ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 52, 2020-08-19 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: 19 באוגוסט 2020, כ"ט באב התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא: דיווח שר התקשורת על דחיית התחילה של חלק מסעיפי החוק עד ליום 31 בינואר 2021 בהתאם לסעיף 57(ג) לתיקון מס' 11 לחוק הדואר, התשע"ב-2012.

יעקב מרגי: גברתי המנכ"לית, אצלך זה הדיווח הראשון בקדנציה במשרד התקשורת.

לירן אבישר בן חורין: כן.

יעקב מרגי: קחי בחשבון שאני לא אתן לך להגיע הרבה לפה כפי שעשו קודמיי.

לירן אבישר בן חורין: אני לקחתי.

יעקב מרגי: אני לא אתן לך להגיע לכאן הרבה.

יעקב מרגי: זה הדיווח החמישה עשר או השישה עשר מאז שהחוק חוקק?

לירן אבישר בן חורין: חמישה עשר.

יעקב מרגי: מה מהות הדיווח?

יעקב מרגי: החוק הזה חוקק ב-2012.

יעקב מרגי: יש בו כמה סעיפים אבל בגדול כולנו מצפים לראות הפרדה מבנית בין בנק הדואר לרשות הדואר ולהפוך את בנק הדואר לבנק מסחרי.

יעקב מרגי: מאז התקבלו כמה החלטות של הממשלה בדו-שיח ער ופורה של בנק ישראל עם הממשלה – תחליטו אם אני ציני או רציני.

יעקב מרגי: דו-שיח שלא הוביל לכלום.

יעקב מרגי: גם סוגיית הגברת התחרות בבנקים מונחת על שולחן הוועדה.

יעקב מרגי: וכשאני רואה איך סוגיית התחרות בענף הבנקאות בכלל מתקיימת אני לא רואה חוץ מדג רקק קטן ששוחה ליד להקת לווייתנים פעורי פה, והוא פשוט נוסע בכיוון התנועה לכיוון המעי של הלווייתנים הגדולים.

יעקב מרגי: להפוך היום את בנק הדואר לבנק מסחרי כשאנחנו יודעים מה המגמות – אם לא הייתה בירוקרטיה תוך שבועיים הוא במעי אחד הבנקים הגדולים.

יעקב מרגי: אז צריך להיות אמיץ במקום לבוא כל חצי שנה לכאן.

יעקב מרגי: - - - בוא נעשה עבודת שטח.

יעקב מרגי: יכול להיות שב-2019 זה היה נכון.

יעקב מרגי: דווקא בגלל שבנק הדואר זה פינת חמד כזאת בין הלווייתנים, שאהבנו אותה – יש שירות כזה עממי שהרבה משתמשים בו.

יעקב מרגי: או שתיתנו לו להיות בנק או שתעזבו אותו לנפשו.

יעקב מרגי: מ-2012 דברים לא קורים.

יעקב מרגי: עוד דיווח, עוד דחייה של חצי שנה.

יעקב מרגי: אני האחרון שארצה לשים ללעג וקלס את ועדת הכנסת, ודאי לא את ועדת הכלכלה כשאני עומד בראשה.

יעקב מרגי: המנכ"לית, פרסתי לך מצע מכובד לדיון.

לירן אבישר בן חורין: לגמרי.

לירן אבישר בן חורין: יכולתי לצפות את זה, מה שנקרא.

לירן אבישר בן חורין: אני אעדכן אתכם בשני דברים ואז נראה איך אנחנו ניגשים לעניין כי גם אני חושבת שהתמשכות התהליכים הזאת מיותרת.

לירן אבישר בן חורין: חברת הדואר יצאה להפרטה.

לירן אבישר בן חורין: בשבוע האחרון היה שם כנס משקיעים.

לירן אבישר בן חורין: החלטת ההפרטה מדברת על 20% מכירה למשקיע פרטי של חברת הדואר ובעוד שנתיים עוד 20% למוציאים.

לירן אבישר בן חורין: זה יגיע עד כדי 40% לפי החלטת ההפרטה הנוכחית, ואנחנו מדברים על עוד שנתיים או שלוש במקרה הטוב כשנהיה ב-40% הפרטה.

לירן אבישר בן חורין: בנק ישראל הודיע חד וחלק מהם התנאים שלו להפוך את בנק הדואר לבנק, ובמסגרת התנאים האלה הוא אמר שהמדינה לא תשלוט בבנק.

לירן אבישר בן חורין: הווה אומר – 51% מחברת הדואר יהיו בידיים פרטיות.

לירן אבישר בן חורין: אני לא רואה את התנאי הזה מתקיים בשלוש, ארבע השנים הקרובות לאור מה שאמרתי לכם, בהינתן שזאת עמדת בנק ישראל.

לירן אבישר בן חורין: עד שעמדת בנק ישראל תשתנה – ואם היא תשתנה אני בספק - אנחנו לא רואים בחמש השנים הקרובות את בנק הדואר הופך לבנק מסחרי.

לירן אבישר בן חורין: בהנחה שזה כך מתכונת ההפרדה שקבועה בתיקון מס' 11 היא לא באמת מתכונת מקצועית רלוונטית, והיא מציעה את ההפרדה בלי להיות בנק מסחרי.

לירן אבישר בן חורין: כלומר היא מציעה עוד הנהלה, עוד דירקטוריון, לעשות הסכמים קיבוציים בלי להיות בנק מסחרי.

לירן אבישר בן חורין: אין לצד זה השירותים שאמורים להצדיק את קיומו של בנק נפרד מחברת הדואר.

לירן אבישר בן חורין: לפיכך אנחנו נחזור הביתה ונביא אליך לכאן תזכיר חקיקה שמאפשר לנו לא לחזור לפה בכל חצי שנה.

לירן אבישר בן חורין: אנחנו נתחייב – אורן, ברוריה, אתם איתי – שתזכיר החקיקה הזה יובא לפה, לכל היתר תוך חודשיים, ברוריה, את איתי?

ברוריה מנדלסון: אני איתך, כן.

לירן אבישר בן חורין: אנחנו נוכל להתחייב לפני היושב-ראש להביא לכאן תזכיר חקיקה תוך חודשיים?

יעקב מרגי: רק תגידי מי זאת ברוריה מנדלסון.

ברוריה מנדלסון: ברוריה היא היועצת המשפטית במשרד התקשורת.

ברוריה מנדלסון: היא מלווה אותנו עם בנק הדואר.

יעקב מרגי: אני משמש פה לא רק לאזרח הקטן, גם לפרוטוקול.

לירן אבישר בן חורין: ברוריה היא יועצת משפטית בכירה במשרד התקשורת.

לירן אבישר בן חורין: היא מלווה את הנושא של בנק הדואר.

לירן אבישר בן חורין: יושב כאן אורן שהוא הרגולטור של הדואר במשרד התקשורת.

לירן אבישר בן חורין: כבר בדיון לפני שהגעתי לפה הובהר חד-משמעית שאנחנו צריכים לחזור לפה עם תיקון חקיקה.

לירן אבישר בן חורין: אין מה לחזור לפה כל חצי שנה.

לירן אבישר בן חורין: כל התנאים מעידים על זה.

לירן אבישר בן חורין: אנחנו נצטרך לעשות חשיבה מה השינוי שאנחנו רוצים לעשות – האם אנחנו רוצים לבטל את כל הסעיף הזה ולחזור לכאן כל חצי שנה.

יעקב מרגי: במיוחד כשבנקים גדולים מבנק הדואר נבלעו באיחוד הבנקים במסגרת התחרות על הבנקים.

יעקב מרגי: אז אנחנו משחקים בנדמה לי?

יעקב מרגי: או שמקבלים החלטה שיש הצדקה למבנה הנוכחי ואז תקיימו אותו, תחזקו אותו ותעבו אותו, ואם אין הצדקה תביאו משהו אחר.

לירן אבישר בן חורין: אנחנו לא יודעים במצב הנוכחי לשנות את המבנה הנוכחי.

לירן אבישר בן חורין: זאת האמת.

לירן אבישר בן חורין: בהתאם לתנאים של בנק ישראל ובקצב הפרטת הדואר אנחנו לא יודעים להביא את השינוי הזה בתוך ארבע השנים הקרובות.

לירן אבישר בן חורין: אני לא רואה סיבה שעוד שמונה פעמים בארבע השנים הקרובות כולנו נתכנס פה כדי לומר אותו דבר.

לירן אבישר בן חורין: לפיכך ובהתאם לזאת אנחנו נתחייב תוך חודשיים להפיץ תזכיר חקיקה בעניין הזה.

ברוריה מנדלסון: לאור החגים, קורונה והכול אני מציעה שנתחייב שלפני המועד הבא נגיש תזכיר.

יעקב מרגי: גברתי, תמתיני לנו בדיון.

יעקב מרגי: יש לנו סדר דיון.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את דעתך בהרחבה לפני חברי הכנסת.

אורן לביאן: אני רוצה להגיד מה שברוריה אמרה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך לפרוטוקול.

אורן לביאן: אני עובד משרד התקשורת.

אורן לביאן: אני מסכים עם לירן וגם דנו בזה במשרד שאי אפשר להמשיך את הפארסה הזאת, וצריך להביא תזכיר חוק לתיקון הסיפור.

אורן לביאן: אני רק מבקש, ברשות לירן, שנביא את התזכיר עד המועד של הדחייה הבאה.

יעקב מרגי: לא הבנתי.

יעקב מרגי: מה ביקשת?

אורן לביאן: בגלל החגים ובגלל הקורונה - -

לירן אבישר בן חורין: במקום תוך חודשיים – תוך חצי שנה.

אורן לביאן: עד חצי שנה.

אורן לביאן: אם נצליח נעשה את זה מהר יותר.

יעקב מרגי: והנה, אני אומר לך שהמפגש הבא איתך יהיה התצהיר במקום דיווח חסר משמעות שחוזר על עצמו.

לירן אבישר בן חורין: בסדר גמור.

יעקב מרגי: תאר לך, אם לא הייתה חובת דיווח כבר הייתי בדיון הבא על תקנות התעופה.

איתי עצמון: אני מניח שהתכוונתם להצעת חוק.

איתי עצמון: תזכיר זה - -

לירן אבישר בן חורין: ודאי, ודאי.

תמר זנדברג: יש נציגות של בנק ישראל בדיון?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: מיד ניתן להם ונפתח את זה.

יעקב מרגי: מכובדי, אתה רוצה להגיד משהו?

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

זיו דוד ברק: שמי זיו ברק, אני מנהל ההסדרה בחברת דואר ישראל.

זיו דוד ברק: אני יכול להצטרף לדברים של המנכ"לית ושל אורן.

זיו דוד ברק: אנחנו בהחלט מסכימים.

יעקב מרגי: אז אני חוזר על ההבהרה: תזכיר חוק זה רק תחילתה של דרך ותהליך.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על ההופעה הבאה בוועדת הכלכלה כשזה יהיה חוק גמור.

יעקב מרגי: ברוריה מנדלסון, מאחר שהתחייבנו על חשבונך, בואי תאמרי אם את עומדת בזה.

ברוריה מנדלסון: לא שמעתי.

ברוריה מנדלסון: מה אמרת?

יעקב מרגי: מאחר שהייתה פה התחייבות בשמך, נשמע את דעתך.

ברוריה מנדלסון: אני מסכימה.

ברוריה מנדלסון: זאת הייתה הצעה שלי.

ברוריה מנדלסון: בעזרת השם, עד המועד הבא נפרסם תזכיר ונבוא עם הצעת חוק שתסדיר את הנושא.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: כשאמרת "נפרסם תזכיר" הקפצת את כולם, כשאמרת "נבוא עם הצעת חוק", הרגעת אותנו.

ברוריה מנדלסון: זה הסדר.

ברוריה מנדלסון: מפרסמים תזכיר ואז מגיעים אליכם.

לירן אבישר בן חורין: תוך חצי שנה נהיה עם הצעת חוק.

יעקב מרגי: ברור, לכן הקפצת אותנו.

יעקב מרגי: אותנו לא מעניין התזכיר.

יעקב מרגי: יש הפרדת רשויות.

יעקב מרגי: מעניינת אותנו הצעת חוק מוגמרת.

ברוריה מנדלסון: בסדר.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, רוצים להתייחס?

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש, עיקר הדברים שצריכים להישקל זה טובת הצרכן.

עידן רול: בסופו של דבר בנק הדואר אמור לשמש ייעודים אחרים משל בנקים אחרים.

עידן רול: אנחנו עדים לשינויים מרחיקי לכת במתן שירותים בנקאיים בארץ.

עידן רול: אנחנו רואים מעבר לשירותי דיגיטל שהרבה פעמים גורם לאוכלוסיות שוליים – אוכלוסיות מוחלשות, אוכלוסיות מאותגרות טכנולוגית – למצוא את עצמן מול שוקת שבורה ועם קושי לקבל שירותים מהבנקים.

עידן רול: אני לא הייתי רוצה שבשם תחרות שהוכרזה לפני כמה שנים בתנאים שוק אחרים לגמרי, גם אותם מאותגרי אשראי ואוכלוסיות שאולי לא מתקבלות בברכה בבנקים אחרים, מסחריים, לא יהיה להן מענה.

עידן רול: זה צריך להיות לא הערך הבלעדי – בטוח שלא – אבל אולי ערך עליון במחשבה מה עושים עם בנק הדואר.

עידן רול: אמנם לא הייתי פה בכל הדחיות הקודמות - -

יעקב מרגי: גם אני לא.

עידן רול: אתה היית במשכן.

עידן רול: אני לא הייתי במשכן.

עידן רול: - - אבל זה מחירן של 15 תביעות.

עידן רול: בואו נקרא לילד בשמו – זה ביזיון.

עידן רול: זה לעשות צחוק מהחוק, זה לנצל פרצה מסוימת כשאפשר לקבל אורכה.

יעקב מרגי: זה קושי אמיתי.

יעקב מרגי: כנראה, כשחוקקו את החוק היו אופטימיים מדי.

תמר זנדברג: זה עלה גם כשחוקקו את החוק.

תמר זנדברג: אבל לא תמיד מקשיבים.

תמר זנדברג: צריך לומר את האמת.

עידן רול: אתה הופך חוק שאולי היה נכון בשעתו לחוק שעכשיו צריך לשבת ולחוקק.

עידן רול: כבר מדברים על חוק של משרד התקשורת בעוד חצי שנה.

עידן רול: אלוהים יודע מתי זה יעבור.

עידן רול: והנה, אנחנו ניצבים פה בפני סאגה שנמרחת כמו מסטיק.

עידן רול: זה משהו שצריך לשים לב אליו ולקחת בחשבון.

עידן רול: בסופו של דבר זה בא על חשבון תחרות בשוק וגם על חשבון הציבור.

עידן רול: זה משהו שיכול היה להיפתר.

עידן רול: אני בכלל לא הייתי מגיע לבקש אורכה בפעם ה-15.

עידן רול: זה לא קשור אלייך, המנכ"לית.

לירן אבישר בן חורין: הכול טוב.

עידן רול: זה קודמייך וקודמי קודמייך וקודמי קודמייך.

יעקב מרגי: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שהסיפור כאן הוא די ברור לכולם ומובן מאליו כדי שנלמד מזה לקח כי זה קורה הרבה פעמים בכנסת.

תמר זנדברג: בזמנו כשחוקק חוק הפרטת הדואר היו בכנסת כאלה שהרימו דגל, בדיוק הדגל שאנחנו נוכחים בו עכשיו: שזה לא הדבר הנכון, ואם כן – לא בדרך הזאת; שצריך בנק שיהיה כתובת לכאלה שלא יכולים למצוא את עצמם בבנקים הגדולים והמסחריים; שהתחרות היא לא בדיוק תחרות, היא יותר מונופוליסטית או קרטליסטית ולא תאפשר - -

יעקב מרגי: כרגע זה דואופול.

תמר זנדברג: דואופוליסטית שלא תאפשר את הדבר הזה.

תמר זנדברג: הכנסת הזהירה.

תמר זנדברג: והנה, אנחנו רואים שזה לא פשוט וכנראה זה קורה.

תמר זנדברג: אני רוצה לנצל את הלקח שנלמד ממנו גם לעתיד ולא רק כדי להגיד "אמרנו לכם", אלא גם כדי להסתכל קצת קדימה.

תמר זנדברג: יש עוד דבר בתחום הבנקאות שמונח כרגע על השולחן, והוא הנושא של הבנקים הקואופרטיביים, הבנקים השיתופיים שהם איזשהו פתרון אשראי, חיסכון, הלוואות – כל מיני פתרונות פיננסיים ביניים שלא עומדים מול הבנקים הגדולים באותם תנאים.

תמר זנדברג: שוב, זה דואופול – אתה הולך לאותם בנקים ומקבל את אותם תנאים, ובעיקר מי שלא מקבל מודר מהם לחלוטין, אלא הם יכולים לייצר פתרונות פיננסיים בתלות ברגולציה שתושת עליהם, והרגולציה צריכה להיות מותאמת לפתרונות.

תמר זנדברג: הם יכולים לייצר פתרון לכל אותו נתח שוק שהוא חשוב מאוד לציבור, והוא גם משמעותי מבחינה כלכלית.

יעקב מרגי: הדברים חשובים.

יעקב מרגי: שלא ישתמע מכאן שזה או שחור או לבן.

תמר זנדברג: בדיוק.

יעקב מרגי: יש מציאות שלישית שיש צורך בחברה הישראלית לדבר הזה.

יעקב מרגי: צריך לעבות אותו ולתת לו חיזוקים.

יעקב מרגי: זה לא חייב להיבלע בשחור-לבן על הרגולציה של בנק ישראל.

תמר זנדברג: העניין הוא שאצל ראש רשות שוק ההון, המיסוי והפנסיה יש על השולחן כבר כמה שנים, לדעתי, הרגולציה בנושא הפתרונות הפיננסיים שכמו שאתה קורא להם – מדרגת הביניים.

תמר זנדברג: יכול להיות שבנק הדואר יכול להיכנס לשם.

תמר זנדברג: בוודאי הבנקים הקואופרטיביים זה פתרון שקיים בכל העולם.

תמר זנדברג: הוא מספק מוצרים פיננסיים במקומות שהבנקים לא יכולים ולא רוצים להיכנס אליהם ולתת מענה לאוכלוסיות מודרות מהשוק הזה.

תמר זנדברג: אז בואו ננצל את ההזדמנות הזאת במקום כל פעם לדחות ולהגיע למצב שזה או שחור או לבן או כן או לא ונישאר עם הבנקים האלה ולא יהיה שום פתרון.

תמר זנדברג: בואו נדחף לכיוון הזה, ואם אפשר לנצל את ההזדמנות ולשאול את הרשות, אם היא נמצאת איתנו, את בנק ישראל – מה קורה עם זה?

תמר זנדברג: למה זה לא מתקדם ואיך אנחנו מתקדמים לעולם שפותח את האופציות הפיננסיות גם לאותה מדרגת ביניים שהיא כל כך חשובה גם עבור אותם משקי בית וגם למשק בכללותו.

יעקב מרגי: אין ספק שצריך דיון ייעודי למוצרי המדף של בנק ישראל.

יעקב מרגי: זה לא חייב להיות מוצר אחד או שניים.

יעקב מרגי: לא ייתכן שמצב טוב יותר מהציינג'ים ייפול.

יעקב מרגי: הצ'יינג' הוא האחרון בשרשרת המזון לקבל הכרה והסדרה.

יעקב מרגי: אני מכיר את האוכלוסיות.

יעקב מרגי: גם אנחנו לפעמים נזקקים לשירות שהוא יותר נוח, יותר נגיש, ואתה מקבל דברים שבבנק אתה לא מקבל.

יעקב מרגי: נכון שאתה לא מקבל בגדול מה שאתה מקבל בבנקים, אבל צריך למצוא את ההגדרה הייעודית הנכונה.

יעקב מרגי: זה חשוב כי כשתבואי עם הצעת חוק אנחנו נשאל את השאלות האלה.

יעקב מרגי: אני מקווה שיהיו מענים.

יעקב מרגי: זה לא פותר את הבעיה.

תמר זנדברג: אני מציעה באותה הזדמנות להזמין את ברקת, הממונה על שוק ההון והפנסיה.

יעקב מרגי: שלא יהיה מצב שאנחנו פותרים את הבעיה בסאגה של הדיווח החצי שנתי והקרבנו במזבח הזה את השירות החשוב הזה.

יעקב מרגי: לכן צריכה להיות עבודה מתכללת גם עם הצעת החוק.

יעקב מרגי: יבגני, בבקשה.

יבגני סובה: אני אשמח לשמוע הרבה דברים פה וללמוד.

יבגני סובה: אבל ממה שאני יודע ולמדתי אני רוצה להגיד דבר קצר: קודם כול יש יתרון מובנה בכך שבנק הדואר ייכנס ויהיה גורם חשוב בתחרות.

יבגני סובה: אנשים רגילים לבוא לדואר.

יבגני סובה: אנחנו יודעים שבמדינת ישראל שום גורם חדש מבחוץ לא יכול להיכנס למערכת הבנקאית, אבל עדיין, אם פתאום יש איזשהו שחקן שבא כתוצאה ממיזוג או פעולה של המדינה, לוקח זמן עד שאנשים מתרגלים להכיר את השחקן הזה.

יבגני סובה: דואר זה שחקן שכולנו מכירים; האוכלוסיות החלשות מכירות את השחקן הזה, ולכן יש פה כבר יתרון עצום.

יבגני סובה: השאלה היא איך מפתחים את היתרון ובאים לקראת האוכלוסיות האלה.

יבגני סובה: אני אגיד עוד דבר קטן שלא קשור לבנק הדואר אלא לדואר, ואני אבדוק את זה גם מול הדואר.

יבגני סובה: לפני כמה חודשים קיבלתי פנייה מאנשים מבוגרים שביקשו להעביר את תיבת הדואר שלהם קרוב לבית בדיור הציבורי.

יבגני סובה: התברר שעל-פי החוק, הדואר לא צריך כי לא חייבים להציב את התאים במרחק של פחות מקילומטר וחצי.

יבגני סובה: למה זה הרגיז אותי?

יבגני סובה: משום שבערים שיש בהם הבדלי מפלסים מודדים את המרחק האווירי, ולפי המרחק האווירי הדואר אכן לא מחויב.

יבגני סובה: לא הרגיזה אותי העמידה על הכללים כי צריך לעמוד בכללים, אלא שלא באים לקראת אנשים.

יבגני סובה: זאת אוכלוסייה שבאמת זקוקה לסיוע.

יבגני סובה: .

יבגני סובה: אני מדבר על הדיור הציבורי שברובו יש עולים חדשים, ועיקר התלונות שלהם היה שעד שהם הולכים לאותה תיבה ומקבלים את המכתבים מקופת חולים התור שלהם כבר עובר.

יבגני סובה: אני מקווה לפתור את הסוגיה זאת כי לא תמיד צריך להסתכל על המרחק האווירי, אלא על המקום הספציפי וגם על הצרכים של האוכלוסייה.

יבגני סובה: על הנייר אולי הדואר צודק, אבל בפועל במציאות אנחנו יודעים שיש קשיים.

יעקב מרגי: רן מלמד, בבקשה.

רן מלמד: בוקר טוב, שלום לאדוני, תודה לחברי הוועדה.

רן מלמד: אני רוצה להגיד, ברשותכם, כמה דברים קצרים: הדבר הראשון נוגע לאמירה של מנכ"לית המשרד לגבי עמדת בנק ישראל.

רן מלמד: אני חייב להגיד שאני מאוד מתפלא כיוון שהעמדה הזאת לא חדשה.

רן מלמד: היא קיימת כבר 10 שנים והיא לא השתנתה במילימטר לצד זה או אחר.

רן מלמד: אז לא ברור לי למה חושבים שאפשר יהיה לשנות את זה או לעשות משהו אחר.

רן מלמד: כל עוד בנק ישראל אחראי על פיקוח על בנקים, ברגע שבנק הדואר הוא בנק מטבע הדברים זה מה שצריך להיות.

רן מלמד: אז כל תפיסת העולם פה צריכה להשתנות.

רן מלמד: מול הדבר הזה צריך להביא בחשבון שאוכלוסיות מעוטות הכנסה והזדמנויות, מה שאנחנו קוראים מודרי אשראי, הם חלקם הגדול לקוחות של בנק הדואר שלא מסוגל לתת אשראי, לא מסוגל - - - תוכניות חיסכון.

רן מלמד: לדעתי, יש פתרונות אחרים לא רק בבנקים קואופרטיביים כמו שהציעה חברת הכנסת זנדברג, אלא אגודות אשראי שיופעלו כמרכזים קהילתיים פיננסיים.

רן מלמד: אפשר להיעזר בזה בתקציבים של מפעל הפיס.

רן מלמד: יש תוכנית מלאה שהוגשה בנושא הזה כבר לפני כמה שנים.

רן מלמד: אני אשמח להציג אותה בפניך גם כן.

רן מלמד: אבל לפני שמגישים תזכיר חוק צריך לעשות חשיבה מחדש על כל הדרך.

רן מלמד: אם יותר לי במשפט האחרון אני רוצה להודות לוועדת הכלכלה על נושא שאתה לא טיפלת בו כל כך אבל עלה בשנים האחרונות במסגרת הדיונים על חוק נתוני אשראי.

רן מלמד: לפני ימים ספורים משרד האוצר פרסם סוף-סוף את המכרז להקמת קרן הלוואות למשקי בית מודרי אשראי בערבות מדינה.

רן מלמד: זאת בשורה גדולה – 50 מיליון שקל בשלב הראשון, ואני מניח שזה עוד יגדל.

רן מלמד: כל הקרדיט מגיע לשר האוצר הקודם ולאנשי ועדת הכלכלה, ועל זה תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מודים לך על כך שהבאת את זה.

יעקב מרגי: מישהו מחברת הדואר?

יעקב מרגי: מאחר שפחות או יותר מיצינו את הדיון אני רוצה לשאול אתכם: מישהו יכול להסביר לי למה צ'ק של לקוח של בנק הדואר לא נסלק?

יעקב מרגי: מי הולך לבנק היום להפקיד צ'קים?

יעקב מרגי: אף אחד לא הולך לבנק.

יעקב מרגי: יש אפליקציה – חוץ מבנק הדואר.

יעקב מרגי: למה?

זיו דוד ברק: מצטער, לא הבנתי את השאלה.

יעקב מרגי: אדם היום מקבל צ'ק לפקודתו מלקוח של בנק הדואר.

יעקב מרגי: הוא לא יכול להפקיד אותו באפליקציות.

זיו דוד ברק: ההפקדה היום יכולה להיעשות אך ורק באשנב.

יעקב מרגי: למה?

זיו דוד ברק: עדיין לא פיתחנו מערכת, אבל אנחנו עובדים על זה שאנחנו נוכל כמו במערכת הבנקאית לפתוח גם את זה.

יעקב מרגי: זה בגלל שלא הצלחתם לפתח פתרון טכנולוגי או שיש מגבלה של בנק ישראל במסלקה?

אבי בלו: אם יורשה לי - -

יעקב מרגי: אני אתן לך רשות כשהם יסיימו לדבר.

זיו דוד ברק: זה מנהל בנק הדואר.

יעקב מרגי: אז, בבקשה, נתנו לך רשות.

יעקב מרגי: תציג את עצמך לפרוטוקול, בבקשה.

אבי בלו: אני מנהל את בנק הדואר.

אבי בלו: אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים.

אבי בלו: אנחנו יוצאים עם אפליקציה עד 1 בספטמבר שזה ממש בשבוע הבא, ועד סוף השנה, בעזרת השם, גם נוכל להפקיד צ'קים באפליקציה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: אתה מבין שלוקח לכם זמן ואחרים כבר זוממים עליכם מזימות אחרות.

אבי בלו: בוודאי.

אבי בלו: אם נהיה עשירים כמו אחרים - -

יעקב מרגי: על הדרך עוד שאלה.

יעקב מרגי: אני לא אוהב לחלק קרדיט לעיתונים אבל לא נורא:

יעקב מרגי: פורסם בגלובס שדואר ישראל יחלק חבילות סלולר ב-16 שקלים לחודש.

יעקב מרגי: יש מישהו שיכול לתת לנו הסברים?

יעקב מרגי: תן לנו רקע.

זיו דוד ברק: לנו יש שיתוף פעולה.

יעקב מרגי: אף אחד לא נזף בכם כשהתחלתם לשווק?

זיו דוד ברק: אנחנו רק משווקים.

זיו דוד ברק: אנחנו לא הפכנו להיות חברת סלולר.

זיו דוד ברק: זה שיתוף פעולה שלנו עם חברת גולן טלקום.

זיו דוד ברק: לקוחות יכולים להגיע לסניפי הדואר ולפגוש את התכנית הזאת כמו שהם יכולים לפגוש מוצרים אחרים שאנחנו מוכרים ביחידות הדואר.

זיו דוד ברק: אנחנו לא מפעילים את הקו, אנחנו רק הגורם המשווק.

יעקב מרגי: אתם רק הדלפק.

לירן אבישר בן חורין: בדיוק.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: כל עוד כדי לתת לכם זכות קיום צריך לחשוב.

יעקב מרגי: אבל צריך להסדיר את זה.

יעקב מרגי: אחרת כל פעם כשתרצו לעשות את זה יגידו לכם:

יעקב מרגי: זה התחום שלכם, זה לא התחום שלכם.

לירן אבישר בן חורין: בזה אתה צודק.

לירן אבישר בן חורין: זה באישור השר.

לירן אבישר בן חורין: לכל דבר כזה יש פנייה ואנחנו מאשרים אותה.

יעקב מרגי: ובכל מה שיכול לשפר את השירות לאזרח אנחנו כאן.

יעקב מרגי: מיצינו פחות או יותר את הדיון.

יעקב מרגי: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

איתי עצמון: אני מנצל את ההזדמנות שיושבים כאן ארבעה מחוקקים כדי לומר שהדחייה הזאת והסעיף שמכוחה היא מגיעה לכאן כבר בפעם ה-15 לוועדת הכלכלה זאת דוגמה טובה מדוע לא ראוי לאפשר דחיות בכניסה לתוקף של חוקים ללא הגבלה.

איתי עצמון: אני יכול לומר שהרעיון במקור כשהחוק נחקק ב-2012, של יושב-ראש הוועדה דאז כרמל שאמה הכהן, היה שברגע שתתבקש דחייה כזאת "הוועדה תקיים דיון בהשתתפות שר התקשורת או המנכ"ל".

יעקב מרגי: אתם לא מבינים, קצת חיוך.

יעקב מרגי: ב-2012 יושב-ראש ועדת הכלכלה היה מהליכוד, והם היו באופוזיציה עם 12 מנדטים.

קריאות: לא, מה פתאום.

יעקב מרגי: לא, היינו בממשלה בעצם.

יעקב מרגי: כרמל שאמה הכהן היה מהקואליציה.

יעקב מרגי: הוא הצליח להטעות אותי.

יעקב מרגי: לכן התבלבלתי.

יבגני סובה: אבל זה היה סידור בגלל ועדת חוץ וביטחון.

יעקב מרגי: אני הייתי שר בממשלה עם הליכוד.

יעקב מרגי: התבלבלתי.

יעקב מרגי: אבל רציתי לזכור 2012 ו-12 מנדטים.

תמר זנדברג: זה היה ב-2006 עד 2009.

יבגני סובה: פרשנים פוליטיים - - - היו פה בכנסת.

יבגני סובה: אני זוכר טוב יותר מהשרים.

יעקב מרגי: 2012 הטעה אותי עם 12 המנדטים של הליכוד.

יעקב מרגי: לא עולם חוסן, אל תלכו לבחירות.

תמר זנדברג: יפה.

יבגני סובה: 12 מנדטים מ-2006 עד 2009.

יבגני סובה: זה הכול.

איתי עצמון: הרעיון לקביעת המודל הזה שברגע שדוחים את היום הקובע הדחייה תהיה בדיון שתקיים ועדת הכלכלה בהשתתפות שר התקשורת או בהשתתפות המנהל הכללי של משרד התקשורת, היה שלא יהיה נעים לשר או למנכ"ל להגיע לכאן שוב ושוב, ומתישהו התנאים המוקדמים לכניסה לתוקף יצטרכו להתקיים.

איתי עצמון: כלומר שהשר והמנכ"ל ידחפו ויקדמו את יישום התיקון לחוק.

איתי עצמון: אנחנו רואים שגם אחרי ההוראה הזאת מגיעים לכאן שוב ושוב.

איתי עצמון: יותר מכך, העברנו מסמך רקע של סקירה קצרה על המצב המשפטי לקראת הדיון, ואחרי הסעיף של הדחייה מתחבא עוד סעיף שאומר שאם לא יתקיים התנאי המוקדם שעניינו חתימת הסכם קיבוצי בנוגע לתנאי ההעסקה של העובדים בחברת דואר ישראל ובחברה בת, ו"נוכח שר התקשורת כי בנסיבות העניין ראוי לשנות את היום הקובע, רשאי הוא על אף האמור בסעיפים הקודמים לקבוע מועד אחר בצו באישור ועדת הכלכלה".

איתי עצמון: כלומר כל מה שהוא היה צריך לעשות זה לבוא לכאן עם צו לא על דיווח אלא על קביעה של מועד אחר.

איתי עצמון: הדבר הזה לא נעשה במשך שמונה שנים, לצערי.

איתי עצמון: אז את הפארסה הזאת כדאי לסיים ולהביא לכאן תיקון חקיקה, כפי שאמר היושב-ראש.

יעקב מרגי: הזכות הזאת נפלה במשמרת שלך.

לירן אבישר בן חורין: כן, נסיים את זה.

יעקב מרגי: חברים, תודה רבה, הסיכום ברור.

יעקב מרגי: המפגש הבא בנושא הזה יהיה עם הצעת חוק ממשלתית סדורה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.