ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 33, 2020-07-28 11:30

תהלה פרידמן: שלום לאורחים שלנו בזום ולחברי הכנסת.

תהלה פרידמן: אנחנו בדיון שני השבוע על מצבה של תוכנית "ממדים ללימודים" – תוכנית חשובה מאוד שמאפשרת לבוגרי יחידות לוחמות, לעולים ולחיילים מקהילות מוחלשות יותר במדינת ישראל מלגת לימודים אקדמיים.

תהלה פרידמן: התוכנית הזאת מומנה עד היום בשני-שלישים מכספי תרומות ובשליש מכספי המענק.

תהלה פרידמן: כרגע אני מבינה שנמסרה הודעה, שבגלל היעדר כספי תרומות התוכנית לא תפעל בשנה הקרובה.

תהלה פרידמן: אנחנו מדברים על חיילים משוחררים שכבר נרשמו ללימודים, שהסתמכו על המענק הזה בדרך לשנת הלימודים האקדמית הבאה ובעצם כרגע נמצאים במצב שלא ברור אם הם יוכלו ללמוד.

תהלה פרידמן: אתמול היה דיון בנושא הזה בוועדה לענייני ביקורת המדינה.

תהלה פרידמן: אני קוראת פה שהשורה התחתונה היא שבניגוד לפרסומים תקציב "ממדים ללימודים" לשנה הבאה איננו מובטח.

תהלה פרידמן: אני שמעתי דברים אחרים, אני חייבת לומר, ואני חושבת שזה חלק ממטרת הדיון, בעצם להבין איפה אנחנו עומדים.

תהלה פרידמן: הבנתי שיש תרומה ייעודית גדולה של קרן קיסריה שאמורה לתמוך בדבר הזה, דיברו על 70 מיליון שקל.

עוזי דיין: מי ביקש את הדיון?

תהלה פרידמן: למיטב הבנתי את הדיון ביקש חבר הכנסת יוראי להב מרציאנו, אבל הוא לא פה כרגע.

תהלה פרידמן: אני מבינה שקרן קיסריה אומרת שזה תהליך שכבר נבנה במשך שנתיים.

תהלה פרידמן: הקרן רוצה להצטרף לתוכנית.

תהלה פרידמן: התהליך הבשיל בימים אלו בעקבות הקמת הממשלה.

תהלה פרידמן: אישור התרומה והעברתה למשרד הביטחון דורשים החלטת ממשלה.

תהלה פרידמן: אנחנו נרצה להבין בדיון הזה, אחרי שאתם תגידו כמה מילות פתיחה מן הצד שלכם, מה הסטטוס, איפה אנחנו עומדים?

תהלה פרידמן: ממשרד האוצר, ממשרד הביטחון.

תהלה פרידמן: אני יודעת שמיכאל ביטון, שהוא שר במשרד הביטחון, מתעסק בנושא הזה באופן אינטנסיבי.

תהלה פרידמן: אני הוקפצתי לנהל את הדיון מכיוון שהיושב-ראש, שבקיא יותר ממני, נמצא בוועדת הכספים, לכן הטון שלי קצת מהוסס כי אני חדשה לנושא.

תהלה פרידמן: נדמה לי, חבר הכנסת דיין, שאתה יותר בקי, אז בוא תגיד אתה כמה דברי פתיחה ואז נמשיך.

עוזי דיין: בקיא יחסית רק.

עוזי דיין: קודם כול, לא בסדר שמי שביקש את הדיון לא נמצא פה.

עוזי דיין: צריך לשקול במקרים כאלה אם לקיים דיון כאשר מי שביקש אותו לא נמצא פה.

אורלי פרומן: הוא כתב לי שהוא לא זימן את הדיון.

יהודית גידלי: בואו נבחין, ברשותכם.

יהודית גידלי: יש הצעות לסדר והצעות לדיון מהיר שחברי כנסת מציעים באופן רשמי, בין בנשיאות ובין במליאה.

יהודית גידלי: כאן יכול להיות שהיה איזשהו מכתב אבל זה לא חבר הכנסת המציע.

יהודית גידלי: מי ששם את זה לדיון הוא יושב-ראש הוועדה, שלצערנו נבצר ממנו להיות כאן.

תהלה פרידמן: אז זו טעות שלי, אני מצטערת.

עוזי דיין: כיוון שאנחנו כבר פה, אני מציע שהאבא של התוכנית הזאת, כלומר משרד הביטחון, יציג את הסטטוס, ומכאן נראה לאן הולכים.

עוזי דיין: אנחנו נדרשנו לזה בגלל שנאמר שהשנה תוכנית "ממדים ללימודים" לא תתקיים, זו הייתה ההתחלה.

תהלה פרידמן: נכון.

תהלה פרידמן: מי ממשרד הביטחון יציג את הדברים?

תהלה פרידמן: יש לנו רשימה ארוכה.

יהודית גידלי: מי שתרצי.

יהודית גידלי: לדעתי כולם נמצאים.

תהלה פרידמן: אשמח להתחיל מדורון בראון, הפרויקטור של התוכנית.

דורון בראון: אני מציע שתתחילי עם ראש אגף חיילים משוחררים, ענבל פז פיטל, שהיא הממונה עליי.

תהלה פרידמן: אז נתחיל עם ראש אגף חיילים משוחררים, בבקשה.

ענבל פז פיטל: שלום רב לוועדה, תודה רבה.

ענבל פז פיטל: התוכנית הזאת חשובה מאין כמוה.

ענבל פז פיטל: כמה מילות רקע: תוכנית "ממדים ללימודים", הכריז עליה הרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט בשנת 2017.

ענבל פז פיטל: הגברת המוטיבציה לסיום שירות מלא ותקין, העצמת משרתי החובה והוקרתם, המוטיבציה לשירות ולגיוס ולשירות המילואים, היו אבני הדרך של היוזמה לתוכנית הזאת, שקיבלה את ברכת משרד הביטחון.

ענבל פז פיטל: זו תוכנית משותפת לצה"ל, משרד הביטחון ו"יחד למען החייל".

ענבל פז פיטל: מאז פתיחת התוכנית, שהייתה כאמור על סמך תרומות, התוכנית מיועדת ללוחמי החוד המשוחררים ולאוכלוסיות ייחודיות, ביניהן בודדים ובני מיעוטים.

ענבל פז פיטל: משרד הביטחון רואה חשיבות מכרעת לתוכנית הזאת, וכנ"ל לפתוח את תשפ"א.

ענבל פז פיטל: הסטטוס היום הוא שלאחר פעילות נמרצת של מנכ"ל משרד הביטחון הנכנס, מר אמיר אשל, בשיתוף צה"ל, מול קרן רוטשילד, אכן, כפי שאמרת בפתיח, הושג המימון והתחייבות לשלוש השנים הבאות.

ענבל פז פיטל: הנושא כעת ממתין לאישור משרד האוצר ולאחר מכן יועלה לאישור הממשלה.

ענבל פז פיטל: עבור תשפ"א יש מימון.

ענבל פז פיטל: אנחנו גם פתחנו את ההרשמה והודענו על כך באתר האגף לחיילים משוחררים.

ענבל פז פיטל: אנחנו סבורים שהתוכנית היא השקעה.

ענבל פז פיטל: לא מדובר פה במתנה לחיילים האלה.

ענבל פז פיטל: מדובר על מי שתרמו וגם לאלה שמשרתים במילואים לאחר מכן.

ענבל פז פיטל: אבל נדרש תקציב תוספתי למטרה הראויה הזאת ועיגון מסודר בחקיקה.

ענבל פז פיטל: הדבר לא היה ניתן לביצוע במהלך השנתיים האחרונות, כידוע לכם, בהיעדר ממשלה.

ענבל פז פיטל: זה הסטטוס נכון להיום.

ענבל פז פיטל: ככל שמשרד האוצר יאשר את התרומה של קרן רוטשילד יש מימון לתשפ"א, שמוערך ב-50 מיליון ש"ח.

ענבל פז פיטל: עד כאן דבריי.

תהלה פרידמן: יש שתי שאלות, אחת שלי ואחת של חבר הכנסת עוזי דיין.

תהלה פרידמן: אמרת שיש מימון לשלוש שנים, אז למה עכשיו את אומרת שהוא מובטח רק לתשפ"א?

ענבל פז פיטל: העלות של התקציב לתשפ"א מסתכמת ב-50 מיליון ש"ח, והתוכנית במצב יציב באופן קבוע דורשת 64 מיליון ש"ח.

ענבל פז פיטל: היום אנחנו עומדים על סדר גודל של 8,000 לומדים, וזה ברכה גדולה, והחל מתשפ"ב נעמוד על 10,000–11,000 לומדים.

ענבל פז פיטל: הדלתא הזאת והנושא של קרן רוטשילד צריכים להיסגר בזמן הקרוב גם על ידי מפעל הפיס, וכמובן בכפוף לאישור משרד האוצר בסופו של דבר.

תהלה פרידמן: אני מצטערת, אולי לא הבנתי.

תהלה פרידמן: שוב אני שואלת: אם את אומרת שיש לנו מימון לשלוש השנים הקרובות – אני מבינה שיש הבדלים בסכומים – קרן רוטשילד מחויבת עכשיו לשלוש שנים?

תהלה פרידמן: הבנתי נכון?

ענבל פז פיטל: כן, הבנת נכון מאוד.

ענבל פז פיטל: הסכום בתשפ"א הוא 50 מיליון ש"ח, ולכן עם קרן רוטשילד ועם "יחד למען החייל" ועם FIDF תשפ"א מכוסה.

ענבל פז פיטל: מה שנותר הוא לקבל לגבי קרן רוטשילד את חלקה בשנת תשפ"א ממשרד האוצר.

ענבל פז פיטל: קרן רוטשילד אישרה 70 מיליון ש"ח לשלוש השנים הבאות.

תהלה פרידמן: כלומר זה לא 70 מיליון שקל לשנה, זה 70 מיליון שקל לשלוש שנים.

תהלה פרידמן: עכשיו הבנתי.

ענבל פז פיטל: נכון, זה מה שהיה חסר לך.

ענבל פז פיטל: תודה.

תהלה פרידמן: סליחה על הביטוי הבוטה אבל זה ביטוי מן העולם הזה.

תהלה פרידמן: אני ניהלתי קרן פילנתרופית במשך שש שנים.

תהלה פרידמן: זה קצת כמו לנסות להכניס את הממשלה להיריון.

תהלה פרידמן: בעצם יש פה תרומה ואחר כך הציפייה היא שהממשלה תיקח את זה באופן הדרגתי.

תהלה פרידמן: אני מבינה נכון?

ענבל פז פיטל: הציפייה היא להסדיר את הנושא כדי שיהיה שוטף ולא נצטרך לבוא לדיונים.

ענבל פז פיטל: לשלוש השנים הקרובות יש לנו פתרונות שטעונים, כאמור, ככל שמדובר בקרנות, אישור של משרד האוצר.

עוזי דיין: לשם מה צריך את אישור משרד האוצר?

ענבל פז פיטל: יש פה נציגה של משרד האוצר.

ענבל פז פיטל: הממונה על התקציבים באוצר הוא זה שמאשר.

ענבל פז פיטל: גם כאשר יש תרומה הממונה על התקציבים באוצר צריך בסופו של דבר לאשר את הייעוד שלה.

עוזי דיין: אל תגלגלי אותנו עכשיו לאוצר.

עוזי דיין: האוצר ידבר אחר כך.

עוזי דיין: השאלה היא: אם משרד האוצר לא נותן ואין תקציב תוספתי, האם משרד הביטחון מתכוון לממן את הכול?

עוזי דיין: כן או לא?

ענבל פז פיטל: הנושא לא עלה על ידי משרד הביטחון לדיון.

ענבל פז פיטל: מי כמוך מכיר את סוגיית תקציב מערכת הביטחון, בוודאי בימים אלה.

עוזי דיין: נכון, אבל הסברת שיש לזה חשיבות מכרעת.

ענבל פז פיטל: יש לזה חשיבות מכרעת ואנחנו לא השותפים היחידים.

ענבל פז פיטל: גם נציגת צה"ל נמצאת פה וגם "יחד למען החייל".

ענבל פז פיטל: על זה התבססה התוכנית.

אורלי פרומן: מי השותפים של התוכנית הזאת?

עוזי דיין: יש לי שאלה אחרת, כי ציינת קודם את מפעל הפיס.

עוזי דיין: אני מבין שכולם מקבלים 10.000 שקל בשנה.

עוזי דיין: האם זה נכון?

ענבל פז פיטל: לא, המימון של "ממדים ללימודים" הוא בסביבות 6,700 שקל.

ענבל פז פיטל: זה שני-שלישים משכר הלימוד, ועוד שליש מגיע מן הפיקדון האישי.

ענבל פז פיטל: מדובר בכ-27,000 בשנה.

עוזי דיין: בסך הכול, כולל הפיקדון האישי, זה כ-10,000 שקל.

עוזי דיין: נכון?

ענבל פז פיטל: כן.

ענבל פז פיטל: שכר לימוד אוניברסיטאי.

עוזי דיין: שאלה שנייה: האם מפעל הפיס ממשיך לתת השנה את המלגות שלו דרככם לחיילים לוחמים והאם המספר נשאר אותו דבר?

עוזי דיין: אם אני זוכר טוב: 1,800.

ענבל פז פיטל: הזיכרון שלך מצוין אבל מפעל הפיס ומשרד הביטחון – נפרדו דרכינו לפני כשנתיים וחצי.

ענבל פז פיטל: המשכנו רק עם אלה שממשיכים ללמוד.

ענבל פז פיטל: מפעל הפיס עצמאי בנושא הזה, לא דרך משרד הביטחון כפי שאתה הכרת.

עוזי דיין: במלגות שמפעל הפיס נותן בשנה, כמה חיילים לוחמים מקבלים מלגות?

ענבל פז פיטל: צריך לשאול את מפעל הפיס.

ענבל פז פיטל: אין לנו את הנתון.

עוזי דיין: זה היה יותר מ-6,000.

עוזי דיין: אני יודע את המספרים, אבל לא של השנה הנוכחית.

עוזי דיין: נזכור שכמעט 7,000 חיילים לוחמים היו מקבלים – ומקבלים למיטב ידיעתי – את המלגות ממפעל הפיס, 10,000 שקל בהשתתפות של הרשות המקומית וכולי.

עוזי דיין: כאן מגיעה השאלה, הכול היו שאלות הכנה לשאלה העיקרית: האם אתם דורשים מן החיילים, כפי שמפעל הפיס דורש, תרומה לקהילה?

עוזי דיין: ואם לא, למה?

ענבל פז פיטל: אענה על זה, למרות שזו היוזמה של צה"ל אבל אענה מה שאני מכירה.

ענבל פז פיטל: קודם כול, יש עוד מלגות, יש גם את "אימפקט ללוחמים" וגם היא כרוכה בהתנדבות.

ענבל פז פיטל: הרעיון המסדר של התוכנית כפי שעלתה ב-2017, שהם תרמו את תרומתם במשך שלוש שנים למדינה והם לא יישאו בחובת התנדבות.

ענבל פז פיטל: ככל שמפעל הפיס מצטרף עכשיו לתוכנית בשנה זו כחלק ממימון של "ממדים ללימודים", וגם קרן רוטשילד אגב, אנחנו מעלים על השולחן שוב את נושא ההתנדבות.

עוזי דיין: זו לא הנקודה העיקרית ולכן אעזוב אותה ואמשיך הלאה.

עוזי דיין: אני רק רוצה לומר לך שמפעל הפיס נותן יותר מ-12,000 מלגות ובערך 7,000 הולכות לחיילים וחיילות לוחמים והם עושים, ברצון רב, את התרומה לקהילה.

עוזי דיין: לא בסדר לדעתי שיש שוני, כי גם הם עשו שלוש שנים, זה לא שונה.

עוזי דיין: אבל זה לא נושא הדיון אז נעזוב אותו ונמשיך הלאה.

תהלה פרידמן: בואו נחזור לכביש הראשי.

אורלי פרומן: מי השותפים לתוכנית "ממדים ללימודים"?

ענבל פז פיטל: נמצאת פה רע"ן תרומות שמייצגת את צה"ל.

ענבל פז פיטל: הם שמגייסים את התרומות ופועלים בחוד החנית בתוכנית, וגם "יחד למען החייל" כמובן.

תהלה פרידמן: נשמח לשמוע את קרן וייס, רע"ן פרט ותרומות בצה"ל, אם את יכולה להסביר לנו בדיוק מי השותפים.

תהלה פרידמן: אחר כך נשמח לשמוע את משרד האוצר.

קרן וייס: צוהריים טובים לכולם.

קרן וייס: אפתח בכמה דברי רקע ואז אכנס לענייני השותפים, ובכלל מה קורה.

קרן וייס: בנובמבר 2016 יצאה התוכנית "ממדים ללימודים" לדרך כהוקרה על שירותם של הלוחמים בצה"ל.

קרן וייס: לכן היא גם נקבעה מלכתחילה ללא חובת ההתנדבות בקהילה כתנאי לקבלת המלגה.

קרן וייס: בנוסף לאוכלוסיית הלוחמים הכנסנו אל תוך אוכלוסיית הזכאים גם את החיילים מן האוכלוסיות הייחודיות – הבודדים, העולים החדשים, בני המיעוטים, מתוך רצון לאפשר להם את היכולת ללמוד, להשלים תואר אקדמאי, כאיזו מקפצה, גשר וקידום באזרחות.

קרן וייס: צריך לומר שמעבר לעניין הערכי של הקניית התואר האקדמאי לכל האוכלוסיות הללו, אנחנו כמובן מדברים פה גם על חיזוק החברה בכללותה, בהקשרי הכנסת אקדמאים נוספים אל תוך החברה.

קרן וייס: הבסיס לזה הוא שכולנו מבינים את חשיבות התוכנית וכולנו פועלים יום-יום כדי לאפשר את יציאתה לדרך, וגם את המיצוי שלה פנימה בתוך הצבא, כלומר לוודא ביחד עם האגף לחיילים משוחררים שבאמת כלל החיילים מכירים את התוכנית וממצים אותה.

קרן וייס: בתוך כך אנחנו רואים גם את העלייה במספרים לאורך השנים, כאשר בשנה החולפת, תש"ף, מדובר על 5,500 מקבלי מלגות, עם צפי לשנה הבאה ל-8,000 כאלה, ובשנת 2021–תשפ"ב מדובר על צפי של 10,000 מקבלי מלגות.

עוזי דיין: כמה שנים נשמרת לחייל או לחיילת אפשרות לממש?

קרן וייס: חייל יכול לממש את זה תוך שלוש שנים מסיום שירות החובה שלו.

קרן וייס: בכך אנחנו בעצם מאפשרים גם את היכולת שלו לבחור באיזה עיתוי זה מתאים לו, כך שזה יהיה עדיין סמוך לשחרור ויאפשר לו את היכולת ללימודים אקדמאיים.

עוזי דיין: זה קשור לשאלה האם הוא משרת במילואים או לא?

עוזי דיין: אני חושב שחייל לוחם או חיילת לוחמת שמשרתים גם במילואים בתפקיד לחימה, צריך לשמור להם את המלגה ליותר זמן.

קרן וייס: זו נקודה מעניינת, אבל כשעשינו את המחקר שלנו כדי להבין את המועדים שבהם הם רוצים לממש, אנחנו מבינים ששלוש שנים נותנות מסגרת זמן מספקת גם לאלה שמבצעים שירות מילואים.

קרן וייס: צריך לרגע לשים הערת כוכבית, שיש לנו לוחמים שמשתחררים משירות הקבע ולהם אנחנו נותנים מסגרת זמן רחבה יותר, של חמש שנים מסיום השירות, כי מדובר באוכלוסיות אחרות.

קרן וייס: בגדול, זו המסגרת של התוכנית.

קרן וייס: שוב אני אומרת, אנחנו פועלים ללא לאות כדי לאפשר את מימושה מידי שנה, באמת מתוך האמונה הבסיסית בערכים הכי יסודיים שמקדמים את התוכנית הזאת.

קרן וייס: השנה אחרי שהצלחנו להסדיר את כלל המקורות – צריך לומר: "יחד למען החייל" הם הגוף המגייס תרומות עבור הצבא, צה"ל לא עוסק בגיוס התרומות.

קרן וייס: צה"ל עוסק בהגדרת הצרכים, לאן נייעד את התרומות הללו ומה נעשה איתן, ומתוך כך גם את תוכנית "ממדים ללימודים".

קרן וייס: השותפים של התוכנית הם FIDF, "יחד למען החייל" ממקורותיהם, ובהמשך לאישור ההחלטה על ידי משרד האוצר אז גם קרן רוטשילד.

קרן וייס: צריך לומר, ואת זה אנחנו למדים מן הדיון של אתמול, ואני בטוחה שנציגת האוצר כן תרחיב על זה, שמדובר בדיון שהאוצר מנהל עם קרן רוטשילד שהוא דיון הרבה יותר רחב מה-70 מיליון המדוברים כאן.

קרן וייס: 70 מיליון שקל הם רכיב אחד בתוך כל הדיון, כאשר המגמה מאוד חיובית.

קרן וייס: אשמח שאנשי האוצר ייתנו על זה את הדעת כי אתמול הם אמרו שיש להם איזשהו בירור נוסף לעשות.

קרן וייס: ברגע שנצא לדרך עם ה-70 מיליון שקל הללו אנחנו יודעים להבטיח את קיומה של התוכנית היום, כאשר אנחנו משתמשים ב-26 מיליוני שקלים של התרומה של קרן רוטשילד ופורסים את היתרה על פני השנתיים הקרובות כדי לאפשר רשת ביטחון, שהתוכנית תמשיך לקרות וגיוס התרומות שיידרש לטובת ההשלמה הזאת יהיה קטן יותר.

קרן וייס: מבחינתנו יש להמשיך לפעול לגיוס התרומות האלה.

קרן וייס: צריך לומר ביושר שכאשר התוכנית יצאה לדרך עוד ב-2016 דובר על כך שלא נוכל להעמיס את כל הסכום בשנה היציבה, כלומר 64 מיליון שקלים, אך ורק על תקציב התרומות.

קרן וייס: לכן הסיפור פה הוא מה שדיברה קודמתי ענבל פז פיטל, על אירוע חקיקה.

קרן וייס: זה בתהליכים עתידיים.

קרן וייס: אבל נכון להיום אנחנו מדברים על שנת תשפ"א שיכולה לצאת לדרך אחרי אישור של האוצר.

קרן וייס: אני מבינה שזה עולה להחלטה כבר בשבוע הבא עם מגמה מאוד מאוד חיובית.

קרן וייס: מבחינתנו יצאה הודעה על רישום ב-1 בספטמבר, דרך האגף לחיילים המשוחררים, לטובת המלגות הללו.

עוזי דיין: החייל, לכמה זמן מתחייבים לו שהוא יוכל ללמוד?

עוזי דיין: זה הולך שנה-שנה?

עוזי דיין: כל פעם אישור מחדש?

עוזי דיין: או שאיפה ל...? או התחייבות ל...?

קרן וייס: המימון הוא שני-שלישים שצה"ל מממן ושליש נוסף מהפיקדון של אותו חייל.

קרן וייס: אנחנו מדברים על השלמת תואר במשך שלוש שנים, ובמקרים של תואר במשפטים או רפואה או הנדסה אנחנו מדברים על ארבע שנים.

עוזי דיין: כלומר אתם מתחייבים לו שהוא יקבל את זה לדירוג שאמרת של השנים?

עוזי דיין: זאת אומרת שאתם צריכים לשים את הכסף בצד, הכסף צריך להיות מונח בכל התקופה הזאת.

תהלה פרידמן: כן, כי אחרת לא סביר שאדם יתחיל לימודים ובשנה השנייה לתואר ייגמר התקציב.

קרן וייס: אנחנו שואפים שלא נגיע לסיטואציה שבה נצטרך לומר לחייל באמצע התואר שלו שאנחנו מפסיקים את המימון כי אין.

קרן וייס: לכן אנחנו פועלים כל הזמן בכלל הערוצים ובכלל הצירים כדי לייצר ודאות וביטחון.

קרן וייס: אבל שוב, כל עוד התוכנית נשענת על כספי התרומות אנחנו מבינים שלפעמים עשויה להיות סכנה, שמבחינתנו היא שואפת לאפס כי אנחנו ממזערים אותה בכל רגע ובכל עת, כי זוהי תוכנית הדגל של צה"ל בהקשר להוקרת הלוחם.

עוזי דיין: אנחנו מבינים ומכבדים את השאיפה.

עוזי דיין: החייל או החיילת עצמם, כשהחייל מקבל את המלגה הוא יודע שזה לשנה ואחר כך נראה בשאיפה, או שיש הבטחה להשלמת תואר?

עוזי דיין: מה קורה עם אלה שאין כסף?

עוזי דיין: האם אתם מתחייבים להשלים אותו?

קרן וייס: הוא יודע שמידי שנה הוא צריך להגיש בקשה מחודשת לקבלת המלגה, הוא יודע את זה.

תהלה פרידמן: בסדר, זה מה שהיה חשוב לנו לדעת.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נטע בר זיו, רפרנטית ביטחון באגף התקציבים, נראה לי שאת תוכלי להאיר את עינינו.

נטע בר זיו: שלום.

נטע בר זיו: אחזור על כמה דברים שנאמרו ואבהיר שהתוכנית "ממדים ללימודים" היא תוכנית שיצא אליה משרד הביטחון מיוזמתו בשנת 2015.

נטע בר זיו: כשאני אומרת "מיוזמתו" אני מתכוונת שנעשו איזשהם מגעים עם האוצר למימון התוכנית אבל הם לא הגיעו למיצוי.

נטע בר זיו: למשרד הביטחון יש תכלית להוציא אותה כפי שהוא ראה לנכון, בשלמותה ממקורותיו וממקורות של תרומות.

נטע בר זיו: כפי שעולה ממה שנאמר פה עד עכשיו, משרד הביטחון לא מקצה לתוכנית תקציב ממקורותיו והוא נסמך רק על כספי התרומות.

נטע בר זיו: הוא הבין מראש שהולך להיות מחסור תקציבי בשנים 2019 ו-2020, ובאמת עכשיו הושג איזשהו סיכום עם קרן קיסריה להשלמת התקציב הדרוש.

נטע בר זיו: אני מבינה שהחלטת הממשלה בנושא נכתבת.

נטע בר זיו: אין לי עדכון מתי היא תעלה לדיון בממשלה, אבל היא נכתבת.

תהלה פרידמן: קודם נאמר לנו שנדרשת החלטה של האוצר ואז החלטת ממשלה.

נטע בר זיו: אסביר.

נטע בר זיו: ההחלטה מול קרן קיסריה היא החלטה רחבה מאוד, בסכומים גבוהים מאוד, שאני לא מכירה אותם במדויק אבל הם מתקרבים למאות מיליוני שקלים ולא ל-70 מיליוני שקלים.

נטע בר זיו: קרן קיסריה מעבירה למדינה איזשהו סכום והממשלה מחליטה איך לחלק את הסכום בין כל מיני גופים, בין היתר "ממדים ללימודים" הוא אחד מהם.

נטע בר זיו: אתם יכולים להבין שהחלטת הממשלה בנושא לא כוללת בהכרח רק את "ממדים ללימודים" ולכן יש פה הרבה שיקולים שצריך להתחשב בהם מבחינת לוח הזמנים וגם מבחינת עבודה משפטית.

נטע בר זיו: זה הסיפור של קרן קיסריה.

תהלה פרידמן: זאת הייתה הבהרה חשובה מאוד.

עוזי דיין: למה זה עולה לממשלה?

תהלה פרידמן: כי זה כנראה מאות מיליוני שקלים שקרן קיסריה אמורה לתת והממשלה צריכה להחליט לאן הם הולכים.

קרן וייס: החלטת ממשלה על חלוקת התרומה של קרן קיסריה לפרויקטים השונים ולתחומים שונים.

עוזי דיין: למה תרומות של קרן קיסריה צריכות לעבור החלטת ממשלה?

תהלה פרידמן: נראה לי שזה לא ממש תרומות.

תהלה פרידמן: תתקני אותי אם אני טועה.

נטע בר זיו: אני לא הרפרנטית שמטפלת בהסדרים האלה מול קרן קיסריה, אבל אלה הסדרים רחבים שמתרחשים בכל שנה, או אחת לכמה שנים, שבהם קרן קיסריה מעבירה סכום למדינת ישראל, סכום חוץ-תקציבי, והממשלה צריכה לבחור איך לחלק את הסכום הזה, כפי שהיא מחליטה על התקציב.

עוזי דיין: זה מה שקרן קיסריה מעבירה תמורת זה שהמדינה נתנה לה את קיסריה.

תהלה פרידמן: כן, סוג של.

תהלה פרידמן: קיסריה היא במעמד ייחודי, היא לא רשות מקומית.

תהלה פרידמן: היא מתנה שהמדינה נתנה.

תהלה פרידמן: אני לא נגד.

תהלה פרידמן: רוטשילד נתן הרבה מאוד למדינה.

תהלה פרידמן: אבל המדינה נתנה את קיסריה לקרן.

תהלה פרידמן: אגב, יש עוד ערים כאלה?

נטע בר זיו: אני רוצה להבהיר, אם יורשה לי, נקודה נוספת.

נטע בר זיו: חבר הכנסת דיין וחברת הכנסת פרידמן, אתם צדקתם בניתוח שלכם, שמשרד הביטחון החליט לצאת לתוכנית כזאת מיוזמתו בהיקפים האלה, ללא גיבוי מן האוצר וללא גיבוי שיש לו מקור תקציבי מבוסס מתקציב המדינה או מתקציב משרד הביטחון.

נטע בר זיו: בעצם עכשיו הגענו לשעה שיש בה שנה יציבה, שהכסף לא מספיק ומשרד הביטחון עדיין מבקש להסתמך על כספי תרומות, שמתברר שגם הם לא מספיקים.

נטע בר זיו: אגיד שאם זו יוזמה של משרד הביטחון ותוכנית שמשרד הביטחון כל כך מצדד בה, כפי שכבר שמענו פה בוועדה וגם בוועדה לענייני ביקורת המדינה אתמול, משרד הביטחון יכול להשלים מתקציבו את הסכום הדרוש.

נטע בר זיו: מדובר בסכום שבטל בשישים ביחס לתקציב משרד הביטחון.

נטע בר זיו: אנחנו מדברים על סכום של כ-20 מיליון שקל בשנה.

נטע בר זיו: תקציב משרד הביטחון עומד על יותר מ-70 מיליארד שקל בשנה.

נטע בר זיו: אם זו תוכנית שמשרד הביטחון יזם וכל כך תמך בה ורצה להוציא אותה אז ככל שיש שנה תקציבית שיש בה פער ודרושה השלמה, משרד הביטחון מוזמן להשלים את התקציב.

תהלה פרידמן: דווקא לכאן אנחנו לא נכנסים.

עוזי דיין: אני צריך ללכת לוועדת הכספים לפני שהקואליציה תיפול שם, אז אגיד בחצי דקה.

עוזי דיין: קודם כול, כל הנושא הזה, בניגוד למה שחושבים שהוא טוב, הוא לא טוב.

עוזי דיין: לא חס וחלילה שלא טוב שילמדו, לא חס וחלילה שחיילים לא ילמדו, לא חס וחלילה שחיילים וחיילות לוחמים לא ילמדו, אלא באמת מה שהיה צריך זה לתת מספיק כסף לחיילים שיחליטו מה הם עושים עם זה.

עוזי דיין: אחד פותח עסק, אחד עוזר לאימא שלו ואחד לומד.

עוזי דיין: לא כולם צריכים לקבל את זה דרך סוג של מלגה.

עוזי דיין: אבל יותר טוב מכלום, מכיוון שלא עושים את מה שאני אומר אז זה טוב יותר מאשר שום דבר.

עוזי דיין: ללמוד זה דבר חיובי.

תהלה פרידמן: מה זה "שום דבר"?

תהלה פרידמן: אבל יש פיקדון.

עוזי דיין: הפתרון: אם היו לוקחים את כל הכסף הזה ונותנים אותו לחיילים, לא רק למטרת לימודים, אם היו נותנים לחיילים סכומי מינימום.

עוזי דיין: עזבו, זה לא ריאלי כרגע.

עוזי דיין: זה שתומכים במישהו ללימודים זה לא הכי חשוב בעולם.

עוזי דיין: עדיף לתת לו כסף והוא יעשה איתו כרצונו.

עוזי דיין: יש כאלה שלא רוצים ללמוד.

עוזי דיין: יש מי שחושבים שהכי חשוב לעזור למשפחה שלהם וכולי.

תהלה פרידמן: בוועדת החינוך אנחנו נוטים לחשוב שהכי חשוב ללמוד.

קטי קטרין שטרית: זה לא רק עניין של ועדת החינוך, חברים יקרים.

עוזי דיין: קטי, רק רגע, אני צריך להחליף אותך בוועדת הכספים.

עוזי דיין: מכיוון שזה המצב אז טוב מאוד שעושים את זה.

עוזי דיין: אני מציע רק שמשרד הביטחון והצבא ייקחו את ההחלטה היפה הזאת של הרמטכ"ל לשעבר, יעשו כמיטב יכולתם לאסוף לזה תרומות וסכומים מתקציב המדינה, מה שהם רוצים, אבל בסוף שהם יגידו שהם מתחייבים לחיילים שמקבלים את זה להשלים תואר גם אם משרד הביטחון והצבא יצטרכו לכסות את זה מתקציב הביטחון.

תהלה פרידמן: אני רוצה לומר, מכיוון שיצא לי לשמוע את שר הביטחון בימים האחרונים, שתקציב הביטחון נמצא בעצמו במצב מאוד מאוד לא פשוט אחרי שנתיים שאין תקציב.

עוזי דיין: יש עדיפויות, נכון.

תהלה פרידמן: לא טריוויאלי שהדבר הזה יכוסה מתקציב הביטחון.

תהלה פרידמן: אנחנו מכירים מערכת שמשביתה אימונים וכן הלאה.

עוזי דיין: נכון, אז שלא יבטיחו.

קטי קטרין שטרית: אני דווקא לא רוצה שעוזי דיין ייצא כי אני רוצה לומר משהו דווקא כשעוזי נמצא פה, למרות שהוא אמור להחליף אותי בוועדת הכספים.

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, זה בדיוק השוני בתפיסה בין איש ביטחון לבין איש חינוך.

קטי קטרין שטרית: אנחנו תופסים את הצבא היום רק כמי שבא להילחם ולהגן על המדינה.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת שצבא כמו צבא ההגנה לישראל, שיש בו הרבה מאוד ערכים והוא מחנך לערכים, הערך הלא פחות חשוב הוא הערך לעתיד.

קטי קטרין שטרית: הוא שומר עלינו מפני ההווה, אנחנו צריכים שהוא גם ישמור עלינו מפני העתיד.

קטי קטרין שטרית: מה זאת אומרת?

קטי קטרין שטרית: חינוך הוא ערך עליון בעיניי.

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לכם חד-משמעית: רק באמצעות חינוך להשכלה גבוהה.

עוזי דיין: שייתנו עוד כסף לתקציב החינוך והוא יעשה את זה.

קטי קטרין שטרית: יש פה אמירה.

עוזי דיין: אין זה תפקידו לחנך את כולם.

קטי קטרין שטרית: הצבא צריך להגיד: כל חייל שנתן את מיטב שנותיו למדינה ושירת בה, אנחנו כצבא אמורים לסייע לו בעתיד שלו.

עוזי דיין: נכון.

קטי קטרין שטרית: הכוח של החינוך יבוא וישנה אותו.

עוזי דיין: צריך לתת לו כסף והוא יחליט מה העתיד שלו.

קטי קטרין שטרית: לא, כשאתה נותן לו כסף אז הוא יכול לרכוש דברים חומריים, אבל כדי לרכוש הון אנושי הוא צריך לעשות את זה רק באמצעות החינוך.

עוזי דיין: הוא יחליט.

תהלה פרידמן: אתם מתווכחים פה ויכוח תיאורטי.

תהלה פרידמן: אנחנו לא נמצאים בצומת הזה.

תהלה פרידמן: כרגע יש לנו חיילים משוחררים שהולכים ללמוד.

קטי קטרין שטרית: אני בפירוש קוראת לפתרון מהיר ומידי, להסדיר את נושא כספי התוכנית במסגרת לאו דווקא של תרומות.

קטי קטרין שטרית: לא צריך – היום יש תרומה, מחר אין תרומה.

קטי קטרין שטרית: זה חייב להיות במסגרת התקציב הקשיח של המשרד.

קטי קטרין שטרית: אני חוזרת ואומרת שברגע שזה מוסדר בתוך התקציב יש פה אמירה על שינוי חברתי משמעותי של כור ההיתוך בחברה הישראלית, שאסור לנו לוותר עליה בשום פנים ואופן, כי בחברה הישראלית אנחנו כנבחרי ציבור צריכים להגיד אמירה ברורה: אנחנו מודים לכם על ידי כך שאנחנו מעניקים לכם את האפשרות לרכוש השכלה גבוהה, כך אנחנו אומרים לכם תודה גדולה.

קטי קטרין שטרית: לכן אני חושבת שזה לא צריך להיות במסגרת של תרומות אלא זה צריך להיות בטוח, כי חייל שמתחיל את השירות הצבאי שלו היום יודע שכעבור שלוש שנים מחכה לו תוכנית שבה הוא יוכל לרכוש לעצמו השכלה גבוהה.

קטי קטרין שטרית: זה צריך לצאת מפה, מן הוועדה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא רק צריכים לדבר על בעיות, אנחנו גם צריכים לדבר על הטבות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לדבר על יצירה, והיצירה שלנו והמחויבות שלנו כלפי אותם חיילים שמשרתים היא להגיד להם: אנחנו מצדיעים לכם, תודה רבה על כל מה שנתתם, עכשיו אנחנו נותנים לכם.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נדמה לי שאני כן מאתרת ביניכם הסכמה במוקד, גם אם לא על הדרך.

תהלה פרידמן: חברת הכנסת פרומן, בבקשה.

אורלי פרומן: קודם כול, אני רוצה לשבח את מי שהגה את התוכנית, ולשבח שהיא קיימת.

אורלי פרומן: אסור לנו לשכוח שחינוך והשכלה הם מעמודי התווך של החוסן הלאומי שלנו.

אורלי פרומן: זה לא מובן מאליו, אנחנו חייבים הרבה לילדים המקסימים האלה שלנו, שהופכים להיות גברים בצבא, שבמיטב שנותיהם, בתנאים לא תנאים, בקשיים אדירים מתמסרים למדינת ישראל, מאפשרים לנו, לעורף ולאזרחים, לחיות חיים נורמטיביים.

אורלי פרומן: חברים, זה לא מובן מאליו.

אורלי פרומן: זה שיש פה חוק גיוס חובה, שגדלנו עם זה, זה לא מובן מאליו.

אורלי פרומן: במדינות רבות בעולם אם אתה רוצה אתה מתגייס ואם אתה לא רוצה אתה לא מתגייס.

אורלי פרומן: אני בעד כן להגיד לנוער הנפלא הזה שלנו: תודה, תודה, תודה בכל דרך אפשרית.

אורלי פרומן: יש לנו עניין כחברה ישראלית שיותר ויותר צעירים יגיעו למערך ההשכלה הגבוהה ויבחרו מה שהם רוצים.

אורלי פרומן: זה בסוף האיכות של החברה שלנו, והעולם רץ ומתמקצע, ואנחנו רוצים אותם במרוץ הזה.

אורלי פרומן: יוקר המחיה – אני לא צריכה להסביר עד כמה הוא קשה היום.

אורלי פרומן: הם רוצים גם במקביל להינשא ולהקים משפחות ולרכוש דירות ולעבוד תוך כדי לימודים, ויש הרבה מאוד מחלקות שזה קשה מאוד.

אורלי פרומן: כן, מדינת ישראל אומרת תודה לחייליה.

אורלי פרומן: יש את המענק שבו יכולים לעשות כמעט כל מה שהם רוצים, הרחיבו מאוד את האפשרויות, ויש תוכניות ייעודיות שמעודדות השכלה, וזה צריך להיות מחובתנו.

אורלי פרומן: הייתי מוסיפה עוד אלמנט נוסף לתקופה הנוכחית, מכיוון שהטיול הגדול של אחרי הצבא כנראה יידחה להרבה מאוד צעירים, משמע שיש יותר צעירים שיצטרפו בשנה הקרובה ללימודים הגבוהים.

אורלי פרומן: אני מקווה שכל מערכת ההשכלה הגבוהה ערוכה לכך ופותחת את שעריה ומגדילה מכסות בכל המחלקות באוניברסיטאות ובמכללות ובכל מקום אפשרי כדי לא לחסום את הצעירים, ומצד שני אני רואה שיש פה גם הגדלה מ-5,500 ל-8,000.

אורלי פרומן: אם ניתן, אני בעד בשנה הזאת להוסיף עוד מעט כסף כדי שעוד צעירים יוכלו ליהנות מזה.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: אני רוצה לבקש עכשיו בכל זאת שלא נדבר רק עליכם אלא גם אתכם.

תהלה פרידמן: אני רוצה לשמוע מישהו שמייצג את הנהנים מן התוכנית, או הנהנים הפוטנציאליים.

תהלה פרידמן: מור דמרי, בתור נציג הזכאים לתוכנית, חייל משוחרר, בבקשה.

מור דמרי: שלום לכולם.

מור דמרי: אני שמח שהציגו פה הרבה נתונים.

מור דמרי: התכוונו לשאול על זה בעצמנו וטוב שזה עלה.

מור דמרי: אנסה להסביר מנקודת המבט של מי שזכאי לתוכנית וקיבל גם הרבה שאלות מאנשים שמתחילים את התוכנית בשנה הקרובה ומאנשים שכבר התחילו את התוכנית קודם ורוצים לדעת מה קורה.

מור דמרי: אסביר את נקודת המבט שלי ומשם נתקדם.

מור דמרי: התוכנית הזאת לא באה בחלל ריק.

מור דמרי: היא הגיעה ממקום שבא הרמטכ"ל ואמר שצריך להגביר את המוטיבציה לשירות קרבי, מה שאומר שהמוטיבציה הייתה בירידה.

מור דמרי: צה"ל ביסס את הנתונים האלה בעצמו כאשר הוא הציג את התוכנית "ממדים ללימודים" והוא הראה עד כמה שיעור הגיוס ללחימה יורד בשנים האחרונות, בעיקר בגלל הסיבה הפשוטה שאנשים שמתגייסים לצבא רואים שהרבה יותר משתלם להם ללכת למקומות שבהם הצבא נותן להם סוג של מקצוע, מ-8200 ועד אפילו להיות חשמלאי או בעל מקצוע, שערך של לוחמה לא נותן לך.

מור דמרי: צה"ל החליט שבסופו של דבר הוא רוצה לתת להם את היכולת לפתח בעתיד איזו קריירה דרך שירות בלחימה.

מור דמרי: בשל הסיבה הזאת התוכנית יצאה אל הפועל.

מור דמרי: אני התגייסתי לתוכנית כאשר התוכנית כבר יצאה אל הפועל ואני אמור לקבל אותה רטרואקטיבית.

מור דמרי: התוכנית מגדירה קריטריונים.

מור דמרי: זה לא כי אתה מתגייס ללחימה ושם זה נגמר, אתה צריך לעבור כ-75% מן השירות שלך כלוחם, לא כולל ההכשרה שלך, שזה אומר שכמעט עד סוף השירות אתה חייב לשרת 100% כלוחם.

מור דמרי: אתה אמור להשתחרר עם תעודת שחרור מזהב, זאת אומרת שלא עשית בעיות, לא נכנסת לכלא ודברים מן הסוג הזה, אחרת כמובן אתה לא זכאי לתוכנית, צריכה להיות התנהגות למופת.

מור דמרי: התוכנית הזאת יצרה עוד משהו, גם סייעה למנוע נשירה של לוחמים שהתחילו את השירות.

מור דמרי: צריך להסביר שהשירות הוא סדרה מאוד מונוטונית.

מור דמרי: מי שלא יוצא לפיקוד או דברים מן הסוג הזה אז השירות הוא: ארבעה חודשים קו, ארבעה חודשים אימון, ארבעה חודשים קו, ארבעה חודשים אימון.

מור דמרי: זה שגרה לא פשוטה גם בגלל חוסר בבית וגם בגלל חוסר באיזשהו אתגר, כאשר יש סדרה שחוזרת על עצמה כל הזמן.

מור דמרי: התוכנית יצרה משהו לצפות לו.

מור דמרי: הרבה חיילים חברים שלי שדיברו איתי אמרו לי: אני חושב לעזוב, אבל הנה עכשיו נותנים לי משהו, אז מה, אני אוותר על זה?

מור דמרי: נשארו לי עוד חודשיים, שלושה, ארבעה חודשים.

מור דמרי: בפועל הם נשארו בתפקיד הרבה בזכות התוכנית הזאת.

מור דמרי: לכן חשוב מאוד לשמר את התוכנית, לא רק כדי שאנשים יתגייסו ללחימה אלא גם כדי שהם יישארו לוחמים בהמשך וגם יסיימו את השירות שלהם כלוחמים.

מור דמרי: זה נותן לך איזו תחושת סיפוק, שהצלחת לעמוד בזה וקיבלת את הכלים הדרושים.

מור דמרי: יש לנו איזשהו פער בסופו של דבר, שלוחמים לא יכולים לעבוד במהלך השירות שלהם, להבדיל מאנשים בתפקידים עורפיים שכן יכולים לחסוך כסף בדרכים כאלה ואחרות במהלך השירות.

מור דמרי: התוכנית הזאת יכולה באיזשהו מקום לגשר על הפער, שאנחנו נוכל לחסוך את הכסף הזה ללימודים, עם כל הרעיון שיש פיקדון מוגדל במקצת, אבל עדיין זה גם מגדיל את המוטיבציה.

מור דמרי: כמה שאלות שעלו מחבר'ה שזכאים לתוכנית: יש אנשים שכבר התחילו את התוכנית, אנשים שכבר הגישו את הבקשה, עכשיו הם בשנה א'.

מור דמרי: בשנה הבאה תהיה תוכנית.

מור דמרי: הם יגיעו לשנה ג' – ואנחנו מדברים על אנשים שהם סטודנטים והיכולת שלהם להשתכר הרבה יותר נמוכה משל אנשים שחסכו והגיעו לתואר.

מור דמרי: האם נבחנת אפשרות לתת להם עדיפות בקבלת הזכאות במידה ואנחנו מגיעים למצב שצריך לבחור – אני מקווה שלא נגיע למצב הזה – לתת את הזכאות דווקא לאלה שכבר המשיכו את התוכנית?

מור דמרי: כי אנחנו מודעים לכך שפוטנציאל ההשתכרות שלהם נמוך מאוד ביחס לאנשים אחרים.

מור דמרי: איפה אנחנו עומדים לקראת השנים הבאות?

מור דמרי: לא לגמרי הצלחתי להבין איפה זה עומד.

מור דמרי: הבנתי שיש תרומה, שזה דרוש אישור של משרד האוצר, אישור של הממשלה, אבל יש אנשים שרוצים ללמוד לא רק בשנה הזאת אלא גם בשנה הבאה ולא כל כך יודעים מה הולך להיות.

מור דמרי: על אף שאנחנו נמצאים בתקופה של חוסר ודאות, כן היינו שמחים לקבל איזו ודאות בנושא הזה כדי שנוכל לדעת לאן אנחנו הולכים.

מור דמרי: אנחנו מבקשים לנסות להבין מה חסר פחות או יותר מבחינת כספי התרומות, והאם כספי התרומות שהגיעו בין אוקטובר 2019, שזה שנת הלימודים הקודמת, לבין אפריל 2020, שזה תחילת משבר הקורונה, הגיעו באמת לתקציב של התוכנית ויודעים כמה חסר פחות או יותר כדי להשלים את התוכנית, לא רק לשנה הקרובה אלא גם לשנים הבאות.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: נשאלו פה שאלות שגם אנחנו לא יודעים בעצמנו להשיב עליהן.

תהלה פרידמן: אני תוהה מי יידע להשיב.

יוסף טייב: קודם כול, אני רוצה להצטרף לדברי קודמיי חברי הכנסת ויושבת-ראש הוועדה.

יוסף טייב: אנחנו חייבים לומר לחיילים שלנו שמקריבים מזמנם, מאונם ומבריאותם לטובת המדינה.

יוסף טייב: אנחנו פה בזכותם ואנחנו מברכים אותם על כך.

יוסף טייב: מתן אפשרות של אמירת תודה לאותם חיילים היא גם בצורה כזאת, לאפשר להם למקסם את האפשרות שלהם להמשיך בחינוך ובהשכלה גבוהה.

יוסף טייב: אני רוצה לנסות להיות פרגמטי.

יוסף טייב: אני תוהה אם הוועדה החליטה לשים את האצבע באמת על הבעיה בשביל לפתור אותה.

יוסף טייב: בשביל למצוא פתרון אנחנו קודם כול צריכים ללמוד איפה הבעיה.

יוסף טייב: ברמה האישית לא הצלחתי להבין באמת איפה הבעיה, האם הבעיה באוצר, האם הבעיה בקרנות, האם הבעיה במשרד הביטחון.

יוסף טייב: לא הגענו למענה.

תהלה פרידמן: נדמה לי שיש מחלוקת בשאלה איפה הבעיה.

יוסף טייב: יכול להיות שיש גם מחלוקת בשאלה הזאת.

יוסף טייב: אני חושב שכוועדה חובתנו לנסות להיות פרגמטיים ולצאת מפה עם אמירה ברורה מאוד.

יוסף טייב: נצטרך לחקור את הנושא לעומק ולראות איפה הבעיה נמצאת, אבל אנחנו צריכים לצאת באמירה שהתוכנית הזאת צריכה להמשיך באופן מידי, בוודאי בשנת תשפ"א, ולראות אחר כך לאורך השנים.

יוסף טייב: כמובן שאם כרגע יש חיילים משוחררים חדשים שמתחילים ללמוד בהשכלה הגבוהה, ומשך הלימודים הוא שלוש או ארבע שנים, אנחנו צריכים לצאת עכשיו באמירה שחיילים יוכלו להיכנס כבר לארבע השנים הקרובות.

יוסף טייב: באיזו צורה, באיזה קונטקסט, מי יממן את זה – זה בעיה, אבל הוועדה צריכה לצאת באמירה שמישהו צריך לקחת את הדבר הזה על עצמו, ולא משנה אם זה משרד הביטחון, משרד החינוך או החלטת ממשלה כזאת או אחרת.

יוסף טייב: האמירה שלנו צריכה לצאת בצורה ברורה גם לאותם חיילים, גם לאותן קרנות וגם למשרד הביטחון, שלדעתנו התוכנית הזאת חשובה, היא נותנת מענה לכלל אוכלוסיית החיילים.

יוסף טייב: קיבלתי הודעות במהלך הדיון שהרבה חיילים עולים וחיילים בודדים גם נהנים מאותה תוכנית.

יוסף טייב: אני חושב שזה גם חלק של עידוד עלייה, חיילים שבמקום ללכת מיד להמשיך את הלימודים שלהם בחוץ לארץ יבואו לכאן, ישרתו, יתרמו למדינה ובמקביל יוכלו אחר כך לקבל את הלימודים שלהם.

יוסף טייב: אני חושב שזו האמירה שצריכה לצאת מפה.

תהלה פרידמן: זו נקודה חשובה מאוד.

תהלה פרידמן: אנחנו צריכים לסיים את הדיון.

תהלה פרידמן: הייתי שמחה לשמוע ממשרד האוצר, אם לפחות היינו יכולים לקבל מחויבות לכך שחיילים משוחררים שהתחילו את לימודיהם וטרם סיימו אותם, האם לפחות אפשר להיות רגועים שהם יוכלו לסיים את לימודיהם?

נטע בר זיו: כפי שאמרתי בתחילת הדיון, משרד האוצר לא מכיר את התוכנית כי זו לא תוכנית שאנחנו מתקצבים, זה תוכנית שמשרד הביטחון החליט לצאת אליה מיוזמתו.

נטע בר זיו: לכן משרד הביטחון הוא היחיד שיכול לענות על השאלה הזאת.

תהלה פרידמן: הבנתי את הנקודה העקרונית אבל יש לנו פה סיטואציה שאנחנו בתוכה, ואנשים בתוך מערכת של לימודים.

נטע בר זיו: בסדר גמור.

נטע בר זיו: אני חושבת שהשאלה צריכה להיות מופנית למשרד הביטחון ולא למשרד האוצר, כי משרד האוצר לא מכיר את התוכנית.

נטע בר זיו: אין לי תשובה על השאלה הזאת.

תהלה פרידמן: נראה לי שאנחנו בשלב סיכום.

תהלה פרידמן: כוועדה קודם כול אנחנו מבקשים לחזק ולהודות לרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט שיזם את התוכנית ולגופים השונים שתומכים בה לאורך השנים.

תהלה פרידמן: אנחנו מזדהים מאוד עם המטרה הערכית של הכרת תודה ללוחמים, וגם רואים מן המציאות שהוכח שזה כלי חשוב לעידוד מוטיבציה לסיום שירות של לוחמים במסלולים שלהם ולסיום שירות בכלל של אוכלוסיות שלפעמים מתקשות בכך.

תהלה פרידמן: אנחנו קוראים למשרד האוצר ולמשרד הביטחון להגיע להסכמה מידית ביניהם ולהסדיר את העברת התקציב הקיים של קרן קיסריה לטובת קיום התוכנית, וכן לתת העדפה לחיילים משוחררים שכבר נמצאים בתוך מסלול הלימודים שלהם כדי שיתאפשר להם לסיים אותו.

תהלה פרידמן: המציאות כרגע היא של חוסר יציבות קשה מאוד, כולנו בתוך חוסר היציבות הזה.

תהלה פרידמן: קשה מאוד לדעת מה ילד יום, בגלל הקורונה וגם בגלל הפוליטיקה.

תהלה פרידמן: לא הוגן לגרור גם חיילים משוחררים צעירים אל תוך המציאות הכאוטית הזאת ואנחנו צריכים לעשות את מה שניתן בשביל לספק להם את מרב היציבות הניתנת.

תהלה פרידמן: לכן אנחנו ממש מבקשים מכם, גם אם משרד האוצר לא הכיר את התוכנית מלכתחילה.

תהלה פרידמן: אני שומעת את הסבטקסט, מבינה את הוויכוח.

תהלה פרידמן: אני חושבת שראוי לנסות להתגבר עליו, בלי קשר לשאלה מי צודק, ולאפשר לחיילים המשוחררים יציבות מרבית.

תהלה פרידמן: תודה רבה.

תהלה פרידמן: הישיבה נעולה.