט: אני לא יודע.

גלעד בהט: שוב אני אומר: יש טופס שהוא אחיד בבקשה להארכת מעצר.

גלעד בהט: ברגע שהטופס הזה מוגש מבחינתנו ביקשנו להאריך מעצר, ויכול להיות שבית משפט שחרר.

גלעד בהט: זה קורה.

גלעד בהט: בית משפט שחרר, אבל אז זה עדיין נחשב כבקשה להארכת מעצר.

גלעד בהט: גם אז אנחנו מבקשים בקשה לבית משפט לשחרר בתנאים.

אפרת חקאק: השב"ס מבקש להגיד שבאמת הדיווח שלהם הגיע ב-2 לחודש.

אפרת חקאק: לא התכוונתי להשמיץ, כמובן.

יואב סגלוביץ': אני חושב שמה שיכול בינתיים - - - זה מספר ימי הדיווח של מספר המעצרים ומשך הזמן, יחד עם יתר הנתונים שנקבל מהפרקליטות ומ - - - .

יואב סגלוביץ': מה שאמרת קודם – נכניס לדבר החקיקה עצמו לגבי הדיווח בתקופה הזו.

גלעד בהט: בסדר.

יואב סגלוביץ': הם יכולים לתת את מספר המעצרים ומשכי הזמן.

יואב סגלוביץ': דרך הסיפור של משכי הזמן ומה שאנחנו מקבלים את הנתונים משירות בתי הסוהר והנתונים מהנהלת בתי המשפט – יתנו לנו את התמונה.

גלעד בהט: אנחנו מחלקים את זה, כך גם בנתונים שאנחנו מעבירים – קודם כל לכמות המעצרים, וכמות המעצרים עד 24 שעות, למעצרים - - -ומעצרים עד תום ההליכים למרות שהם פחות רלבנטיים לחוק הזה, למרות גם את הנתונים האלה אנחנו יכולים להעביר.

גלעד בהט: שוב – מעצר עד 24 שעות, מעצרי ימים מעל 24 שעות, ומעצר עד תום ההליכים.

יעקב אשר: מי המנהל?

אפרת חקאק: מי אתה רוצה שנכתוב שידווח?

גלעד בהט: משטרת ישראל.

אפרת חקאק: אחרי הדיון תברר לנו מי הגורם הספציפי.

גלעד בהט: צריך לזכור שככל שמדובר בנתון כזה או אחר יש גורם אחר שמעביר אותו – מעצר עד תום הליכים זה גורם אחד, מעצרי ימים זה גורם אחר, יש - - -באמצע, טוב, אני לא רוצה בכוונה - - - אבל נכתוב "משטרת ישראל" המשטרה תדע לנתב את זה לפי הבקשה שתועבר.

יואב סגלוביץ': תגידו פשוט מי הגורם שייתן את הדיווח.

יעקב אשר: לא שם.

יעקב אשר: תפקיד.

גלעד בהט: שוב אני אומר – אני אצטרך לדעת בדיוק את הנתונים שמבקשים, ובהתאם אני - - -אני לא יודע כרגע מה הנתונים שאתם רוצים, בדיוק.

יואב סגלוביץ': מה שאמרנו עכשיו.

אפרת חקאק: מספר הבקשות ומשך הזמן.

גלעד בהט: אני אתן תשובה.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: האם יש צורך לבקש מהצבא את אותם נתונים שעכשיו ביקשנו מהמשטרה?

אפרת חקאק: אם אין התנגדות אז אפשר לדבר על זה אחר כך.

יעקב אשר: אם כן אז כן, אם לא – אז - - - תחליטי, משאירים לשיקול דעתך בעניין הזה.

אפרת חקאק: בסדר.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: עכשיו סיימנו עם הדיווחים.

אפרת חקאק: סעיף 30 זה בעצם מבטל את החוק להארכת התקש"ח שלנו ואחר כך תהיה לנו הוראת מעבר שמשלימה את הביטול.

אפרת חקאק: אנחנו הצענו לקבוע את אותו מועד שקבוע כמועד הפקיעה של חוק הסמכויות הגדול.

אפרת חקאק: אם איכשהו יבטלו את אותו חוק אז גם החוק החדש שלנו יתבטל.

אפרת חקאק: הסעיף הבא, הוראת מעבר.

אפרת חקאק: הסעיף הזה נועד להגיד - - -

יעקב אשר: קורלציה בין שניהם.

אפרת חקאק: נכון.

אפרת חקאק: זה סעיף 31.

אפרת חקאק: הסעיף הבא של הוראת המעבר – הוועדה מתבקשת בעצם לאשר הכרזה חלקית למשך החודש הקרוב - - -שהכניסה לתוקף של החוק תהווה בעצם מעין - - -

יעקב אשר: אישור של המשך ההכרזה.

אפרת חקאק: נכון.

אפרת חקאק: כדי שאנחנו נישאר באותו מצב כמו שאנחנו היום.

אפרת חקאק: הסעיפים יהיו סעיפי ההכרזה בהתאמה.

אפרת חקאק: אנחנו הצענו שהתוקף יהיה עד ה-9 בספטמבר, 2020, בהנחה שהחוק יעבור במליאה בשבוע הבא, אז בערך ארבעה שבועות.

גלעד בהט: סליחה, לגבי השאלה שנשאלתי – הגורם המדווח.

גלעד בהט: המשטרה מגיבה מהר.

גלעד בהט: כמו לגבי נציב שב"ס, גם אצלנו – מפכ"ל המשטרה, ברשותכם.

אפרת חקאק: בזה סיימנו את השונות.

אפרת חקאק: לפני שעבור למתווה הנשיא יש שתי השלמות מהדיון הקודם שלא נמצאים בפניכם.

אפרת חקאק: ההשלמה הראשונה זו הצעה שהנהלת בתי המשפט ביקשה – אולי תגידו את זה?

אפרת חקאק: תסבירי את התיקון שביקשת.

שירי לנג: אנחנו מדברים על סעיף 49 לחוק המעצרים, נכון?

שירי לנג: אז הנוסח היום מאפשר, כאשר בית משפט מורה על שחרור בערבות ונדרש לחתום על כתב ערובה, אז הנוסח היום מאפשר להצהיר לפרוטוקול על תנאי השחרור במקום לרדת למזכירות בית המשפט ולחתום שם על כתב ערובה.

שירי לנג: זה באמת כחלק מהצורך למנוע את התפשטות הנגיף.

שירי לנג: יש החלטת ממשלה שהתקבלה לאחרונה שמורה לצמצם ככל הניתן את שירותי קבלת הקהל בגופים ציבוריים, ואנחנו, מה שאנחנו מבקשים זה להרחיב את ההסדר הזה גם לערבות צד שלישי, זאת אומרת שגם צד שלישי יוכל להצהיר לפרוטוקול ולא לרדת למזכירות כדי לחתום שם, וגם למצבים לא רק כאשר הדיון מתקיים ב – VC, כי הרבה מדיוני ממעצרי הימים הראשונים דווקא מתקיימים באולם בית המשפט בנוכחות העצור.

שירי לנג: אז בעצם ביקשנו שהנוסח יהיה – "לא ניתן לחתום על כתב ערובה כאמור בשל כך שהדיון מתקיים לפי הוראות סעיף 16(א) או אם הורה על כך בית המשפט..." – שזו התוספת שאנחנו מבקשים: "...

שירי לנג: אם הורה על כך בית המשפט", "...

שירי לנג: יפורטו תנאי השחרור בדיון לרבות התנאים המיוחדים שלמינויים ערב צד שלישי כאמור בסעיף (ב), ויירשמו בפרוטוקול הדיון.

שירי לנג: זו הצעה שמוסכמת על כלל הגורמים, נבדקה בכל - - -

קריאות: - - -

אפרת חקאק: אוקיי, אז זו השלמה ראשונה.

אפרת חקאק: השלמה שנייה – בסעיף שמדבר על חריג הנשיא והכרזה מלאה – אנחנו כתבנו שאחד התנאים לקיום הדיון בחריג, מה שהקראנו בזמנו זה קיומו של דיון – "...

אפרת חקאק: יגרמו לפגיעה ממשית בעצור או באסיר".

אפרת חקאק: בגלל שגם בסעיף הזה יש התייחסות לתיקי משפחה אז התבקשנו להוסיף גם – אם יש פגיעה ממשית בילדים של אותו אדם שעניינם נדון בפני בית המשפט.

אפרת חקאק: אז זו ההשלמה הטכנית.

אפרת חקאק: עכשיו אנחנו בעצם עוברים למתווה הנשיא – הבאה של מעצרי ימים - - -

יעקב אשר: איך בחלקי אנחנו משאירים את החובה ומצד שני נותנים את שיקול הדעת.

אפרת חקאק: אז נתחיל במתווה הנשיא.

אפרת חקאק: אני אקר את הסעיף, את ההצעה שלנו: קיום דיונים בתקופה של הכרזה על הגבלה חלקית.

יעקב אשר: אגב, ההגבלה החלקית, נזכיר לכולנו – זה מ-10 עד אלפיים.

יעקב אשר: זאת אומרת, זה לא הסגירה המוחלטת, אבל בתוך הרף הזה זה יכול להיות עשרות נדבקים ביום במדינה, או, גם אם יש עשרות נדבקים במדינה אבל אם יש יותר בבתי הסוהר – אז הוא גם משנה קצת את התמהיל, אבל זו הגדרה שהיא קצת רחבה, שצריך פה הרבה מאוד להתוות את שיקול הדעת.

יעקב אשר: אי אפשר לקבוע את זה כמסמרות, זה ברור.

אפרת חקאק: אז באותה תקופה, בעצם, הנשיא הוא זה שמורה על קיום הדיון, כך שבכל יום יובאו לבתי המשפט מירב העותרים והאסירים שניתן להביא – תוך יישום הוראות הדין והוראות משרד הבריאות.

אפרת חקאק: אנחנו, בדיון הקודם בעצם דיברנו על זה שבעצם הסעיף לא עד הסוף מסביר שיש גורם אחד שלוקח אחריות על זה שבאמת מירב העותרים יגיעו.

אפרת חקאק: זו חובה ערטילאית, לכן גם משרד המשפטים בזמנו יחד עם הנהלת בתי המשפט הציעו עוד בהצעת החוק להוסיף: "זהות העצורים והאסירים שיובאו לדיון בעניינם בבית המשפט מדי יום תיקבע בתיאום בין בתי הסוהר להנהלת בתי המשפט".

אפרת חקאק: אנחנו הרגשנו שזה עדיין לא נותן את התחושה שיש בעל בית, כי בסופו של דבר - - -

ישי שרון: האמת היא שזה רק החריף את הבעיה, הסעיף הזה.

קריאה: הוא קיים בתקש"ח.

קריאות: - - -

אפרת חקאק: כפי שהציגה שיר לנג בדיון האחרון בעצם הנהלת בתי המשפט כבר היום - - -בתוך הנהלת בתי המשפט יש מי שעושה את הרשימות, היום זה הרשימה הארצית ואנחנו מקווים - - - אולי אנחנו לא מקווים שזה יישאר ככה כי אם באמת יובאו יותר אנשים היא תצטמצם, אבל אם - - -

שירי לנג: היום אנחנו מעבירים רשימה לשב"ס עם שמות האסורים, סוגי הדיונים, וכו'.

שירי לנג: שב"ס מחזיר אלינו ואומרים: אנחנו יכולים להביא את א', ב', ג', ד' ואם יסתדר עם הקפסולה אז גם את מי שבתעדוף היותר נמוך.

שירי לנג: מכניסים אותו.

שירי לנג: ככה זה עובד היום.

שירי לנג: זאת אומרת, אנחנו מקבלים היזון חוזר.

שירי לנג: אנחנו יודעים מה ממה שביקשנו אנחנו מביאים.

שירי לנג: השב"ס מעביר את התשובה שלו אלינו וזה מועבר לגורמים אצלנו במערכת שיידעו מה קורה.

שירי לנג: ברמה הכללית אנחנו צריכים לדעת מה קורה.

אפרת חקאק: כי מה שהיה חשוב לנו ולוועדה בדיון הקודם זה שמישהו בהנהלת בתי המשפט גם יראה את התמונה הכוללת, כי לשב"ס, באמת, לא היה איכפת, במירכאות, האם היו תשעים דיוני הוכחות או עשרים דיוני הוכחות.

יוכי גנסין: זה לא עובד ככה.

יוכי גנסין: זה ממש לא עובד ככה.

יוכי גנסין: אני הסברתי את זה גם בפעם הקודמת.

יוכי גנסין: אנחנו מקבלים רשימה, אנחנו מאשרים את הרשימה, ואז מתברר שיורדים בין 20 ל-25 מתוך כל רשימה, מן הטעם שסניגורים מבקשים דחייה ונשיאי בתי המשפט דוחים את בקשתם.

ישי שרון: זה לא מדויק.

ישי שרון: זה גם לא מה שתואר בדיון הקודם.

אפרת חקאק: מה שכן חשוב לוועדה זה שמישהו אחר כך יידע - - -

ישי שרון: בדיון הקודם תואר שהרשימה מועברת לשב"ס, וגם הוא – יש לו פידבקים, עוד לפני שזה חוזר להנהלת בתי המשפט.

ישי שרון: ככה זה תואר בדיון הקודם.

ישי שרון: הרשימה של הנהלת בתי המשפט היא רחבה יותר ממה ש - - -

שירי לנג: נכון, אנחנו מעבירים רשימה כמה שיותר רחבה.

ישי שרון: שב"ס מקצץ אותה, בלי שום קשר לסניגורים - - -

יוכי גנסין: שב"ס לא מקצץ.

יוכי גנסין: למה אתה מניח את זה?

יוכי גנסין: אולי תיתן להנהלת בתי המשפט להגיד מי מקצץ?

ישי שרון: אז מה קורה?

ישי שרון: איך הרשימה מצטמצמת?

יוכי גנסין: הרשימה מצטמצמת כתוצאה מבקשות לדחייה כשנקבע המועד.

יוכי גנסין: תיכף תשמע את זה מהנהלת בתי המשפט.

יוכי גנסין: אני אסביר בדיוק.

יוכי גנסין: זה נאמר גם בפעם הקודמת, רק שנציג הסניגוריה הציבורית החליט משום מה שהעובדות שהוא טוען להן הן נכונות, והן לא.

יוכי גנסין: אנחנו מקבלים בדרך כלל רשימה של באזור בין 90 ל-100, תתקן אותי שירי לנג אם אני לא מדייקת, ואם לא – שיעלו את שלומית לביא, סמנכ"ל תפעול במזכירויות בתי המשפט והיא תספר את זה.

יוכי גנסין: הרשימה הזו מועברת אלינו.

יוכי גנסין: מתברר לנו בדיעבד, כעבור מספר ימים שנגרעו מהרשימה משהו בין 20 ל-25 כתוצאה מבקשות דחייה.

יעקב אשר: אני שואל שאלה אחת – אבל אני מבין שכשהנהלת בתי המשפט מעבירים לכם, אתם נותנים להם תשובה כמה אתם יכולים וכמה לא.

יעקב אשר: אז בתשובה הזו טח יורדים גם כמה, לא?

יוכי גנסין: אנחנו מסדרים אותם לפי הקפסולות.

יוכי גנסין: אנחנו מדברים רק על דיוני הוכחות, בכלל לא מדברים על עצורי ימים.

יוכי גנסין: בדיוני ההוכחות – התהליך שנעשה, והסבירה את זה שירי לנג בפעם הקודמת, כל נשיא של בית משפט מעביר לגורם המרכזי – זאת סגנית הנשיאה, השופטת אסתר הלמן, מבית המשפט המחוזי בנצרת, אותה הם הפקידו על המשימה הזו – היא קובעת את הרשימה, מי יהיה בדיוני הוכחות ומי לא יהיה בדיוני הוכחות.

יוכי גנסין: בפרק הזמן שעובר בין הרשימה שהיא קובעת ומעבירה אלינו ובין מה שמובא בדיעבד, יורדים בדרך כל מיני תיקים, לא כתוצאה מבקשות שלנו.

שירי לנג: אנחנו, ברשימה שאנחנו מעבירים – מעבירים לא רק את ההוכחות.

שירי לנג: מעבירים גם - - -כמו הטיעונים לעונש, הכרעות דין – אנחנו מעבירים רשימה שמה שאפשר כמה שיותר לתפוס לפי קפסולות, שיכניסו.

יעקב אשר: ואז, מה קורה?

שירי לנג: ואז שב"ס אומר:

שירי לנג: אנחנו נביא לכם מתוך הרשימה שהעברתם, את אלה ואלה.

שירי לנג: ויש כאלה שלא נכנסים – או בגלל שהדיון בוטל, כמו שיוכי גנסין אומרת, או שלפעמים, מטעמים של קפסולה לא מתאימה – אני לא מסוגל - - -

יעקב אשר: הבנתי.

יעקב אשר: בסדר, זה התהליך, זה בסדר.

יעקב אשר: השאלה – הכמויות.

יעקב אשר: זו השאלה.

קריאות: - - -

אפרת חקאק: אז ניסחנו משהו שהיה אמור למה שתואר: "הנהלת בתי המשפט תגבש רשימה של עצורים ואסירים בהתאם להחלטות נשיאי בתי המשפט, שעל בסיסה תקבע זהותם של עצורים ואסירים שיובאו לדיון בעניינם בבית המשפט, מדי יום, בתיאום עם שירות בתי הסוהר תוך יישום הוראות הדין והוראות משרד הבריאות; הנהלת בתי המשפט תרכז רשימה..." – נציגה של הנהלת בתי המשפט אמרה לנו שבעצם הרשימה הזו תהיה מבוססת על מה שהיא מקבלת גם משב"ס, אבל היא תרכז את הרשימה – "...

אפרת חקאק: של מספר העצורים ואסירים שהובאו לדיונים בכלל בתי המשפט מדי יום, לפי סוגי הדיונים.

אפרת חקאק: " – ככה שמישהו כל כמה זמן ייראה את התמונה הכוללת.

שירי לנג: חשוב לי לומר – אנחנו חושבים שכל הדבר הזה לא נדרש להיות בחקיקה הראשית.

שירי לנג: זה ממש להיכנס ללוגיסטיקה של איך מעבירים רשימות, ואני ארצה לעבור מחר על רשימה מחוזית ולא רשימה ארצית – אז אני מוגבלת, בעניין הזה.

שירי לנג: אנחנו לא מבינים למה צריך בחקיקה להיכנס לרמת רזולוציה כזו של העברת רשימות מגורם אחד לגורם אחר.

שירי לנג: ושוב, חשוב לי להגיד – אני מבינה את הרצון של הוועדה שיהיה איזשהו גורם אחראי.

יעקב אשר: כי אנחנו משאירים פה שיקול דעת, ואנחנו רצינו לדעת שעל השיקול דעת יש עוד מישהו שלוקח אחריות.

יעקב אשר: אנחנו סגרנו את הדיון.

יעקב אשר: הפסקנו, כביכול, את האחריות שלנו אבל מישהו צריך להיות עם עיניים שיפוטיות, עם עיניים גם של טובת המערכת אבל גם טובת האסיר.

יעקב אשר: על מי אני אסמוך?

יעקב אשר: עכשיו, אני לא יכול לבקש את זה מהשב"ס, זה לא התפקיד שלו.

שירי לנג: קודם כל – הרשות השופטת, בוודאי, כמו גורמים נוספים, אני רוצה להאמין – הסנגוריה, גם שב"ס, באותה מידה חשוב לנו לוודא שאנחנו מביאים את מירב העצורים לבתי המשפט.

יעקב אשר: בגלל שידענו שחשוב לכם – אנחנו מבקשים את זה.

שירי לנג: אבל אם הכוונה היא להטיל על הנהלת בתי המשפט איזושהי אחריות לוודא שהאיזון שאני מקבלת משב"ס הוא באמת מה שמשקף את היכולת שלהם – לנו אין יכולת לדעת על זה.

שירי לנג: אם שב"ס אומרים לנו – אנחנו מסוגלים להביא רק X אחוז ממה שביקשתם, בזה זה נגמר, מבחינתנו.

שירי לנג: אין לנו יכולת לבדוק אותם ולראות אם אפשר להביא יותר או פחות.

קריאות: - - -

יעקב אשר: לא, כן מצפים שאתם תשאלו.

שירי לנג: אז כמובן שאם יגידו לנו – אני מביא רק 10% ממה שאתם ביקשתם, כמובן שנקיים איזה שהוא שיח.

אפרת חקאק: אנחנו באמת ניסחנו את הסעיף הכי רך שאפשר היה - - -בגלל זה אולי הוא באמת לא מתאים לחקיקה ראשית.

קריאות: - - -

נעה ברודצקי לוי: לפחות שהנהלת בתי המשפט תוכל לראות כמה בסופו של דבר הובאו מדי יום.

שירי לנג: אז אולי לכתוב איזשהו נוסח שמשקף את מה שקורה בפועל – "הנהלת בתי המשפט תעביר לשירות בתי הסוהר רשימה של העצורים והאסירים בהתאם להחלטות נשיאי בתי המשפט.

שירי לנג: .." בסדר?

שירי לנג: רשימה או רשימות, אפילו – "...

שירי לנג: שעל בסיסה תיקבע זהותם של עצורים ואסירים שיובאו לדיון בעניינם בבית המשפט מדי יום בתיאום עם שירות בתי הסוהר, תוך יישום הוראות הדין והוראות משרד הבריאות".

שירי לנג: לגבי החלק השני – מי שמדווח לנו על מספר העצורים שמובאים לבתי המשפט בפועל, כמו גם מדווח לוועדה – לפי החוק שחוקקנו כאן, זה שירות בתי הסוהר.

אפרת חקאק: בסדר, אז אפשר להוסיף שאתם תרכזו על בסיס מה ש - - -

שירי לנג: מה זה "תרכזו"?

שירי לנג: אז הנהלת בתי המשפט תקבל משירות בתי הסוהר את מספר האסירים שהם מסוגלים להביא.

נעה ברודצקי לוי: הנהלת בתי המשפט צריכה לראות כמה בסופו של דבר, על בסיס אותן רשימות – כמה בסופו של דבר הובאו, עם איזושהי ראייה של כלל בתי המשפט ביחד של כמה עצורים הובאו בסופו של דבר מדי יום.

יעקב אשר: והאם באמת הכללים שקבענו, סדרי העדיפויות – באמת קורים פה.

יעקב אשר: זה הכל.

יעקב אשר: זו אחריות, נכון.

שירי לנג: אז לפחות שיהיה כתוב ששירות בתי הסוהר יעביר להנהלת בתי המשפט את המידע הזה, את המידע על מספר העצורים שמובאים.

יעקב אשר: את המידע – כן, אבל אם אתם תגלו ותראו שיש איזושהי בעייתיות וזה לא עובד לפי סדרי העדיפויות שאנחנו רצינו שיעבדו, אז אתם יכולים להרים טלפון, יוכי גנסין ודאי תשמח - - -

שירי לנג: בוודאי, בוודאי.

שירי לנג: הקשר הזה מתקיים ברמה היום יומית.

יעקב אשר: אז אני רוצה שהוא יופיע פה באיזושהי צורה.

יעקב אשר: בניסוח הכי - - -

שירי לנג: בגלל זה כתוב ש "זהות העצורים תיקבע בתיאום בין הנהלת בתי המשפט לשירות בתי הסוהר".

שירי לנג: זה מופיע כבר.

יואב סגלוביץ': זה לא בתיאום.

יואב סגלוביץ': אתם אומרים לשירות בתי הסוהר את מי אתם רוצים.

יואב סגלוביץ': זה ההבדל.

קריאות: - - -

יואב סגלוביץ': כשאתה אומר למישהו משהו – לא משנה אם זה שירות בתי הסוהר או גוף אחר - - -

יעקב אשר: אתה אומר – הוא כבר יסביר.

יואב סגלוביץ': זה בדיוק ככה.

יואב סגלוביץ': ככה החיים עובדים.

יואב סגלוביץ': אתה צריך בסוף מישהו שהוא אחראי.

יואב סגלוביץ': מי שאחראי פה זה בתי המשפט, וגם אין בעיה בדיווח – גם לפי החוק הזה, גם אתם מדווחים.

שירי לנג: אנחנו מדווחים על בקשות המעצר שמוגשות, רק.

יואב סגלוביץ': תראו, אף אחד לא אוהב לדווח.

יואב סגלוביץ': זה גם בלבול שכל, זה נכון.

יואב סגלוביץ': אבל יש פה אחריות שלכם.

יואב סגלוביץ': כן, מטילים עליכם פה אחריות.

שירי לנג: אז מה שחשוב לי, כדי שיטילו עלי אחריות אני צריכה ששירות בתי הסוהר יעביר לנו - - -

יעקב אשר: בסדר, אז נוסיף את זה.

שירי לנג: אני לא בודקת, אין לי יכולת להוציא באופן ממוחשב כמה עצורים - - -בתי משפט.

יעקב אשר: מאה אחוז.

יעקב אשר: את תקבלי את התשובות מהם, ואנחנו מצפים שאם יהיו לך הערות תרימי טלפון למי שצריך להרים טלפון, זה הכל.

אפרת חקאק: את מבקשת להביא את משה, שמואל ורבקה, הם מביאים רק את רבקה – בכל מקרה הם יגידו לך את זה.

יעקב אשר: בדיוק, מקובל.

יעקב אשר: אז תנסחו את זה ביחד, אין שום בעיה.

יעקב אשר: זה לא משהו לעומתי.

אפרת חקאק: אז צריך להוסיף - - -שב"ס.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: עכשיו אנחנו מגיעים לשאלה של מעצרי ימים.

אפרת חקאק: אני אזכיר לוועדה - - -בעצם יש לנו היום שתי קטגוריות של דיונים שלא עושים אותם ב VC, כמובן – אחד זה שמיעת עדות, שזה באופן כללי – אנחנו לא מקיימים דיונים שבהם נשמעת עדות, אלא בנוכחות, אלא בחריגים.

אפרת חקאק: ועכשיו אנחנו מגיעים למעצרי ימים.

אפרת חקאק: בתקש"ח בעצם הוועדה דרשה שכל הדיונים הראשונים במעצרי ימים יבואו לדיון בנוכחות - - -

יעקב אשר: כשאנחנו חוקקנו את התקש"ח לחקיקה זו היתה גם תקופה קצת אחרת מהיום, אבל אנחנו דרשנו, וייאמר לשבחה של הוועדה וזה גם יצא לפועל, את הנושא של - - -באו השב"ס ואמרו שמבחינתם הם מקבלים את זה, אבל אם אנחנו משאירים את זה כחובה - - -

אפרת חקאק: ממה שאנחנו הבנו היום – הממשלה מסכימה להשאיר את זה - -

יעקב אשר: זה נשאר כחובה - - -

אפרת חקאק: - - ויחד עם החריגים שכבר קבענו בתקש"ח אנחנו ביצענו מנגנון קצת שונה שיאפשר דווקא יותר גמישות, ש - - -יופיעו כקטגוריה בתוספת, שתמיד יביאו, וששר המשפטים יהיה רשאי לשנות - - -

יעקב אשר: משרד המשפטים לא רוצה את זה.

יוכי גנסין: גם אנחנו לא מעוניינים בכך.

יוכי גנסין: אין בזה שום הגיון שדרג פוליטי יקבע איזה דיונים יהיו ואיזה דיונים לא יהיו.

רעות גורדון כץ: אולי באמת נשמע את עמדת שב"ס בהקשר הזה, ויש להם גם הערה ביחס לאיך שמנוסח הסעיף.

אפרת חקאק: הממשלה לא רוצה את התוספת, אז - - - אבל תהיה חובה להביא את כל הדיונים הראשונים במעצר ימים, למעט החריג.

אפרת חקאק: אז אני אקרא.

יוכי גנסין: אני רק אגיד את שתי הנקודות המהותיות: קודם כל, היו לנו שני חריגים למעצר ימים.

יוכי גנסין: החריג הראשון זה עציר בבידוד והחריג השני זה מי שבא במגע עם חולה מאומת, או שיש חשש ממשי, יש חוות דעת רפואית שהבאתו לבית משפט עלולה לסכן.

יעקב אשר: מקובל.

יעקב אשר: תודה.

אפרת חקאק: אני אקרא:

אפרת חקאק: גם דיונים ראשונים במעצרים וגם עדות לא יתקיימו בהיוועדות חזותית אלא אם ביקש העצור, לעניין מעצר הימים, ואם מדובר בעדות – זה בהתאם להוראות סעיף 8 – שמדבר על מתי כן אפשר לעשות דיון עדות ב VC.

אפרת חקאק: שוב, נוריד את התוספת, למרות שזה כן היה מאפשר גמישות מסויימת.

אפרת חקאק: אני ממשיכה הלאה – אנחנו עושים חריג כללי של מי שנמצא בבידוד או במעגל השני של הבידוד, כמו שעשינו בתקש"ח: אני אגיד שאנחנו בעצם נעשה את אותו סעיף גם על הצבא.

אפרת חקאק: אנחנו נתאים את זה בדיוק.

יעקב אשר: ולא נצטרך לקרוא שוב?

יעקב אשר: ניתן לכם להתאים את זה.

אפרת חקאק: הגורם הרלבנטי פה יהיה נשיא בית הדין הצבאי.

אפרת חקאק: חוץ מזה זה אותו הדבר, בעצם.

אפרת חקאק: אני רק אקרא את החריג של הצבא.

אפרת חקאק: אני מקריאה מה שעשינו בתקש"ח, כי זה יהיה אותו הדבר: "על אף האמור בסעיף זה, כלוא ישתתף בדיון באמצעות מכשיר טכנולוגיה המאפשר העברת תמונה וקול בזמן אמת, כאמור בחוק זה, אם חלה לגביו חובת בידוד מכוח..." – כל הצווים הרלבנטיים.

אפרת חקאק: ואני מקריאה עם הגורם הרלבנטי: "שוכנע קצין משטרה צבאית ראשי או קצין בדרגת אלוף משנה ממפקדת קצין משטרה צבאית ראשי על יסוד חוות דעת של קצין רפואה וחוות דעת שניתנה בכתב, כי יש חשש ממשי שכלוא השוהה בחדר המשמר או בבית סוהר צבאי נדבק בנגיף הקורונה או כי יש חשש ממשי שהוא בא במגע עם חולה מאומת, רשאי הוא להורות כי הכלוא לא יובא לבית הדין הצבאי לדיון בעניינו עד תום ביצוע כל הפעולות הדרושות להסרת החשש האמור, או למשך 96 שעות מעת שהחשש התגבש, לפי המוקדם, והכלוא ישתתף בדיון באמצעות היוועדות חזותית".

אפרת חקאק: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף האחרון שלא סגרנו, שזה סדר התעדוף.

אפרת חקאק: אני אקרא ואז אתעכב.

יעקב אשר: זה בעצם סדר העדיפויות שאנחנו קובעים לנשיא בית המשפט.

שירי לנג: אפשר להוסיף פה "וגם לסגנו"?

שירי לנג: סגן שהוסמך לכך על ידי הנשיא?

שירי לנג: כי יש לנו מחוזות גדולים שבהם הנשיאים מסתייעים בסגנים.

שירי לנג: שיהיו עוד גורמים.

יעקב אשר: בהצעת החוק הקודמת אני חושב שכן תיקנו את זה כך.

רעות גורדון כץ: כן, ולדעתי גם בכחול זה הופיע.

רעות גורדון כץ: בהצעת החוק.

יוכי גנסין: אין לנו התנגדות, אין לנו התנגדות.

יוכי גנסין: זה סוכם בפעם הקודמת גם כן.

יואב סגלוביץ': אני חושב שזה בהרבה מקומות.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע אם בכל המקומות רשמנו את זה.

יואב סגלוביץ': יש הרבה דברים שקשורים לנשיאי בית משפט מחוזיים.

קריאות: - - -

שירי לנג: פה זה חשוב שזה יהיה.

אפרת חקאק: אני חושבת שבסוף עשינו את זה כמעט בכל מקום.

שירי לנג: אבל צריך להיות "סגן שהוא הסמיך לכך".

יעקב אשר: אבל זה צריך להיות מישהו עם בכירות.

שירי לנג: בגלל זה אני אומרת: "סגן שהנשיא הסמיך לכך".

שירי לנג: לא כל סגן.

רעות גורדון כץ: בהצעת החוק – תסתכלו בסעיף 2, זה כתוב – נשיא בית המשפט או סגן הנשיא.

רעות גורדון כץ: ואז התעדוף מפנה לזה.

מזי מקונן: רק רציתי להעיר שההערה הזו נכונה גם לבתי הדין הצבאיים – זאת אומרת, סמכות גם לסגן.

אפרת חקאק: אנחנו נעשה את ההתאמות.

יעקב אשר: נעשה את ההתאמות.

יעקב אשר: אבל סגן שיוסמך על ידי הפצ"ר.

מזי מקונן: כן, כן.

מזי מקונן: לדעתי זה גם סוכם בדיון הקודם.

אפרת חקאק: אני קוראת: עכשיו יש שאלה האם בעקבות ההחלטה של הוועדה לבקש שכל דיוני המעצרים הראשוניים יהיו בנוכחות, האם לא נכון להפריד בין שתי הקטגוריות ולהגיד שבסדרי עדיפויות – גם מעצר ראשון, כמובן, הוא מעל לכל השאר פה.

אפרת חקאק: או שבכלל שאנחנו לא צריכים לכתוב את זה.

יעקב אשר: לא צריך לכתוב את זה, זה נשאר חובה, את לא צריכה לכתוב את זה.

רעות גורדון כץ: זה הפועל היוצא, ברגע שכתבנו סעיף שחובה.

רעות גורדון כץ: לכן אנחנו מבחינתנו אינדיפרנטים – זה מבחינתי שאלה של ניסוח ואם רוצים להביע את זה גם פה - - -

אפרת חקאק: אם זו שאלה של ניסוח אז נחשוב על זה אחר כך.

קריאות: - - -

יעקב אשר: אני שואל את חברי הוועדה – כל הסעיף נבנה כשחשבנו שלא תהיה חובה.

יעקב אשר: ברגע שיש חובה, לכאורה – צריך להתאים את זה בצורות קצת אחרות.

יואב סגלוביץ': יש בעיה עם איך שזה מנוסח?

אפרת חקאק: זה קצת מבלבל כשזה - - -

יואב סגלוביץ': אותי זה לא מבלבל – דיון מעצר זה דיון מעצר ימים.

יואב סגלוביץ': פה זה דיון מעצר עד תום ההליכים.

אפרת חקאק: זה גם וגם.

יוכי גנסין: צריך להוריד את הרישה, זה ברור.

יוכי גנסין: זה צריך להתחיל במילים: "דיון לפי סעיף 21 לחוק האמור...." וכל ההמשך.

רעות גורדון כץ: רגע, יוכי – אתם אומרים בכלל להוציא?

רעות גורדון כץ: היא אומרת משהו אחר, לדעתי.

רעות גורדון כץ: בכלל להוציא מפה מתוך התעדוף את הדיון הראשון?

יוכי גנסין: דיון ראשון קבוע כחובה.

יוכי גנסין: קבענו אותו לפני חמש דקות כחובה.

שירי לנג: ככה זה גם קורה בפועל.

שירי לנג: אנחנו לא מתעדפים כי זה פשוט חובה.

יעקב אשר: הפוך.

יעקב אשר: אם אנחנו נתעדף אנחנו רק פוגעים כוח של החובה.

יוכי גנסין: נכון.

יוכי גנסין: לכן אני לא הצלחתי להבין מדוע זה נשאר כך.

קריאות: - - -

יוכי גנסין: צריך להוריד את הרישה.

קריאות: - - -

אפרת חקאק: אז נחשוב אם יש השלכה פרקטית, אבל אם אין – אז זה ענייני נוסח.

אפרת חקאק: אני ממשיכה בקריאה: ב- (4) יש שינוי ממה שקראנו בדיון האחרון, וזה מקובל על כל הגורמים הרלבנטיים.

רעות גורדון כץ: בעצם, מה שהנהלת בתי המשפט הציפה – הנשיאים משתמשים בסמכות שלהם לסטות מהתעדוף, הם מתעדפים את דיוני ההקראה, טיעונים לעונש, הכרעת דין וגזר דין.

רעות גורדון כץ: בעצם זה דיונים שיש חשיבות באמת להתרשם, ושהעצור יהיה נוכח בפני בית המשפט.

רעות גורדון כץ: לכן חשבנו לנכון, וזה היה מקובל גם על דעת הסנגוריה וגם על דעת המשטרה והפרקליטות להעלות אותם מתוך הסעיף שדיבר על כל הליך פלילי, זה פעם אחת – והסנגוריה חידדה בהקשר הזה שעדיין צריך לשים לפני כן את הדיונים של מעצרי ימים, זאת אומרת, אפילו שזה עוד לא דיון ראשון.

רעות גורדון כץ: וזה היה הרציונאל.

רעות גורדון כץ: מה שיש לנו עכשיו זה ל- - - את ההוכחות, ואחר כך – ההוראה הייחודית לדיון ראשון מעצר ימים, אחר כך – מעצר עד תום ההליכים, הדיונים המהותיים, אז – יתר דיוני מעצרי הימים, ואז – הדיונים הספציפיים שיש חשיבות, מתוך ההליך העיקרי, הקראת כתב אישום, הכרעת דין, טיעונים לעונש וגזר דין, אז – יתר דיוני המעצרים, ואז – כל דיון אחר בהליך פלילי – עתירות אסירים וכן הלאה.

רעות גורדון כץ: זה היה מקובל כל כולם, זה משהו שהניסיון בשטח הראה.

אפרת חקאק: אני ממשיכה: (6) דיון שאינו מנוי בפסקאות (א) עד (ה) שעצור או אסיר צד לו; אני אמשיך בהקראה ואחר כך יש לנו שאלה עקרונית אחת שנשארה לנו.

רעות גורדון כץ: יש לי הערה, וזה קשור להערה של חבר הכנסת סגלוביץ' קודם לכן, שאנחנו הכנסנו להצעת החוק, וזה הוקרא בשבוע שעבר, סעיף שלפיו ההוראות של ה VC לא יחול במקרה של דיון שמתקיים באולמות הסמוכים לבתי הסוהר.

רעות גורדון כץ: זה משהו שאנחנו רוצים שיישאר, ואז זה בעצם ייתן את המענה לכך שיש עדיפות ברורה לקיים שם, ואנחנו משתמשים בהסדר ה VC כמשהו שיורי.

רעות גורדון כץ: שתי הערות קטנות: אני מזכירה שצריך להחריג מההגדרה "אסיר" את המוחזקים כמשמעותם בחוק הכניסה לישראל.

רעות גורדון כץ: נקודה שנייה: להסב את תשומת הלב שבסעיפי הדיווח, שהגורמים מתבקשים לתת נתונים בהשוואה לשנה שעברה, רק צריך לשים לב שנתונים על VC לא היו.

אפרת חקאק: - - -

נעה ברודצקי לוי: עוד תיקון קטנטן – כשהקראתי על ועדת שחרורים הושמט תיקון קטנטן שדיבר על כך שה VC יהיה כמו בכל החוק שלנו – כך שהאסיר יכול לראות את כל המשתתפים.

נעה ברודצקי לוי: הכל, כמובן - - -

אפרת חקאק: עכשיו יש לנו עוד שאלה עקרונית לגבי התעדוף, שתמר רוסמן ממשרד המשפטים תציג.

תמר רוסמן: הנקודה האחרונה היא הנקודה שהועלתה על ידי הרווחה, שבעצם מצאנו לנכון שצריך לתת איזושהי משמעות או התייחסות או חשיבות לתיקים שהם תיקי אימוץ או תיקי נזקקות של קטינים, שבהם בעצם מדובר בתיקים שמוציאים ילדים מהבתים – זו פגיעה די חמורה שגם לפעמים אי אפשר לשנות אותה אחר כך, ואנחנו כן רוצים לתת חשיבות לעובדה שיש חשיבות לנוכחות של עצורים או אסירים בדיונים כאלה בעניין הילדים שלהם.

תמר רוסמן: בגלל שהסעיף של התעדוף הוא סעיף שהוא בעצם ברובו פלילי, חשבנו שהדרך הנכונה היא לא להתייחס להליכים האלה דווקא בתוך התעדוף של הסעיפים אלא בתוך חריג הנשיא שנמצא עכשיו בסעיף (ג).

תמר רוסמן: בעצם, העניין הוא שאנחנו בלי נתונים אמנם ממש מדויקים אבל ברור לנו שלא מדובר בהרבה מאוד תיקים שבהם מדובר בהליכים דחופים של אימוץ ושל נזקקות, שבהם מדובר בעצור או אסיר.

תמר רוסמן: לכן אנחנו חושבים שנכון שזה ייכנס בשיקול דעת של נשיא שיכול לסטות מהתעדוף מנימוקים שיירשמו.

תמר רוסמן: אנחנו חושבים שנכון להכניס בתוך הסעיף הזה התייחסות להליכים האלה שדיברתי עליהם.

תמר רוסמן: מה שאנחנו חשבנו זה להכניס בסוף – אם אפשר אחרי זה לטייב את הניסוח – בסוף הסעיף שנותן סמכות לנשיא להורות על שינוי התעדוף, לכתוב משפט בסגנון: במתן הוראה כאמור ישקול נשיא בית המשפט מתן עדיפות גבוהה, או משקל ממשי – לחשיבות נוכחותו של העצור או האסיר בדיון בהליכים לפי חוק אימוץ ילדים ובהליכים להוצאת קטינים ממשמורת הוריהם לפי חוק הנוער, טיפול והשגחה.

יעקב אשר: מקובל עליכם, הנהלת בתי המשפט?

שירי לנג: אין לנו התנגדות.

יעקב אשר: מצוין.

נעה ברודצקי לוי: רק להבהיר לפרוטוקול על החשיבות – כי הייתה התלבטות אם להכניס את זה ממש בתעדוף או לא – כן, לפחות בהליכי אימוץ, ברור ש - - -

יעקב אשר: שוכנענו, הבנו.

יעקב אשר: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.