ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 51, 2020-08-18 11:34

טלי פלוסקוב: צהריים טובים, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות, היום ה-18 באוגוסט 2020.

טלי פלוסקוב: השעה 11:34.

טלי פלוסקוב: הנושא לדיון, דיון מהיר – פגיעה אנושה במסגרות התעסוקה של בוגרים עם מוגבלויות בגילאי 21 ומעלה של קבוצת חברי כנסת לא קטנה, ח"כ מיכאל מלכיאלי, ח"כ מיכל שיר סגמן, ח"כ תהלה פרידמן, ח"כ סעיד אלחרומי, ח"כ יוראי להב-הרצנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו ניתן לחברי הכנסת להציג את הנושא וכמובן ניתן אחר כך אופציה להגיב.

טלי פלוסקוב: אני כראש רשות לשעבר גם אתן את הראיה של ראש רשות כי לפי דעתי זה המפתח כאן להצלחה ופה נראה איך אנחנו מעבירים מסר מכאן.

טלי פלוסקוב: ח"כ מיכאל מלכיאלי בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה גבירתי היו"ר, חבריי חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהדיון שאנחנו נמצאים בו עכשיו הוא דיון שהוא מאוד מאוד חשוב ואני רוצה להסביר גם למה.

מיכאל מלכיאלי: בסך הכל משרדי הממשלה משקיעים הרבה כסף בבעלי מוגבלויות, במי שצריך את העזרה מעבר לחינוך הרגיל.

מיכאל מלכיאלי: יש נושא, שהגיעו אלי פניות מכמה גופים, נושא של הקצאת שטחים.

מיכאל מלכיאלי: הרשויות המקומיות, ראש רשות מקצה שטח אם זה למתנ"ס, בתי כנסת, בתי ספר, על פי לחצים, על פי - - -, יוצא שיש ערים שלפעמים לאותם אנשים שבאמת זקוקים אין את הלובי החזק לבוא ולצעוק.

מיכאל מלכיאלי: למשל כשיש צורך לתנועת נוער, יודעים להביא את כל הנוער מתחת לבית של ראש העיר, עד שהוא מקצה להם את השטח, או בית כנסת, אותו דבר.

מיכאל מלכיאלי: לפעמים האנשים החלשים ביותר בחברה אין להם את הלובי, וראשי הרשויות או שמנצלים את העובדה, או שרוצים לנקות מדף מהרעשנים ביותר, בעצם לא מקצים שטחים, כשגם כך אין הרבה שטחים.

מיכאל מלכיאלי: אני מודע למצוקה של ראשי הערים, לאותם בוגרים.

מיכאל מלכיאלי: מה שבעצם יוצא שעמותות שברובן המוחלט הן ללא כוונות רווח, מקבלים כסף ממשרדי הרווחה, בכלל ממשרדי הממשלה, על מנת לתחזק את פעילות הקודש שלהן, וכל הכסף הולך לשכירויות של מקום.

מיכאל מלכיאלי: משהו פה לא מוצדק, כי אם למדינה יש משאבים, יש את הקרקעות, ומבינה שצריכים להקצות לתנועת נוער או לכל דבר אחר, הדבר הזה לא פחות חשוב, וזה משאב שהוא שווה כסף רק הוא לא עולה כסף, והוא יחסוך המון כסף לאותן עמותות.

מיכאל מלכיאלי: מה שיוצא בסופו של דבר שמשרד הרווחה, במקום לשלם לאותם ילדים מסכנים משלם לטייקונים בעלי הקרקעות ובעלי הדירות.

מיכאל מלכיאלי: משהו פה לא הוגן.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שצריכים, אגב, גם בייעודי קרקע יגיד לך ראש העיר 'הוועדה המחוזית לא שמה לי פה ייעוד לזה, יש לי יעוד מאוד ברור'.

מיכאל מלכיאלי: הרי אין הרבה ייעודי קרקע פתוחים.

מיכאל מלכיאלי: מקבלים אותו על פי אינטרסים מוקדמים.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר 'אני רוצה, אני לא יכול', ועד שיש משהו, השכונה מתנגדת, אנחנו מכירים את התופעה המצערת הזאת.

מיכאל מלכיאלי: לכן אני חושב שמשרד הרווחה חייב לתת את דעתו על זה, בדרישה לרשויות המקומיות 'אני אביא לך כסף, תקצה'.

מיכאל מלכיאלי: יש פה win-win.

מיכאל מלכיאלי: ראש הרשות הוא לא רק צינור לקבל כסף ולחלק לחברים.

מיכאל מלכיאלי: הוא אמור להגיד 'אני אעביר את הכסף בתמורה לזה שאתה תקצה מהחלק שלך', זה יהיה המצ'ינג שלהם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה לכל מי שהצטרף לנושא החשוב הזה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: ח"כ סעיד אלחרומי בבקשה.

סעיד אלחרומי: תודה גבירתי היו"ר ותודה לחברי מלכיאלי שיזם את הדיון החשוב הזה.

סעיד אלחרומי: כראש רשות לשעבר שהתעסק בנושאים האלה של הקצאת קרקעות, אני חושב שהאוכלוסיה הזאת נשארה מאחור, וכשהמדינה מקציבה תקציב להפעלה והעסקת אנשים אלה, התקציב הזה לא אמור לעבור גם בשכירות ולארנונות ולכל מיני נושאים שהם מסביב לדבר העיקרי.

סעיד אלחרומי: הכל רק בכדי להקים את מרכז התעסוקה לאנשים האלה, אבל בסופו של דבר מה שמגיע אליהם זה המעט שבמועט.

סעיד אלחרומי: אני לא מוציא את הרשויות המקומיות מהסיפור.

סעיד אלחרומי: אם ראש הרשות והשלטון המקומי יתנו יד ואפשר במועצת הרשות המקומית להקצות קרקעות לפרויקטים כאלה, אבל העמדה של משרד הרווחה, הדחיפה העיקרית של משרד הרווחה, כן תעזור והסוגיה - - -

טלי פלוסקוב: זה התניה בכלל, מה שמלכיאלי מציג.

טלי פלוסקוב: הוא פשוט רוצה להתנות.

טלי פלוסקוב: 'אם אתם רוצים את הכסף, החלק שלכם זה המבנה' כך אני מבינה.

סעיד אלחרומי: אני חושב שזה נכון, אני רק פתחתי פתח שגם הרשות המקומית, אני לא מוציא אותה מהאשמה.

סעיד אלחרומי: היא יכולה, את יודעת מה, 'תקצו את הקרקע, תנו למשרד הפנים להתנגד ואנחנו נטפל בזה'.

סעיד אלחרומי: אבל תקצו את הקרקע.

טלי פלוסקוב: יש כאן נציג מהשלטון המקומי?

טלי פלוסקוב: בבקשה - - -

סעיד אלחרומי: אני כן תומך בגישה, תומך בבקשה ואני חושב שזה מחויב המציאות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: ח"כ להב-הרצנו בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני מברך על הדיון, אני חושב שזה דיון אולי הכי חשוב כי בעיני דמותה של מדינה נקבעת ביחס לאנשים החלשים ביותר בה, בהם אנשים עם צרכים מיוחדים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתחיל בהגדרה ואהיה קצר, שלכל בוגר במדינת ישראל עם צרכים מיוחדים, יש זכות לקבלת שירותי רווחה שמוקנית מכח חוק, זאת אומרת זה שירות שאמור להינתן לאזרחים על ידי המדינה, ההקמה והפעלה של מרכזי היום והתעסוקה מוטלת על הרשויות המקומיות שהן רשאיות בתורן להפעיל את המרכזים האלה באמצעות מלכ"רים באישור של משרדי הרווחה והמימון של אותם מרכזים מתחלק בין הרשות המקומית ב-1/4 ו-3/4 על משרד הרווחה.

יוראי להב-הרצנו: מרכזי היום והתעסוקה האלה מספקים מענה באמת לעשרות אלפי בוגרים עם צרכים מיוחדים, ומכיוון שהגופים שמפעילים את מסגרות התעסוקה האלה הם ב מקרים רבים מלכ"רים, נוצר מצב אבסורדי שבו יש עיוות יסודי ואי שוויון באיכות הטיפול בבוגרים בין רשויות שונות, זאת אומרת, להבנתי, כמו שנאמר כאן על ידי חברי הכנסת, עיקר הפער נוגע בהחלטה של הרשות האם היא מקצה שטח, מבנה ותשתיות לטובת הפעילות, ובין אם היא לא מקצה, וחלק גם דורשות תשלומי שכירות מאוד מאוד גבוהים.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר, ללא אמות מידה וקריטריונים אחידים נוצר מצב שהוא בלתי מתקבל על הדעת, שתקציב שהיה אמור לממן פעילויות והפעלות של אותם בוגרים, מוסט לטובת שכר דירה.

יוראי להב-הרצנו: זה מתווסף על התייחסות חסרה לכל האלמנטים האחרים שנוגעים לפעילות של אותו מרכז, אם זה נושא הסעות וארוחות חמות ועוד ועוד.

יוראי להב-הרצנו: באופן כללי אני חושב שפה דרושה התייחסות רחבה יותר מאשר רק שכר הדירה, אולי קלרה מהפורום לפיתוח תעסוקה שנמצאת פה להבנתי יכולה להרחיב בנושא.

יוראי להב-הרצנו: המכרזים היום להפעלת אותם מרכזים הם מכרזי תעריף.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת שיש פירוט על תחולת השירותים, למול תקן תעריף המגדיר את התקציב שלהם, והמכרזים מגדירים דרישות לא סבירות ובתקצוב חסר, מה שגורם להרבה מאוד מפעילים להימנע מלפתוח את המרכזים האלה.

יוראי להב-הרצנו: שוב, בשל פער גרעוני, שזה יוצר מחסור חמור במסגרות תעסוקה ייעודיות עבור בוגרים, וההשלכות של היעדר מסגרות כאלה לאנשים עם צרכים מיוחדים זה חמור וזה נרחב, זה לא רק משפיע על אותם אנשים שזה פוגע ביכולת שלהם לנהל חיים מלאים ככל שניתן, זה גם משבית במקרים רבים את המשפחות שלהם שעוטפות אותם.

יוראי להב-הרצנו: לפיכך אני חושב שהוועדה צריכה לקרוא לשני דברים מרכזיים: אחד – להסדיר ללא דיחוי את הסוגיה באמצעות הכללת סעיף ייעודי במכרזים שמפרסם משרד הרווחה לתקצוב ריאלי של בינוי או השכרה והתאמה של מבנים למכרזים, מה שמלכיאלי ואלחרומי אמרו, זה גם יקטין את המחסור במרכזי יום ותעסוקה, וגם יקטין את האפליה, ברגע שזה יוסדר בצורה רוחבית מלמעלה, רשות אחת לא תוכל לעשות משהו אחד למול רשות אחרת, וכמו שאמרתי הדבר השני הוא בהקשר של הצורך לקדם מדיניות אחידה שמבוססת על קריטריונים ברורים ואחידים, צריך לקבוע אותם כך שהיא תהיה מבוססת על עקרונות של שירותים תמורת תשלום ולא על בסיס מכרזי תעריף.

יוראי להב-הרצנו: זו דעתי.

טלי פלוסקוב: תודה ח"כ יוראי להב הרצנו.

טלי פלוסקוב: ח"כ חסיד בבקשה.

אליהו חסיד: רק מילה אחת.

אליהו חסיד: אני קודם כל מברך על הדיון הזה, אני חושב שזה דיון חשוב והנושא צריך לבוא לתיקון.

אליהו חסיד: זה שזה נמצא בשיקול דעת של כל עירייה להחליט מה חשוב לה, הבוגרים עם מוגבלויות או לא, זה דבר כבר שלא טוב, זה דבר שהיה צריך להיות בחקיקה, צריך להיות דבר מסודר לכל עירייה, שיהיו הוראות ברורות מה היא צריכה להקצות לדבר הזה.

אליהו חסיד: אני חושב שאחד הדברים שאנחנו כמדינה - - -

מיכאל מלכיאלי: יש לי הצעת חוק בדבר הזה.

טלי פלוסקוב: לגבי התעסוקה?

טלי פלוסקוב: מצוין.

אליהו חסיד: אני חושב שאתה צריך לקדם את ההצעה הזו, אני חושב שזה דבר שצריך להיות מסודר וברור וזה אחד מהדברים שמדינת ישראל או אנחנו כאנשים, כבני אדם, צריכים לדאוג לאוכלוסייה הזאת בצורה יותר מהנורמלית.

אליהו חסיד: העמותות האלה שעושות עבודת קודש וגם ככה הן כורעות תחת הנטל, אני חושב שצריכים להגדיל את הכסף שהם מקבלים עבור הפעילות, עבור האוכל, עבור ההסעות, עבור הצרכים הרפואיים, הצרכים הנורמליים שנמצאים כבר בהתחייבויותיהם של העמותות האלה לאוכלוסייה הזאת, היו צריכים להגדיל להן את התקציב הזה, ודאי לא להפיל עליהן שכירויות או כאלה דברים של המבנה, שזה דבר שהעירייה הייתה צריכה לדאוג לו, כמו שמציעים כאן.

אליהו חסיד: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: לגמרי נכון.

טלי פלוסקוב: שמחה נייהוז, אחראי קשרי חוץ של עמותת 'עלי שיח' בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: אני כחבר מועצת העיר לשעבר יכול להגיד ש"עלי שיח" זו אחת העמותות שמעולם לא שאלו אדם, משפחה שזקוקה לעזרה שלהם, 'מאיפה אתה', 'מה הצבעת' 'למי אתה שייך, ימין /שמאל', אנשים שעוזרים לשם שמיים, באמת עבודת קודש, מציע לכל אדם ללכת לסיור אצלם.

מיכאל מלכיאלי: על הדברים האלה נאמר, 'אין יותר עבודת קודש ממה שהעמותה הזאת עושה'.

טלי פלוסקוב: יישר כח.

טלי פלוסקוב: אני שמחה לשמוע.

טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני, ספר לנו עם מה אתם מתמודדים.

שמחה נייהוז: תודה רבה גבירתי היו"ר.

שמחה נייהוז: תודה רבה קודם.

שמחה נייהוז: נושא מסגרות תעסוקה והפעלה שלהן מורכבת מהמון המון פריטים וסעיפים שונים שמוסדרים או שלא מוסדרים בתקנון עבודה סוציאלית.

שמחה נייהוז: תע"ס, כמו שקוראים לזה אצלנו, וכדי להבין את הלקונה שעוררנו אני אשמח להציג שלושה מודלים פשוטים שכיום עובדים בהפעלה של מסגרות תעסוקה, וכך נבין איפה הלקונה העיקרית.

שמחה נייהוז: יש אופציה שהרשות המקומית מפעילה את זה בכוחות עצמה, יש רשויות שבחרו להפעיל את זה בעצמן, עם כוח אדם שלהן, במבנה שלהן או שהקצו לעצמן או ששכרו, והם מממנים את זה.

שמחה נייהוז: אם רשות אחרת סמוכה שולחת להם מושם, היא צריכה לשלם להם בתעריף יותר גבוה מהתעריף הרגיל כדי לכסות להם על עלויות שיש להם מעבר לתקציב הרגיל, שמשמע מזה שזה עלויות הפעלת מבנה וכדומה.

שמחה נייהוז: זה מודל אחד שהוא נורא פשוט להבין.

שמחה נייהוז: יש עוד מודל שהרשות המקומית מפעילה את המסגרת באמצעות מלכ"רים, שזה המודל הרווח, כשכאן חלק מהרשויות נתנו לזה מבנה ייעודי וחלקן מפילות על המפעיל הוצאות שכירות והכשרת המבנה, כשהחיסרון בדבר הזה, מעבר לזה שהגוף צריך לממן שכירות והוא בעצם לוקח תקציב שהוא מיועד לו עבור טיפול ושירות וכלכלה והסעות, וכל מה שצריך עבור הבוגרים, הם לוקחים את התקציב ומסבים את חלקו לתשלום שכירות.

שמחה נייהוז: אז הבוגרים באוכלוסיית הקצה בסוף מקבלים שירותי חסר, שזה החיסרון באופציה הזאת.

שמחה נייהוז: המודל השלישי, ויש רשויות שלאחרונה התחילו למסד אותו, זה שהרשות בונה מבנה ייעודי לדבר הזה באמצעות קרנות הביטוח הלאומי, קרנות פרטיות, תמיד לרשויות יותר קל להביא כסף מאשר למלכ"ר, את כראש רשות לשעבר, רשות מכובדת, יודעת ודאי להגיד את זה, והם מוציאים מכרז להפעלה על ידי מפעיל שלישי, כשהם נותנים מכרז לשנה עם אופציה להארכה.

שמחה נייהוז: הזוכה זוכה לפי מדדי איכות, את הניקוד הוא מקבל לפי איכות טיפול ושירות.

שמחה נייהוז: הוא מפעיל, ואם העיריה מחר לא מרוצה מהשירות שלו, בתום השנה באופן אוטומטי הוא לא מפעיל את זה יותר ואז העיריה מביאה גוף אחר.

שמחה נייהוז: מה שאין במקומות שהעירייה מפילה על הגוף המפעיל להביא מבנה, אז לעירייה מאוד קשה להוציא אותו מהמבנה, הוא בנה מבנה, הוא שילם כסף, איך תוציא אותו עכשיו?

שמחה נייהוז: בעיני זה המודל באמת הכי ראוי ולמרות שאנחנו כעמותה אולי - --

מיכאל מלכיאלי: אתם במבחן כל הזמן אתה אומר.

שמחה נייהוז: ודאי.

שמחה נייהוז: אנחנו במבחן.

שמחה נייהוז: בסוף יום - - -

טלי פלוסקוב: העיריה כל הזמן יודעת לבקר את מה שקורה שם.

שמחה נייהוז: כשבסוף יום מי שירוויח מזה זו אוכלוסיית הקצה של הבוגרים עם המוגבלויות.

שמחה נייהוז: כדי לסבר את האוזן אני רוצה לתת דוגמה.

שמחה נייהוז: לא אנקוב בשם הרשות מסיבות מובנות, אבל את הדוגמה אני כן רוצה להביא.

שמחה נייהוז: ברשות X זכה לפני מספר שנים זוכה להפעלת מרכז תעסוקה והוא קיבל מבנה ביחד עם זה בהקצאה ל-25 שנים.

שמחה נייהוז: לאחר שלוש שנים האגף המקצועי של הרשות היו לו תלונות על הגוף, הוא רוצה להוציא אותו, הוא אומר 'אין בעיה, בסדר' והמבנה?

שמחה נייהוז: אי אפשר להוציא אותו.

שמחה נייהוז: הם נכנסו לבעיה משפטית.

שמחה נייהוז: אני אנקוט בעוד דוגמה.

שמחה נייהוז: ברשות אחרת זכה מלכ"ר גם להפעיל מסגרת תעסוקה והוא רצה לבנות, הוא אמר 'אני משלם פה שכירות מאוד גבוהה, אם אני אקבל קרקע, הקרקע לא עולה לי כסף בהקצאה', קרנות הביטוח הלאומי, קרן שלם ועוד קרנות פרטיות כבר נתנו לו אישור עקרוני להשתתף בהקמת מבנה.

שמחה נייהוז: כשהוא בא עם הקצאת הקרקע לרשות הרשות אומרת 'אנחנו לא יכולים להקצות לך קרקע כי אם אנחנו מקצים לך קרקע, דה-פקטו אתה הזוכה הבלעדי ל-50 השנים הקרובות ומבחינה משפטית אנחנו לא יכולים לאפשר את הדבר הזה'.

שמחה נייהוז: מה שקורה, הם מותחים את החבל משני הצדדים.

שמחה נייהוז: העיריה עצמה לא נותנת את המבנה, והיא גם לא - - -

טלי פלוסקוב: מיכאל, בחוק שלך גם יש התייחסות לזה?

טלי פלוסקוב: לפי דעתי צריך להכניס גם את זה.

מיכאל מלכיאלי: כן.

שמחה נייהוז: גם העיריה לא רוצה לתת מבנה וגם לא קרקע לבנות, כי אחרת אתה נשאר שם באופן בלעדי.

שמחה נייהוז: בתע"ס, אם מסתכלים, אפשר להבין ממנו שכנראה בשגגה ולא בזדון זה לוקה בחסר, הניסוח של על מי מוטלת האחריות למבנה.

שמחה נייהוז: חייבים להביא מבנה, זה מה שכתוב בתע"ס, אבל לא כתוב מי אמור להביא את המבנה.

מיכאל מלכיאלי: מי יכול להביא?

מיכאל מלכיאלי: השמיים?

שמחה נייהוז: אז לא כתוב מי.

טלי פלוסקוב: אין התייחסות לזה, אז אנחנו כנראה צריכים - - -

שמחה נייהוז: כל רשות עושה דין לעצמה ומטילה את זה על מי שיספוג את זה.

שמחה נייהוז: שבסוף היום הם לא מקבלים את השירות.

שמחה נייהוז: ושוב נחזור למודל ההוא שבעיני, שוב, הוא המודל המושלם, שבמידה והעיריה תעמיד את המבנה, ויש לה יכולות להעמיד את המבנה, מבנה שיעבור אישור כמובן של פיקוח משרד הרווחה, כל מי שצריך, ויפעילו את זה רק באמצעות מכרז.

שמחה נייהוז: קודם כל, כל הכסף ילך באמת לאוכלוסיית הקצה שמגיע להם הכסף הזה.

שמחה נייהוז: אני לא מדבר על הגדלת תקציבים, כי זה אולי נושא לדיון אחר וטוב שהרב חסיד העלה את זה, שצריך באמת, אבל קודם כל את הבסיס, את מה שכבר נתנו להם בחוק, אנחנו צריכים לתת להם את מלוא הסכום ושלא חס ושלום חלק מהסכום ילך לשכירויות בגלל משהו שהוא לוקה בחסר בניסוח של התקנון.

שמחה נייהוז: תודה.

יוראי להב-הרצנו: שמחה קודם כל תודה על הדברים ועל העבודה שלכם.

יוראי להב-הרצנו: אתה חושב שנכון להציע מספר מודלים שכל רשות תבחר את המודל שמתאים לה, או שאתה חושב שנכון להגדיר מודל אחיד שיתבסס על קריטריונים אוניברסליים או לצורך העניין שחלים בכל ישראל?

שמחה נייהוז: אנחנו חושבים שמבחינה מקצועית הדבר הנכון, והסברתי את זה קודם, אסביר את זה שוב, גם בעוד נושא, בדיור.

שמחה נייהוז: במסגרות דיור לאנשים עם מוגבלויות המשרד מוציא מכרזים באופן ישיר, לא דרך רשויות.

שמחה נייהוז: והוא מממן את זה באופן ישיר מול המלכ"רים.

אליהו חסיד: מי מוציא את המכרזים?

שמחה נייהוז: משרד הרווחה מוציא מכרזים.

שמחה נייהוז: בדיור.

שמחה נייהוז: בדיור משרד הרווחה מוציא מכרזים באופן ישיר מול המלכ"רים.

שמחה נייהוז: ההשמה היא דרך הרשויות.

שמחה נייהוז: במסגרות התעסוקה, את המכרז להפעלה מוציאה הרשות כי בתקנון עבודה סוציאלית מוסדר שזה אחריות של הרשות.

שמחה נייהוז: בעינינו באמת זו הרשות שצריכה לטפל בדבר הזה כי המדינה לא באמת תביא מבנה, ואני גם מבין שלהגדיל את הסכום לרמה של שכר דירה שוב ייצור פה אי שוויון לעמותות שכבר יש להן מבנים - - -

אליהו חסיד: הוא שואל אותך אם לדעתך כל עירייה צריכה לקבוע אם היא רוצה לתת מבנה או שהיא רוצה לתת לך כסף לשכירות.

יוראי להב-הרצנו: היא יכולה לתת את זה בשכירות, אין בעיה.

טלי פלוסקוב: זה מה שקורה היום.

יוראי להב-הרצנו: זה בדיוק מה שקורה היום.

יוראי להב-הרצנו: כל עירייה עושה מה שהיא רוצה.

אליהו חסיד: אני חושב שזו טעות.

יוראי להב-הרצנו: גם אני.

שמחה נייהוז: אנחנו מציעים שייקבע בתקנון עבודה סוציאלית שהאחריות להמציא מבנה תהיה אחריות של העיריה.

שמחה נייהוז: או שהיא תביא מבנה או שהיא תשלם שכירות על המבנה, ובפועל מה שיקרה המפעיל יוכל לתת את מלוא השירות, שלא יהיה לו עול של שכירות ולא של מבנה, והיתרון הגדול פה זה שבמידה והמפעיל לא יעשה את עבודתו נאמנה, כפי שקורה כיום במקומות אחרים, לרשות תהיה אופציה להוציא אותו בקלות בלי בעיות של הקצאה ש- - - אותם להרבה ששנים.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שמעבר ללקבוע לרשות שהיא חייבת להעמיד מבנה, צריך גם להגדיר מה המודל הנכון לדבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: אתה הצגת מודל שבעיני הוא מגלם גם את היכולת שלה להתערב בתהליכים וגם לא מחייב אותה לעמותה אחת, זה בעיני מה שצריך לקבוע ואם - - -

שמחה נייהוז: את המודל הזה אני אזקוף לזכות ראש עירית מודיעין עלית שאמר לי בעבר שהוא מיישם את המודל הזה.

יוראי להב-הרצנו: כראש רשות לשעבר מה את אומרת?

טלי פלוסקוב: מה שצריך להבין כאן, כל ראש רשות צריך להבין, אם לאנשים האלה לא תהיה תעסוקה, הוא יצטרך להשקיע הרבה יותר כסף בטיפול באנשים האלה, מאשר אם הם יהיו עסוקים, ניתן להם פרנסה בכבוד.

טלי פלוסקוב: יש לי גם ביקורת לגבי השכר שהם מקבלים, אבל נשאיר את זה בצד, גם פה יש לפי דעתי נושא נפרד שאפשר לדבר עליו שעות, אבל קודם כל לתת באמת לאנשים האלה סיבה להתעורר בבוקר, לצאת מהבית.

טלי פלוסקוב: אנחנו משאירים את האנשים האלה בחיים בזכות מפעלי התעסוקה האלה, ולכן כל ראש רשות לפי דעתי צריך להיות מעוניין, אצלי בערד היה מפעל כזה, ביקרתי בו לא פעם ובאמת הייתי רואה את האנשים, שזה החיים שלהם.

טלי פלוסקוב: כל אחד צריך להגיד.

טלי פלוסקוב: עוד דבר שלפי דעתי אנחנו צריכים, ומיכאל, אם אתה עובד על הצעת החוק, בעיני זה מאוד מאוד חשוב, עוד דבר שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שלא יצא מצב שהעשירים מקבלים יותר מהעניים, והכוונה שלי לרשויות.

טלי פלוסקוב: ההשתתפות הזאת, המצ'ינג הזה של 25% על חשבון הרשות, לא כל רשות מסוגלת להשתתף בזה.

טלי פלוסקוב: ופה בעיני צריך לעשות משהו דיפרנציאלי בנושא הזה, כי לא יכול להיות מצב שאדם עם מוגבלויות שגר בעיר ברמה סוציו אקונומית נמוכה יותר, לא יזכה למקום כמו אדם שחי ברשות ברמה סוציו אקונומית גבוהה יותר.

טלי פלוסקוב: לכן אני מציעה לך כבר עכשיו, להכניס את הנושא הזה של השתתפות הרשות בצורה דיפרנציאלית, כמו שאנחנו יודעים לעשות, שאגב, בחינוך כבר משתמשים בנוסחה שמי שיותר גבוה, ההשתתפות שלהם יותר נמוכה.

טלי פלוסקוב: תכניס את זה לחקיקה הזאת כי אם ננעל את זה בחקיקה, לפחות את זה מבחינת הרווחה, כי כל הדברים האחרים לא מצליחים לעשות, זה יהיה הישג ענק מבחינתי לגביך.

טלי פלוסקוב: אתה רוצה עוד משהו להוסיף?

שמחה נייהוז: עוד מילה אחת.

שמחה נייהוז: אני רוצה לסיים בעוד סיפור קטן, גם פה אני לא אנקוב בשם הרשות.

שמחה נייהוז: לפני שנה התקיים מכרז להפעלת מסגרת תעסוקה, זכה מי שזכה, כמובן שהטילו עליו להביא מבנה והוא לקח, הוא שכר מבנה בעלות של 20,000 שקל בחודש והשקיע שם 250,000 שקל בשיפוץ.

שמחה נייהוז: המבנה הזה עומד ריק כבר שנה, בגלל עניינים בירוקרטיים פנימיים של אותה הרשות, ופה האבסורד צועק לשמיים.

שמחה נייהוז: הרי אם האחריות הייתה על הרשות אני מאמין שזה כבר היה מאוכלס.

טלי פלוסקוב: הוא זכה במכרז?

שמחה נייהוז: כן.

שמחה נייהוז: ופה הוציאו מכרז והם לא אמרו לו מתי מתחילים לשלוח לו.

שמחה נייהוז: הוא הכין צוות מקצועי והעוול הכי גדול זה שהוא משלם שכירות כל חודש לפח.

טלי פלוסקוב: הוא צריך לתבוע את הרשות, אם הוא זכה במכרז.

טלי פלוסקוב: זה כבר עניין משפטי.

שמחה נייהוז: הוא זורק כל חודש כסף לפח.

שמחה נייהוז: לו לפחות היו - - -

טלי פלוסקוב: אני ממליצה לך להגיד לבנאדם הזה מהר לתבוע את הרשות, אם אתה אומר שהוא זכה במכרז, עם כל התנאים הושקעה כל כך גדולה.

מיכאל מלכיאלי: - - -רשות לא תקבל טופס 4 אחר כך.

שמחה נייהוז: בגלל מה שאמר ח"כ יוראי, בגלל שכל רשות עושה לעצמה דין ומנהלת את הקריטריונים של המכרז אחרת, ייתכן מאוד, ולא ראיתי את אותו מכרז מדובר, שהרשות לא התחייבה לתת להם מושמים מהיום הראשון, 'בסדר, תזכה, ונשלח לך כשיהיה לנו', אז עניינים בירוקרטיים, בסדר, אז עוד לא שלחו לו, אבל הוא משלם שכירות לפח.

אליהו חסיד: מנהל מוסד, במקום לעסוק בחינוך - - -

טלי פלוסקוב: ח"כ היבה יזבק את רוצה להתייחס או שבינתיים את משתתפת בדיון?

טלי פלוסקוב: או.

טלי פלוסקוב: קיי.

טלי פלוסקוב: יש לנו עוד נציגים ששלחו מכתבים לוועדה ונמצאים בזום, אחד מהם זה מיכאל זץ מעמותת אלו"ט.

מיכאל זץ: בוקר טוב גבירתי יו"ר, חברים נכבדים, אנחנו קודם כל מאוד שמחים על הדיון הזה, אנחנו מברכים עליו כי הנושא הזה בעצם נמצא במוקד תשומת הלב שלנו כבר מזה זמן רב.

מיכאל זץ: צריך להגיד, היום יש מחסור מאוד חמור של מסגרות תעסוקה ייעודיות עבור בוגרים עם אוטיזם בכל הארץ ואחת הסיבות למחסור נובעת בעצם מחוסר האחידות בקריטריונים ובאמות המידה שאליהם התייחס ח"כ יוראי, שבעצם כל רשות עושה דין לעצמה, ואת זה באמת אנחנו צריכים לתת את הדעת, כי לא יכול להיות שרשות אחת שיש לה מבנים והיא מקצה אותם, ויש רשות שבכלל הן המפעילות של מרכזי היום והתעסוקה ויותר מזה אגיד, שחייב להיות משהו בחוק שחבר כנסת מלכיאלי עובד עליו, שיחייב את העיריות להקים מרכזי יום ותעסוקה לא רק כשהן רוצות אלא כחובה סטטוטורית, כי לא יכול להיות שיש מצב היום שבגבולות הרשויות יש אוכלוסייה שנזקקת לשירותים של מסגרות יום אבל הם לא מקבלים שירותים כי הרשות פשוט לא מקצה את האמצעים, וצריך להכריח את הרשות בחוק להקצות את האמצעים הדרושים כדי שכל התושבים באותה עיר יוכלו לקבל מענים מותאמים, לא רק כשזה נוח לרשות.

מיכאל זץ: אני באמת שמח על כל ההסכמות שנשמעו בוועדה וכולי תקווה שגם השלטון המקומי ומשרד העבודה והרווחה יהיו שותפים לאותן הסכמות ושנוכל להניע את זה.

מיכאל זץ: עוד נקודה אחת גבירתי ברשותך, הסיפור של התקצוב הוא נכון למרכזי יום ותעסוקה, אבל הוא גם נכון למעונות יום שיקומיים.

מיכאל זץ: זאת אומרת אותה לקונה קיימת שם וגם על זה צריך לתת את הדעת.

מיכאל זץ: אם אנחנו פועלים עכשיו לתקן את החוק, חייבים לתקן גם את כל מה שקשור למעונות יום שיקומיים כי כבר היום אני יודע להגיד שחסרים 18 מעונות יום שיקומיים, מה שמשאיר כ-150 פעוטות ללא מסגרת מתאימה והרבה מזה, כי פשוט לא רווחי, זה גרעוני לספקים לבוא ולהתמודד במכרזים, כאשר הם יודעים שרוב התקציב שלהם ילך להפעלה של שכירות והתאמת המבנה, אז גם על כך צריך לתת את הדעת.

מיכאל זץ: תודה.

טלי פלוסקוב: חבל.

טלי פלוסקוב: באמת.

טלי פלוסקוב: כואב הלב לשמוע דברים כאלה.

טלי פלוסקוב: תודה, יישר כח על הדברים שאתם עושים.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שיש לכם בזה חלק לא מבוטל.

טלי פלוסקוב: פורום פת נמצא איתנו.

טלי פלוסקוב: אלה גונמן בבקשה.

אלה גונמן: שלום לכולם.

אלה גונמן: אני בהחלט גם בשם הפורום וגם בשם הארגון אותו אני מייצגת, פת"מ, אני מברכת על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה ואני שמחה לשמוע שכבר יש הצעת חוק על השולחן, או מקודמת הצעת חוק.

אלה גונמן: צריך לתת את הדין גם לעוד נושא תקציבי שעולה וחוזר במכרזים של הרשויות המקומיות, וזה גם הנושא של התקציב עבור הצטיידות.

אלה גונמן: מבנה הוא חשוב מאוד, אבל הוא צריך להגיע עם ציוד, אם זה ציוד בסיסי של שולחנות, כסאות, כל הפסיליטיז הבסיסיים, אבל גם בטח ובטח במרכזי היום כל מה שקשור לציוד של פיזיותרפיה, כל הטיפולים הפרה-רפואיים שיש לזה חלק תקציבי לא מבוטל.

אלה גונמן: כיום הרשויות דורשות במסגרת המכרזים שלהן שמהפעילים, הזכיינים הם אלה שיעשו את המצ'ינג, בין-10%-20% מהעלויות, כסף ששוב, יכול לשמש עבור השירות.

אלה גונמן: יכול לקנות עוד שירותים פרה-רפואיים, פיתוח שירותים חדשים, דברים שיכולים לבוא לטובת האדם, לטובת מקבל השירות, הולך ונעלם לטובת הצטיידות שעליה הרשות צריכה לקחת את האחריות.

אלה גונמן: אני מייצגת לא מעט את החברה הערבית, אנחנו נותנים שירות לא מעט לחברה הערבית, ולא מעט מהרשויות האלה הן במצב סוציו אקונומי מאוד מאוד נמוך.

אלה גונמן: הפתרון שנתנו בתקופה האחרונה זה כל הנושא של התאגדות לאשכולות שהוא בבסיסו רעיון מאוד טוב, אבל מכיוון שהאשכול הוא וולונטרי הוא לא מצליח לקחת אחריות לא על המבנה ולא על מימון ההצטיידות, ושוב זה מתגלגל לפתחו של המפעיל שאמור לתת את התקציבים עבור מקבלי השירות.

טלי פלוסקוב: תודה רבה אלה.

טלי פלוסקוב: מי נמצא ממרכז השלטון המקומי בזום?

טלי פלוסקוב: רות דיין.

מיכאל מלכיאלי: משרד הרווחה פה.

טלי פלוסקוב: משרד הרווחה זה מאוד חשוב.

טלי פלוסקוב: למרות ששוב, מיכאל, באיזה שלב נמצאת הצעת החוק שלך?

מיכאל מלכיאלי: נראה לי שזה בניסוחים מול הלשכה המשפטית.

טלי פלוסקוב: קודם כל אני מציעה, גם אני וגם עוד חברי כנסת ישמחו להצטרף להצעה הזו.

טלי פלוסקוב: אחרי הדיון של היום לפי דעתי, אנחנו צריכים להשלים שם עוד כמה נתונים, כי אם כבר נכנסת לנושא הזה, בוא נעשה את זה יותר רחב, לא נדבר רק על ה - - -

קריאה: עלו כאן דברים שלא ידענו אותם קודם.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

טלי פלוסקוב: יש פה דברים, אני חייבת להגיד לכם שחשבתי על הנושא הזה ואיך שהוא הוא התגלגל בין הנושאים החשובים שיש על שולחני, אבל אם אתה כבר בפנים בוא ניכנס קצת יותר לעומק ונחשוב על כל הסוגיות האלה והאנשים שנמצאים פה ומלווים אותנו יכולים לתת לנו את כל הכלים שהם מתמודדים איתם, מעבר למבנה.

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת רק על מבנה וקרקע, יש פה עוד הרבה דברים נוספים שצריך לקחת בחשבון בפתרון הסוגיה הזאת.

טלי פלוסקוב: מרכז השלטון המקומי בבקשה.

רות דיין מדר: אני אתכם.

רות דיין מדר: אני מתנצלת, הייתי בוועדת הקורונה בעניין של התרבות ולכן לא יכולתי במקביל לעלות לדיון הזה, זה דיון חשוב מאוד.

רות דיין מדר: אני לצערי לא הייתי עד עכשיו בדיון, אני אומר לכם מה אני יודעת, ואני לא יודעת אם זה מתחבר לדברים שנאמרו כאן.

רות דיין מדר: יש החלטה שבינואר 2020 התעסוקה תתקיים בהוסטלים מחוץ להוסטל עצמו ולא בתוך ההוסטל, מתוך תפיסה שאדם צריך לצאת ולעבוד.

רות דיין מדר: הוסכם עם משרד הרווחה שיהיה מעבר ממימון של 100% שכיום קיים על ידי המשרד למימון משותף של 75% ו-25% כמו שקיים בשאר הנושאים.

רות דיין מדר: מאחר ולא עברנו לנושא הזה בינואר 2020, כפי שסוכם ב-2019, הבקשה של השלטון המקומי הייתה להתחיל את זה בינואר 2021.

רות דיין מדר: זה מה שלי ידוע.

רות דיין מדר: תכניסו אותי לעניינים כדי שאוכל להגיב בהתאם.

טלי פלוסקוב: אנחנו דיברנו פה יותר על מרכזי תעסוקה לאנשים, לא רק לאלה שמתגוררים בהוסטלים, אנחנו מדברים על דברים הרבה יותר רחבים.

טלי פלוסקוב: מה שאנחנו נעשה, אני אשמח מאוד אם גם אחרי הדיון שנוציא את ההמלצות שלנו, תקשיבי או תקראי את הפרוטוקול, ומאוד חשוב לי לדעת מה עמדתו של מרכז השלטון המקומי כי לפי דעתי הפתרון צריך להיות ב-80% אצלכם.

טלי פלוסקוב: חשוב לי מאוד לדעת מה עמדתכם בנושא.

רות דיין מדר: אם מדובר על תעסוקה בכלל, אז השלטון המקומי פועל באמצעות הרשויות להגביר ולהעלות את התעסוקה בתוך הרשויות המקומיות, כעובדים מן המניין, בכל הדרגים.

רות דיין מדר: אם לכך התכוונתם.

טלי פלוסקוב: רות, אני מדברת על תעסוקה של אנשים עם מוגבלויות.

טלי פלוסקוב: מרכזי תעסוקה.

טלי פלוסקוב: בסדר, עוד פעם, אני לא רוצה לקחת את זמנך, אני מבינה את החשיבות של כל הוועדות כאן ולא נריב על מה יותר חשוב, לכן אני אומרת שאני אשמח מאוד לדעת מה עמדתכם בנושא, כי אנחנו פה קבוצת חברי כנסת נתחיל לקדם הצעת חוק או כבר מקדמים הצעת חוק.

טלי פלוסקוב: חשוב לי מאוד לדעת את עמדתכם בנושא הזה לגבי קבלת קרקע, לגבי קבלת מבנה, מה האחריות של העיריה, מה העיריה יכולה לקחת על עצמה, מה המצ'ינג, האם יש מצ'ינג אחיד לכולם.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה דברים שאני מאוד רוצה, לאחר שתקראי את הפרוטוקול את תדעי למה את צריכה לתת התייחסות, ואשמח אם תעבירי לי אותה.

טלי פלוסקוב: הייתי רוצה לשמוע את עמדתו ותגובתו של משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים.

טלי פלוסקוב: נמצא איתנו בזום דני כץ.

טלי פלוסקוב: בבקשה דני.

דני כץ: שלום.

דני כץ: אני נמצא בזום, אבל נמצאת פה ויויאן אזרן שהיא מנהלת האגף, ואבקש שהיא תתייחס בשם המשרד.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

טלי פלוסקוב: ויויאן אזרן.

ויויאן אזרן: שלום לכולם.

ויויאן אזרן: אני הייתי בכל הדיון.

ויויאן אזרן: אני חושבת שבאמת מדובר בסוגיה מאוד חשובה אבל נראה לי שגבירתי היו"ר, את בעצם נגעת בנקודה שאנחנו מדברים פה בסוגיה הרבה יותר רחבה שמתייחסת לא רק לתחום המוגבלויות.

ויויאן אזרן: הסוגיה הזאת היא סוגיה משרדית רחבה שמתייחסת לכל הנושא של מבנים לטובת שירותי רווחה בכלל, ואני חושבת שמדובר פה באמת באיזו שהיא מערכת הרבה יותר רחבה שחייבת לקבל התייחסות, מצד אחד כמובן כמו שעלה פה, מצד הרשויות המקומיות, אבל אני לא פוטרת את המשרד גם מהאחריות שלו לגבי מציאת פתרונות לטובת האוכלוסייה בכלל, אוכלוסיית הרווחה, ובפרט לגבי תחום המוגבלויות.

ויויאן אזרן: אני מייצגת בדיון הזה באמת את מינהל המוגבלויות והייתי רוצה ברשותכם לתת תמונת מצב כללית של מה מצבנו בתחום התעסוקה.

ויויאן אזרן: נכון להיום יש לנו בארץ 185 מסגרות שהן לכל המוגבלויות, למי שנמצא בדיון בוודאי אתם יודעים שעשינו מהלך גדול של הקמת מינהל מוגבלויות ואנחנו כבר לא מסתכלים רק דרך התחום של מוגבלות כזו או אחרת, ומתוך ה-185 מסגרות תעסוקה ברמות תפקוד שונות יש לנו אכן 50 מבנים שהם בשכירות.

ויויאן אזרן: רוב המכרזים, 99% מהמכרזים של תעסוקה נעשים על ידי הרשויות המקומיות מתוך כוונה שבאמת הנושא של אחריות רשות הוא אחד העקרונות החשובים של הפעלת המסגרות האלה.

ויויאן אזרן: יחד עם זה, אני לא רוצה להיות רק מליץ היושר היחיד של הרשויות, אבל בהחלט יש רשויות במספר לא מבוטל שאכן גם הן מנסות להקצות קרקעות, מנסות למצוא איזה שהן פתרונות של מתן שכר דירה וכן עושות מאמצים רבים גם באמצעות הפעלה של השירותים עצמם ולא להוציא אותם להפעלה על ידי מלכ"רים.

ויויאן אזרן: להערכתי, במידה ומתכווננים להצעת חוק, הצעת חוק לא יכולה להיות רק לגבי הנושא של בוגרים עם מוגבלויות.

ויויאן אזרן: היה פה נציג של אחת העמותות, אני לא זוכרת בדיוק, אולי נציג של אלו"ט, שדיבר על הנושא של מעונות יום שיקומיים.

ויויאן אזרן: מעונות יום שיקומיים, הגם שמדובר בחוק – אני מזכירה לכולם ששם כבר יש חוק – הסוגיה של מבנה עדיין נשארה בתוקף של אחריות רשות, אבל אנחנו רואים שהמצב הוא קשה.

ויויאן אזרן: היום יש הרבה רשויות שאין להן שטחים והן לא יכולות להקצות שטחים ולא יכולות לתת מבנים, ואני רוצה לתת דוגמה ששר הרווחה הקודם שהוא גם במקרה יו"ר הוועדה בדרך כלל, הוא נתן לנו אפשרות לבנות שישה מעונות יום שיקומיים מתקציב של משרד הרווחה.

ויויאן אזרן: זה איזה שהוא סוג של פתרון.

ויויאן אזרן: להערכתי פתרון כזה לא יוכל להיות לגבי הקמה של כל המבנים כי מדובר פה באמת לא רק באותם 185 שדיברתי, אלא מדובר פה במאות מבנים לגבי כל הגילאים ולגבי כל שירותי הרווחה, וחלילה הקמה של הדברים האלה יכולה לפגוע בסופו של דבר בשירותים.

ויויאן אזרן: מה שכן, יכול מאוד להיות שאחד הפתרונות – אני לא יודעת אם זה הולך לכיוון הזה מבחינת הצעת החוק, צריך לבדוק את האופציות ואולי כמו שנאמר פה שבדיור יש רכיב של שכר דירה, יכול להיות שזה צריך יהיה להיות איזה שהוא כיוון שצריך יהיה לחשוב עליו, אבל אני בהחלט חושבת שהמצב כמו שהוא קיים היום, מבחינתנו הוא באמת החוסר שוויוניות והפגיעה שיכולה להיות בסופו של דבר, לצערי, דווקא באוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות כי הם בסוף הרשימה מבחינת הרצון של הרשות או מבחינת סדרי העדיפויות, שהרשויות יותר חשוב להן אולי בתי ספר, יותר חשוב להן גנים וכן הלאה, ולצערי הרב אנחנו נמצאים לא ממש בראש סולם העדיפויות.

ויויאן אזרן: לכן אין לי אלא באמת לברך ראשית על הדיון.

ויויאן אזרן: דבר שני, אנחנו נשמח מאוד לשמוע, אני לא יודעת מה תהיה עמדת המשרד, האם זה יהיה רק הצעת חוק פרטית של חברי כנסת או אולי אפשר באמת לחשוב על איזה שהוא איגום וחשיבה יחד עם המשרד, וללכת על פתרון הרבה יותר כולל והרבה יותר רחב לטובת הסוגיה הזאת.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך ויויאן.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שזה הדיון השני היום שאני מתלהבת מהתגובות של אנשי המשרדים.

טלי פלוסקוב: באמת.

טלי פלוסקוב: אני רואה את ויויאן גם כן כמי שחיה את הנושא וזה משמח אותנו שיש אנשים עם מסירות כל כך גבוהה.

טלי פלוסקוב: מה שאני מציעה - - - אתה רוצה לומר עוד משהו?

שמחה נייהוז: עוד מילה אחת.

שמחה נייהוז: אפשר להסדיר את זה ראשית - אני מבין שחקיקה זה תהליך ארוך – אפשר גם להסדיר את זה בתקנון.

שמחה נייהוז: התקנון - - -

טלי פלוסקוב: זה מה שאני רוצה להציע.

שמחה נייהוז: זהו.

שמחה נייהוז: התקנון נמצא באחריות שר הרווחה מכח חוק שירותים חברתיים ולהסדיר את זה בתקנון, אני חושב שזו פעולה שהיא יותר - - -

טלי פלוסקוב: זה מה שאני רוצה להציע.

טלי פלוסקוב: אז קודם כל תודה.

טלי פלוסקוב: אז ככה, בעצם אנחנו – חברי הכנסת – נפעל בשני קווים.

טלי פלוסקוב: קו אחד של הצעת חוק של מיכאל מלכיאלי שכולנו ניתן שם יד וכולנו לפי דעתי נצטרף, ואני מציעה באמת לעשות את זה בתיאום המשרדים, ומי יודע, אולי תגיע הצעת חוק ממשלתית, שאנחנו יודעים שאותה אנחנו יכולים להעביר הרבה יותר מהר והיא תהיה עם פחות טעויות, כי אנחנו לא אנשי משרדים ולא מכירים את כל הדברים הקטנים.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת, אני רוצה בכל אופן לבקש כהמלצה של הוועדה, לקבוע בתקנות עבודה סוציאלית כי על הרשות המקומית מוטלת האחריות להעמיד מבנה מותאם עבור מסגרות תעסוקה, גם במקרה שהרשות בוחרת להפעיל את המסגרת באמצעות גוף שלישי.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא יכולים פה שלא להתערב ולעזור לארגונים שבעצם הולכים לטפל באנשים.

שמחה נייהוז: חשוב אולי גם להסדיר את אלה שכבר קיימים היום שזה יהיה באמצעות שכר דירה.

טלי פלוסקוב: ברור.

טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על משהו חדש.

טלי פלוסקוב: אני מדברת גם על מי שקיים ומתקשה היום, ואני יודעת שיש לא מעט כאלה.

טלי פלוסקוב: אני גם רוצה להגיד שהאחריות תכלול העמדת מבנה מותאם ו/או מימון עלויות שכירות ושיפוץ המבנה, זה בדיוק מה שאתה אמרת.

טלי פלוסקוב: אני רוצה ומבקשת ממשרד העבודה, אני אדבר גם עם השר, אני יודעת שהוא מאוד קשוב ורגיש לנושאים האלה, ואבקש ממנו גם לעשות שינוי בתקנון, באותו תע"ס, תקנון עבודה סוציאלית.

טלי פלוסקוב: במקביל כשנדבר על הצעת החוק, נדבר שם גם על הקריטריונים, גם על השתתפות של הרשות, גם על דיפרנציאליות לגבי הרשויות, שוב, לא להשאיר את החלשים מאחור אלא להיפך, לתת להם יותר מענה מצד המדינה.

טלי פלוסקוב: זו הדרך שלפי דעתי נוכל לתת מענים לאנשים האלה.

טלי פלוסקוב: ח"כ היבה יזבק רצית להתייחס.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

היבה יזבק: כן.

היבה יזבק: אני מברכת גם על קיום הדיון וגם על הסיכום שלך גבירתי היו"ר, אני רק רוצה להתייחס ולחדד את עניין המצ'ינג הדיפרנציאלי, עד כמה הוא חשוב ועד כמה הוא קריטי, וכל תיקון בתחום חייב לקחת בחשבון, אנחנו יודעים שביטול מצ'ינג זה לא משהו שאנחנו יכולים לעסוק בו, זה לא משהו שנמצא על הפרק בקרוב.

טלי פלוסקוב: אבל לעשות אותו דיפרנציאלי.

טלי פלוסקוב: דווקא בנושא הזה - - -

היבה יזבק: בדיוק.

היבה יזבק: מצ'ינג דיפרנציאלי הוא העניין הקריטי בסוגיה, גם בנושא שאנחנו דנים בו כרגע, אבל בכלל הוא קריטי לכלל החברה ולכלל האוכלוסיות המוחלשות.

טלי פלוסקוב: אני רק אגיד לך לסיכום, כי אני פשוט ממהרת.

טלי פלוסקוב: כשהייתי ראש רשות המילה ששנאתי אותה בתור ראש רשות זאת המילה 'מצ'ינג'.

טלי פלוסקוב: וכל הזמן בדיונים בוועדות כשהייתי פה בתור ראש עיר בכיסאות שלכם כל הזמן אמרתי 'תבטלו את הדבר הזה'.

טלי פלוסקוב: זה מהווה חוסר שוויון בין אדם לאדם במדינה שלנו, וזה מה שכולנו צריכים לעשות.

טלי פלוסקוב: אז בנושא הזה אנחנו נדגיש בהצעה שלנו את הנושא הזה גם של השתתפות.

טלי פלוסקוב: יישר כח לכל מי שעוסק בדבר הנפלא והצדיק הזה.

טלי פלוסקוב: תודה גם ליוזמים.

טלי פלוסקוב: אני נועלת את הישיבה, תודה רבה לכולם.