ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 50, 2020-08-17 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 17 באוגוסט 2020, כ"ז באב התש"ף.

יעקב מרגי: הנושא על סדר-היום: הצעת חוק הגז הפחמימני המעובה.

יעקב מרגי: קודם כול, תצטרכו להסביר לנו מה קרה, למה החוק הזה, מה היה עד היום ומה פחות או יותר מהות השינויים, עם דברי רקע – נדרשתם לכך, לא נדרשתם לכך.

יעקב מרגי: תן לנו סקירה כללית.

יעקב מרגי: הדיון הראשון, כפי שאנחנו עושים בחקיקה, הוא דיון מקדים.

יעקב מרגי: אם נמצה אותו בדיון אחד אז יהיה דיון מקדים בדיון אחד; אם לא, יהיה המשך.

איתי עצמון: אני מציע, אדוני, שהמשרד גם יגיד כמה שנים עבדו בממשלה על הכנת הצעת החוק.

יעקב מרגי: אני מתאר לעצמי, כשהוא יציג זה דבר ראשון שהוא יגיד, אבל אתם מבינים שזאת חתיכת חקיקה ויש לציבור הרבה מה לומר.

יעקב מרגי: לכן אנחנו נצטרך לעשות את זה בשום שכל, בהתייעצות, כמה שיותר בהסכמות.

יעקב מרגי: כמובן, מה שנוכל לעשות בהסכמות זה יהיה עדיף; מה שלא יהיה בהסכמות, תצטרכו לשכנע אותנו עם הרבה מאמץ.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: איתי, אתה רוצה לפתוח או לתת למשרד?

איתי עצמון: אני מציע שהמשרד יציג ואחר כך גם לי יש הערה כללית.

יעקב מרגי: בבקשה.

חן בר יוסף: בוקר טוב למשתתפים פה, למשתתפים בבית.

חן בר יוסף: חוק הגז הפחמימני המעובה, לפני שנצלול לתוך החוק בואו רגע נדבר על המושג הזה שנקרא גז פחמימני מעובה או גז ביתי, בלשון יותר עממית.

חן בר יוסף: המוצר הזה מוכר למעשה לכולנו.

חן בר יוסף: מדובר על תערובת של גזים – בוטאן ופרופאן, (c4h10) ו-(c3h8) – לכימאים שבינינו.

חן בר יוסף: מדובר על מוצר שביסוד שלו אין לו צבע, אין לו ריח, הוא יכול להיות פה בתוך החדר ולא נדע בכלל, זה חלק מהסיכון שלו.

חן בר יוסף: לכן, בתקינה הישראלית וגם בעולם, מקובל להוסיף לו את מרכיב הריח מרקפטאן שנותן לו את הריח שכולנו כשאנחנו מריחים קוראים לו ריח של גז – בעצם זה לא ריח של גז אלא ריח של תוסף מיוחד שמוסיפים לו ברגע שהוא יוצא ממערכות התשתית.

חן בר יוסף: הוא כבד מהאוויר בתנאי הסביבה, לכן יש לו נטייה להצטבר.

חן בר יוסף: כולנו מכירים את החניונים בהם כתוב נא לא להיכנס עם רכב מונע בגז – וגז ביתי, להבדיל מגז טבעי, הוא כבד מהאוויר, ההצטברות שלו באיזושהי תחתית של מבנה, זה יכול להיות במקלט, זה יכול להיות במחסן, זה יכול להיות חלילה בחניון, גורמת לו להצטבר שם ואז עם הניצוץ הכי קטן, בתערובת הנכונה, חלילה יכול לקרות אירוע.

חן בר יוסף: הוא דליק ונפיץ.

חן בר יוסף: הוא משמש את כולנו – בישול, הסקה, אפילו הנעת רכב בשנים האחרונות.

חן בר יוסף: זה הגפ"מ.

חן בר יוסף: מבחינת המבט הכללי, כמה שימוש אנחנו עושים במוצר הזה.

חן בר יוסף: מסופקים 600,000 טון של גפ"מ בשנה.

חן בר יוסף: רק לצורך הבנה כללית, יש בערך 10 מיליון טון של מוצרי דלק שהמשק צורך בשנה, אז 600,000 טון, בערך 6% מזה זה גפ"מ.

חן בר יוסף: המכירות שלו בישראל – בין 3.2 ל-3.5 מיליארד שקלים כל שנה.

חן בר יוסף: יש לנו 22 מיתקני מילוי שיודעים לקחת גז ממיכלים גדולים, לשים אותם בבלוני גז.

חן בר יוסף: 59 חברות גז שונות פועלות בישראל, לא כולן משווקות גז לציבור.

חן בר יוסף: יש גם חברות שמתעסקות בהובלת גז בלבד, באחסון גז בלבד.

חן בר יוסף: יש לנו 1,470 אנשים שמוכשרים לעסוק בגז.

חן בר יוסף: העיסוק בגז – קצת כמו חשמלאי מוסמך – יש טכנאי מוסמך לעסוק בגז בשתי רמות, ויש עוד מהנדס גז, מתכנן גז בעוד שתי רמות.

חן בר יוסף: כמו כן, לפני שנתיים העברנו גם אנשים שהוכשרו כבודקי מערכות גז וגם אנשים שמוכשרים להתקין את הכיריים.

חן בר יוסף: בישיבה הקודמת אדוני דיבר על זה שחיבר לו את הכיריים, אז היום לא רק טכנאי גז מוסמך לעשות את זה, יש עוד קבוצת אנשים, במיוחד מקרב חברות הכיריים, שיודעים והוסמכו לחבר כיריים.

חן בר יוסף: חוץ מזה, יש לנו 149 תחנות תדלוק בגז לרכבים, עם סדר גודל של 120,000 רכבים כאלה בישראל מתוך סדר גודל של שני מיליון כלי רכב פרטיים.

חן בר יוסף: חלוקת הייצור שלו בישראל – 54% מהגז שנמכר פה ולרשות הפלסטינית, מקורו בייצור מקומי בשני בתי הזיקוק, ועוד כ-46% מייבוא.

יעקב מרגי: אנחנו לא מצליחים לספק לעצמנו מאה אחוז?

חן בר יוסף: אנחנו לא מצליחים לספק לעצמנו את כל תצרוכת הגז.

יעקב מרגי: למה?

חן בר יוסף: בתי הזיקוק בישראל בנויים בתצורה מסוימת.

חן בר יוסף: המבנה של בית הזיקוק זה מה שמשפיע על כמה גז הוא יוכל להפיק מכל חבית.

חן בר יוסף: אי אפשר לקחת חבית נפט, להפוך אותה רק לגז.

חן בר יוסף: גם ככה מרכיבי הבוטאן והפרופאן בכל חבית הם מוגבלים וכל מה שאפשר להפיק מזה, מפיקים, כאשר שני בתי הזיקוק בישראל באמת מפיקים 54%.

חן בר יוסף: צריך לדעת שלמעשה בחודשי הקיץ אנחנו כמעט מייצרים את כל מה שאנחנו צריכים, בחודשי החורף עליית הצריכה היא בערך פי שניים.

חן בר יוסף: בין נובמבר לפברואר אלה חודשי החורף והצריכה היא פי שניים בישראל מאשר בחודשי הקיץ.

חן בר יוסף: סך הכול הצריכה במשק – המגזר התעשייתי צורך הכי הרבה גז, 32%, וזאת למרות מאמצים ניכרים של המשרד שלנו לחבר את התעשייה כמה שיותר כמובן לגז טבעי.

חן בר יוסף: זה הולך ועולה אבל בקצב שהוא מתקדם.

יעקב מרגי: יהיה שלב שהגז הטבעי יגיע עד לבתים?

חן בר יוסף: יש ניסיונות כאלה.

יעקב מרגי: יש בכלל תוכנית?

יעקב מרגי: יש הסתברות?

חן בר יוסף: יש תוכנית, ההסתברות הולכת ופוחתת.

חן בר יוסף: מסתבר שהחיבור של גז טבעי לבתים, העלות הראשונית שלו מאוד מאוד יקרה.

חן בר יוסף: כיוון שרוב צרכני ישראל לא צורכים גז לצורכי חימום – כמו נגיד באירופה ובארצות הברית במדינות הקרות – אז למעשה מרבית הבתים בישראל - -

יעקב מרגי: כדאיות.

חן בר יוסף: - - עקב צריכה נמוכה, עלות התשתית והחיבור הראשונית גבוהה.

יעקב מרגי: אפרופו, דיון מקביל בוועדה יהיה אותו סיפור עם תשתיות האינטרנט המהיר.

יעקב מרגי: פחות או יותר, זה מקבילה.

חן בר יוסף: הרשות הפלסטינית צורכת 25% מאותם 600,000 טון, מאוד אינטנסיבי הצריכה שם, והמסחרי עוד 8%.

חן בר יוסף: מצב החוק – אנחנו לא בקרקע מה שנקרא לא חרושה, יש חוק.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים להסביר למה הצריכה שלהם היא גדולה מחלקם, מגודל האוכלוסייה?

חן בר יוסף: חלקו החליף גם בנזין בחלק מהתקופות.

יעקב מרגי: בגלל המחסור.

חן בר יוסף: בגלל מחסור, בגלל כל מיני סיבות שהם בחרו להסב את הרכבים שלהם לגפ"מ.

חן בר יוסף: חלקו, צריכה והיקף בישול כנראה ברמת המשפחה יותר אינטנסיבי מאשר בישראל.

יעקב מרגי: אוקיי.

חן בר יוסף: לגבי המצב החוקי – אנחנו מה שנקרא על קרקע חרושה אבל חרושה היסטורית.

חן בר יוסף: ב-1989, בעקבות אירוע מאוד מאוד קשה שאירע במיתקן בקרית אתא קמה ועדת חקירה, התעופפו שם מיכלי גז בכל רחבי השכונה, הוועדה נקראה ועדת לפידות והוחלט על חוק שיסדיר את כל נושא הגז בישראל.

חן בר יוסף: החוק הזה מסדיר חובת רישוי קודם כול לספקים, לעוסקים – זה אותם אנשים שמקבלים את הרישיונות – וגם מחייב היתר למיתקנים שרוצים להקים.

לאה ורון: באיזו שנה היה האירוע?

חן בר יוסף: 88' היה האירוע, 89' חוקק החוק.

חן בר יוסף: תכף נדבר על לוחות הזמנים אצלנו.

יעקב מרגי: שלושה עשורים.

חן בר יוסף: בעצם הוא הסדיר את מושכלות היסוד של החוק הזה, שזה רישוי לספקים ולעוסקים, היתר למיתקנים שרוצים לפעול, סמכויות פיקוח ואכיפה של המשרד שלנו, וכפי שהיה כנראה מקובל אז בחקיקה, כל הענישה הייתה ענישה פלילית, זה היה היסוד.

חן בר יוסף: הקשיים שאנחנו מצאנו לאורך השנים בחוק הקיים, ולכן נתבקשו בו לא מעט שינויים: לא הוגדרו תנאים מהותיים לקבלת רישיון ספק גז.

חן בר יוסף: למעשה לפי החוק כל אחד יכול לקבל רישיון ספק גז כל עוד הוא אזרח ישראל.

חן בר יוסף: אין הסדרה של העוסקים מטעם הספקים.

חן בר יוסף: התפתחה לאורך השנים פרקטיקה של מה שנקרא סוכנים וסוכני משנה של גז.

חן בר יוסף: הסוכנים האלה חתומים כנראה על איזשהו הסכם עם ספק הגז שאנחנו מכירים כבעל הרישיון אבל מבחינתנו הם לא מוכרים, אנחנו לא יודעים מיהם ומהם.

חן בר יוסף: הם לא נבדקו ולא נבחנו על ידינו וזו החלטה של בעל הרישיון בלבד – התחלת התקשרות איתם, סיום התקשרות איתם וגם התנאים שמציבים להם.

יעקב מרגי: אין רישיון ייעודי לספק גז?

חן בר יוסף: לספק כן, לסוכן שלו לא.

יעקב מרגי: סוכן, הוא הופך להיות ספק.

חן בר יוסף: הוא לא לגמרי ספק.

חן בר יוסף: את זה אנחנו רוצים להסדיר בחקיקה החדשה, בדיוק את מערכת היחסים שלהם בינם לבין עצמם, ויותר מולנו, שנדע מיהם הסוכנים האלה.

חן בר יוסף: אין אכיפה מינהלית, דיברנו על זה רבות בשבוע שעבר.

חן בר יוסף: אין מדרג ענישה באכיפה הפלילית.

חן בר יוסף: היא יחסית מאוד מאוד דיכוטומית – או שנה, או שנתיים – לא מספיק נקרא לזה מניפה רחבה בשביל להיות מתואם ומדויק ומתאים בענישה.

חן בר יוסף: כל הנושא הצרכני נשאר מחוץ להסדרה של החוק.

יעקב מרגי: מה זה אומר?

חן בר יוסף: זה אומר אם אתה מחכה לטכנאי שיחבר אותך; אם אתה רוצה שהטכנאי, אחרי שהוא ניתק אותך יחבר אותך חזרה; אם אתה רוצה להבין על בסיס מה דרשו ממך סכומים כאלה ואחרים בשביל להזיז לך נקודת גז.

יעקב מרגי: כל זה היה באוויר.

איתי עצמון: יש את חוק הגנת הצרכן כמובן, שחל על הספקים.

חן בר יוסף: נכון.

חן בר יוסף: פיקוח ואכיפה – מה יש לנו, איזה כלי עבודה ומה אנחנו מצליחים לעשות.

חן בר יוסף: יש לנו היום 18 מפקחים.

יעקב מרגי: אתם מתכוננים להוציא משהו חדש, שלא לפי הגנת הצרכן?

חן בר יוסף: לא.

חן בר יוסף: אנחנו מסמיכים את השר למצוא אם יש פערים.

חן בר יוסף: יש לנו תלונות ציבור שמגיעות אלינו למרות שאנחנו לא מוסמכים לעסוק.

חן בר יוסף: תלונות הציבור האלה – עד היום היינו מעבירים אותן לממונה; נהיה ביחד בדיון עם הממונה על הגנת הצרכן, אם הוא יגיד, בנושאים האלה והאלה ידי אינה מגעת, אין לי יכולת לעזור לציבור, שם ניכנס.

חן בר יוסף: אין לנו עניין בכפל אכיפה ובכפל סמכויות, ממש לא.

גל נוי אפרת: בחוק הגנת הצרכן מוסדרים נושאים רוחביים שהם רלוונטיים לעוסקים מתחומים שונים, וכמובן שיש נושאים ייחודיים שהם מיוחדים למשק הגפ"מ ובנושאים האלה אנחנו מתכוונים לעסוק באמות מידה האלה.

גל נוי אפרת: זה בדומה לתחומי אנרגיה אחרים, כמו חשמל ומים, גם בהם יש אמות מידה מפורטות שהן ייחודיות לאותו משק והן מתווספות להוראות הכלליות שיש בחוק הגנת הצרכן.

איתי עצמון: יש לכם כבר איזושהי טיוטה או איזשהו מתווה לאותן אמות מידה או שמדובר רק בהסמכה צופה פני עתיד?

גל נוי אפרת: מדובר בהסמכה צופה פני עתיד, אנחנו נתחיל לעבוד על זה ברגע שזה יתקדם.

איתי עצמון: אפשר לעבוד במקביל גם.

יעקב מרגי: המוזיקה מוכרת, חברי הכנסת נתקלים בזה יום-יום.

יעקב מרגי: זו עבודה מפרכת.

יעקב מרגי: אני לא רוצה למצוא את עצמי שבסוף התהליך אני מסמיך את השר, הכנסת מסמיכה את השר לקבוע משהו שייקח לו עוד שש שנים.

יעקב מרגי: לכן אומר לך איתי – אם הבנתי אותו, ואם לא אז הבנתי משהו - -

איתי עצמון: הבנת מצוין.

יעקב מרגי: - - שאני כן רוצה שתעבדו במקביל, שלקראת סוף החקיקה כבר נדע מה אנחנו רוצים מעצמנו כי אנחנו לא נסמוך על זה שמשרד המשפטים ייתקע עם תקנות בסדרי עדיפויות של עוד שנתיים-שלוש.

יעקב מרגי: אנחנו פה לועסים את זה כמעט בשגרה יומית בכנסת.

יעקב מרגי: אוקיי?

גל נוי אפרת: בסדר.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להיות יעילים.

יעקב מרגי: לפחות לשפר את התדמית שלנו בכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

חן בר יוסף: מבחינת מה שהספקנו, הנתונים האלה לשנת 2019, 344 מבצעי אכיפה נגד עבריינות בתחום, ולצערנו יש לא מעט עבריינות בתחום הגז - אנשים שמבצעים פעולות בלי שום היתר ורישיון, פיראטים שמארגנים מחסנים בתוך שכונות מגורים בין בתים של אנשים, הובלת גז על קטנועים, כל הזוועות.

חן בר יוסף: לא פירטתי ולא הבאתי צילומים של כל האירועים אבל הם רבים מאוד.

חן בר יוסף: 54 אירועי גז נחקרו בשנה האחרונה, 66 כתבי אישום שהגשנו, גם על בסיס אירועים של 2018 חלקם.

חן בר יוסף: 1,500 – פלוס, אני כותב – ביקורות שאנחנו מצליחים לעשות גם במיתקני גז, גם אצל סוכני גז, גם אצל ספקי גז, גם בדיקות בבתים ממש של האנשים.

חן בר יוסף: אנחנו בשנתיים האחרונות הצלחנו לעבור על כל צוברי הגז בישראל, 60,000 צוברים ומרכזיות גז, באמצעות אאוטסורסינג שלקחנו.

חן בר יוסף: למעשה יש לנו היום דאטה בייס יחסית מסודר לעניין הזה, ופניות ציבור שכן קשורות לבטיחות – שכן שרואה בלון מתנדנד מהבית ליד, אנשים שחושבים שהצובר קרוב מדי לבית שלהם, וכן הלאה – 823 פניות ציבור שהמפקחים היו צריכים להגיע לתת מענה, לפעמים להוציא.

לאה ורון: אתם העברתם לוועדה מצגת, היא בטבלטים מול עיניהם של חברי הכנסת, אבל הציבור הרחב לא יכול לראות את המצגת שלכם.

לאה ורון: אולי אפשר להקרין אותה.

יעקב מרגי: אם יש אפשרות, בבקשה.

חן בר יוסף: אנחנו כבר בשקף 8: הצעת חוק פרקים מרכזיים.

חן בר יוסף: מה ההצעה שעומדת על הפרק?

חן בר יוסף: מתוכה כמובן רק פרקים מרכזיים כי גם תהיה הקראה מסודרת וכמובן נדון לפרטי פרטים.

חן בר יוסף: רישוי הספקים – כמו שאמרנו, שינוי קצת באופי הרישוי; המיתקנים והעוסקים בעבודות הגז, רישוי של כולם, הסדרת פעילות הסוכנים, הסוכנויות האלה של חברות הגז.

חן בר יוסף: חובות והגבלות על בעלי רישיונות – מי יכול להיות בעל רישיון, מי לא יכול.

חן בר יוסף: אם מוצאים בעל רישיון עם התנהגות לא תקינה, מה עושים איתו.

חן בר יוסף: סמכות של מנהל לענייני הבטיחות בגז – הוא למעשה נותן הרישיונות, הוא זה שיכול לקבוע על מיתקן מסוים, אם התנאים אינם מאפשרים זאת, לסגור אותו אם הוא נמצא לא תקין, גם ברמה המיידית.

יעקב מרגי: מי זה המנהל לענייני בטיחות הגז?

יעקב מרגי: היום, מי זה?

חן בר יוסף: היום, קוראים לו אילן בנימין.

יעקב מרגי: לא כשם.

יעקב מרגי: הפרסונה, תגדיר אותה.

חן בר יוסף: הוא מהנדס, עובד המשרד, הוסמך על ידי השר.

יעקב מרגי: והוא אחד, יחיד ומיוחד, כמו בתקופות המנדטוריות.

יעקב מרגי: אז הנה אני אומר לכם, קחו בחשבון שזה יהיה יותר מפושט.

יעקב מרגי: אני – יעקב מרגי, לא יודע אם אחרים – נמאס לנו שיש רשם מהנדסים אחד, רשם אדריכלים אחד וכל העולם סוגד לו.

יעקב מרגי: כשזה לא תפקיד קצוב – בלי לפגוע באף תפקיד – זה לא טוב ולא בריא.

יעקב מרגי: אנחנו מזמן לא שייכים למדינות האלה.

חן בר יוסף: אז אולי נסביר.

יבגני סובה: לא אימפריה עות'מנית?

יבגני סובה: לא?

יעקב מרגי: אני לא רוצה להגיד לך ייבוא מאיפה.

יעקב מרגי: זו תרבות שיובאה מאיזשהו מקום אבל צריך לעקור אותה.

יעקב מרגי: כשנגיע לזה אז תחשבו טוב טוב כי אני חושב שברמה המחוזית, אי אפשר לתלות מדינה שלמה באדם אחד.

יעקב מרגי: כנ"ל במשרד החקלאות, כנ"ל בעוד משרדים כאלה ואחרים.

יבגני סובה: שלא יבינו אותך לא נכון, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: שאי אפשר לתלות מדינה אחת בבן אדם אחד.

יבגני סובה: בתקופה כזאת יכולים להבין אותך לא נכון.

יעקב מרגי: אתה יודע, אין לי בעיה שיבינו אותי בכל תחום.

יבגני סובה: בטח בשבוע הזה, לפני דחיית התקציב.

יעקב מרגי: תעופו עם הדמיון שלכם לאן שאתם רוצים, אני אוחז בזה בכל תחום.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

חן בר יוסף: התאמת סמכויות פיקוח ואכיפה לחקיקה העדכנית, איך נראה מפקח מטעמנו.

חן בר יוסף: דרך אגב, אגף האכיפה הוא לא תחתיו, אגף האכיפה אצלנו נמצא תחת מנהל לענייני אכיפה.

חן בר יוסף: זה אגף פיקוח ואכיפה.

יעקב מרגי: סמכויות רישוי זה כסף – רגולציה, בירוקרטיה.

יעקב מרגי: מצד אחד תהיה פה הרבה רגולציה, אבל ידי לא רוצה להיות שותפה עוד פעם בהעמסה, שמחר, כדי להתקין גז או לפתוח עסק בגז זה ויה דולורוזה.

חן בר יוסף: לא רק שזה לא, אנחנו עוד בשנה האחרונה הקלנו מאוד את התהליך.

יעקב מרגי: אנחנו רק אומרים הנחות יסוד לקראת ההקראה.

חן בר יוסף: אין בעיה.

חן בר יוסף: יצירת מדרג ענישה בעבירות הפליליות – דיברנו על זה – והוספת אכיפה מינהלית ועיצומים כספיים לכל תהליך האכיפה כדי שלא כל דבר יהפוך להיות אישום פלילי.

חן בר יוסף: (שקף: הבדלים מרכזיים בין החוק הישן לחוק החדש).

חן בר יוסף: מה ההבדלים המרכזיים?

חן בר יוסף: החוק הזה מציע הבדלים מהחוק הקיים, ולהלן טבלת ההבדלים המרכזיים.

חן בר יוסף: כמובן שיש עוד, אנחנו לא יורדים פה לכל הרזולוציות.

חן בר יוסף: התנאים לקבלת הרישיון – היום צריך להיות בגיר ותושב ישראל, או להיות חברה.

חן בר יוסף: אנחנו חושבים שצריך פה קצת ידע וניסיון, תשתית מתאימה, ביטוח, הון עצמי, דברים שדרך אגב נדרשים היום ברישיון אבל רק דרך דרישות הרישיון, עכשיו נסמיך אותם בצורה מסודרת שזה לא יהיה נוהל פנימי של המשרד או כל דבר אחר.

יעקב מרגי: כשאתה מדבר על היעדר הרשעות, זה כל הרשעה?

חן בר יוסף: לא.

חן בר יוסף: הרשעות רלוונטיות.

חן בר יוסף: תקופת רישיון, עד היום הייתה שלוש שנים – רישיון לספק, רישיון למיתקן.

חן בר יוסף: אנחנו מאריכים אותה לחמש שנים, אנחנו גם בעניין של הקלת רגולציה.

חן בר יוסף: מערכות גז מרכזיות – עד היום לא הייתה חובת דיווח.

חן בר יוסף: האיסוף של הנתונים שעשינו, חלקו הגיע מהחברות וחלקו אספנו בעצמנו.

חן בר יוסף: עכשיו תהיה חובת דיווח.

יעקב מרגי: מה זה מערכות גז מרכזיות?

חן בר יוסף: צובר גז או מרכזיית גז בבניין או ליד קניון או בכל מקום אחר – צריך לדעת היכן נמצאים.

חן בר יוסף: הרשויות המקומיות, אין להן מושג איפה הם, אנחנו לא ידענו איפה הם.

יעקב מרגי: יהיה מאגר?

חן בר יוסף: יהיה מאגר מידע והוא ידווח תחת תנאים מסוימים למי שיש לו מה לעשות איתו.

עידן רול: כל בית מגורים משותף זה מערכת גז מרכזית?

חן בר יוסף: היום לא.

חן בר יוסף: היום, לחלקם עדיין יש שני בלונים ליד כל עמוד, כל מיני דברים כאלה.

עידן רול: לא.

עידן רול: היום, בחדשים.

חן בר יוסף: כל מאגר מרכזי של בניין נדע עליו, נדע איפה הוא נמצא, נדע איפה הברזים שלו ונראה שהוא נבדק כל תקופה, הוא צריך כל 15 שנה להיבדק.

עידן רול: היום לא יודעים גם בבניינים חדשים שנבנים?

חן בר יוסף: הם מחויבים בהיתר הבנייה לרשום את זה אבל לא נוצר מאגר מידע כזה, עד שאנחנו לפני שנתיים התחלנו לבנות את המאגר הזה – גם, בבקשת נתונים מהחברות ואחר כך שלחנו אנשים לשטח שמצאו לא מעט צוברים של מרכזיות שאף אחד לא דיווח לנו עליהם.

חן בר יוסף: אנחנו רוצים שזה יהיה מסודר בחוק.

חן בר יוסף: אתה הקמת מאגר כזה, ספר לנו, נדע עליו, נבדוק אותו בצורה עיתית.

חן בר יוסף: אכיפה פלילית – כמו שציינתי – שנתיים מאסר על עיסוק בגז ללא רישיון, ושנת מאסר לכל יתר העבירות.

חן בר יוסף: זה לא מתאים, זה לא סביר.

חן בר יוסף: לפעמים זה יותר מדי, לפעמים זה פחות מדי, אז יצירת מדרג ענישה מחצי שנה ועד שלוש שנים בהתאם לחומרת העבירה, זה תחום אחד.

חן בר יוסף: התחום השני זה האכיפה המינהלית.

חן בר יוסף: לא היה לנו כלי של אכיפה מינהלית ועכשיו אנחנו מייצרים כלי של אכיפה מינהלית על חלק גדול מהעבירות.

חן בר יוסף: רובן כלכליות, רובן אכיפה מינהלית זה הדבר הנכון בגינן.

חן בר יוסף: הסדרת נושא הצרכנות – כרגע, כמו שאמרנו, זו האפשרות לשר להיכנס במקומות שבהם יש חוסר ולקונה, ולציבור אין מענה, עם תקנות שיובאו לאישור הוועדה, שהוועדה תהיה מוסמכת לאשר, ואז למעשה ניתן מענה גם לתחום הזה.

איתי עצמון: אדוני, אני רוצה להסב את תשומת הלב לשתי נקודות אגב ההבדלים המרכזיים בין החוק הישן לחוק החדש.

איתי עצמון: הנקודה הראשונה נוגעת לחקיקת משנה לפי החוק.

איתי עצמון: מי שקורא את הצעת החוק אל מול החוק שבתוקף היום, חוק הגז (בטיחות ורישוי), רואה שלמעשה המשרד הוציא את ועדת הכלכלה ממעגל קבלת ההחלטות בנושא הגפ"מ.

איתי עצמון: לפי המצב המשפטי היום, כל חקיקת המשנה לפי החוק טעונה אישור של ועדת הכלכלה לפי סעיף 30 לחוק הגז (בטיחות ורישוי).

איתי עצמון: לפי הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה יש כרגע רק שתי הסמכות של שר האנרגיה להתקין תקנות, רק שתיים מתוך 38 הסמכות מגיעות לאישור ועדת הכלכלה.

איתי עצמון: אני חושב, אדוני, שצריך לשקול בכובד ראש חלק לא קטן מבין ההסמכות האלה – בנושאים צרכניים, בנושאים שנוגעים לזכויות-יסוד, להסדרת עיסוק, נושאים בכלל שיש בהם עניין לציבור, נושאי בטיחות – שיגיעו כאן לפיקוח פרלמנטרי.

יעקב מרגי: אין לנו עניין להגביר את הבירוקרטיה אבל אם אלה דברים מהותיים, שאכן כן - -

לאה ורון: פיקוח פרלמנטרי.

יעקב מרגי: - - צריכים פיקוח פרלמנטרי, כן, אנחנו נדרוש זאת.

איתי עצמון: הנקודה השנייה נוגעת לתחולת החוק המוצע על מערכת הביטחון.

איתי עצמון: בהמשך הצעת החוק יש פרק שנוגע לאכיפה ופיקוח בגופים ביטחוניים, והמודל שמוצע בו – אני לא נכנס כרגע לפרטים שלו – למעשה מסדיר פיקוח פנימי, כלומר פיקוח של הגוף על עצמו.

איתי עצמון: אני חושב שהמודל הזה מעלה שאלות לא פשוטות, בפרט כשמדובר על נושאי בטיחות.

איתי עצמון: צריך לזכור שלמשל אירוע גז שקורה בגוף ביטחוני משליך גם על המיתקנים האזרחיים ועל כלל הציבור, ואני חושב שיש לשקול בכובד ראש אם בכלל להחיל מודל כזה של פיקוח פנימי.

איתי עצמון: אני לא מכיר מודל כזה היום בחקיקה, זה לא מודל מקובל ושגור, וכשנגיע לפרק כמובן נעיר גם הערות פרטניות.

יעקב מרגי: כשנגיע לפרק.

איתי עצמון: אלה שתי קריאות כיוון לגבי הצעת החוק.

גל נוי אפרת: אני כבר אומר לגבי ההערה האחרונה, שאנחנו בחודשים האחרונים בדין ודברים מול משרדי הממשלה הרלוונטיים ומול הגופים הביטחוניים, ואנחנו מתכוונים לקראת דיוני ההקראה להעביר סעיפים אחרים שיחליפו את פרק ז' המוצע בנוגע לפיקוח ואכיפה בגופים הביטחוניים.

גל נוי אפרת: אנחנו עכשיו בשלבים אחרונים של ליבון הנושא הזה מול הגופים.

יעקב מרגי: כשנגיע לזה.

יעקב מרגי: כמה זמן עבדתם על הצעת החוק?

גל נוי אפרת: הרבה שנים.

יעקב מרגי: מה זה הרבה שנים?

גל נוי אפרת: הצעת חוק ראשונה פרסמנו בעניין הזה כבר בשנת 2012, היא הייתה במתכונת קצת שונה של תיקון החוק הקיים, לא חוק חדש שמחליף את החוק הקיים.

גל נוי אפרת: היא עברה קריאה ראשונה בכנסת השמונה-עשרה, הוחל עליה דין רציפות בכנסת התשע-עשרה.

גל נוי אפרת: התקיימו לגביה כבר דיונים בוועדת הכלכלה של הכנסת התשע-עשרה, חלק מהמשתתפים פה גם היו בדיונים האלה.

יעקב מרגי: זו אמירה מיותרת מה שאמרת עכשיו.

גל נוי אפרת: כמעט הסתיימו הדיונים, אבל לצערנו הכנסת התפזרה, לא הספקנו להשלים את ההצעה הזאת ולא ניתן היה להחיל עליה דין רציפות פעם נוספת, ולכן פרסמנו הצעה שנייה.

איתי עצמון: לאחר ארבע שנים, כלומר לא פרסמתם אותה בתחילת הכנסת העשרים אלא בסוף כהונתה של הכנסת העשרים.

גל נוי אפרת: פרסמנו תזכיר חוק חדש, הפעם במתכונת של חוק חדש ולא תיקון של חוק קיים בגלל שהיקף התיקונים היה מאוד מאוד גדול.

יעקב מרגי: מה קרה בשלהי הכנסת העשרים, שהצריך אתכם לחשוב מחדש?

גל נוי אפרת: לא.

גל נוי אפרת: פשוט אי אפשר היה להחיל דין רציפות על ההצעה פעם נוספת.

יעקב מרגי: לא צריך.

יעקב מרגי: היה אפשר להגיש אותה.

איתי עצמון: עברו ארבע שנים.

גל נוי אפרת: אני מסבירה שראינו תוך כדי תנועה בדיונים בוועדה שההיקף של התיקונים בחוק הקיים היה כל כך גדול, שזה כבר יצר חוק די - - -

יעקב מרגי: תפרגני קצת לוועדה.

גל נוי אפרת: החוק יצא בצורה כזאת שכבר היה קשה לקרוא אותו, וכבר יותר קל ונוח להכין חוק חדש שיסדיר את הנושא הזה מהתחלה ועד הסוף, ולא בצורה של טלאי על טלאי.

יעקב מרגי: חוץ מהערות לציבור ופרסום תזכיר למשרדי הממשלה, היו לכם דין ודברים, ישיבות, שולחנות עגולים עם הנוגעים בדבר במשק?

גל נוי אפרת: בוודאי.

גל נוי אפרת: אנחנו נפגשנו הרבה מאוד פעמים עם חברות הגז, גם כמובן קיבלנו מהם הערות בכתב וגם נפגשנו איתם בהרבה מאוד פורומים – רק עורכי דין, חברות – ובאמת שמענו את ההערות שלהם.

גל נוי אפרת: חלק לא מבוטל מההערות שהחברות העבירו לנו גם קיבלנו והטמענו בנוסח של החוק שמוצע כיום.

יעקב מרגי: וחלק, מטבע הדברים, לא קיבלתם.

גל נוי אפרת: חלק גם לא קיבלנו, נכון.

גל נוי אפרת: חלק קיבלנו וחלק לא.

איתי עצמון: שאלה נוספת אגב שינוי הקונספט מול תיקון חוק קיים וחוק חדש.

איתי עצמון: חוק הגז (בטיחות ורישוי) חל היום למעשה גם על גפ"מ וגם על גז טבעי.

איתי עצמון: מה יהיה המצב המשפטי לאחר שהחוק החדש הזה יחוקק?

גל נוי אפרת: לאחר שהחוק הזה יחוקק, בעצם הגפ"מ יוצא מחוק הגז (בטיחות ורישוי), 1989, ויהיה לו את החוק החדש שמונח כרגע בפני הוועדה, שזה חוק הגז הפחמימני המעובה.

גל נוי אפרת: חוק הגז (בטיחות ורישוי) מ-1989 יישאר רק לגבי גז טבעי, כשבמסגרת הצעת החוק יש תיקון עקיף לחוק הזה, אנחנו נוציא ממנו את כל החלקים שהם לא רלוונטיים לגז הטבעי ונעשה את ההתאמות הנדרשות במסגרת תיקון עקיף לחוק הגז משנת 1989.

גל נוי אפרת: כלומר, יהיה פיצול בין התחומים, אלה תחומים שונים שיש להם מאפיינים שונים וההסדרה שלהם צריכה להיות נפרדת בחוקים נפרדים.

איתי עצמון: בנוסף לחוק משק הגז הטבעי?

גל נוי אפרת: נכון.

איתי עצמון: כלומר, יהיה חוק הגז שבעצם יעסוק באיזה תחומים שנוגעים לגז טבעי?

גל נוי אפרת: יש שם איזשהו פיצול.

גל נוי אפרת: רוב התחומים באמת מוסדרים בחוק משק הגז הטבעי, ויש כמה תחומים שלא מוסדרים שם והם עדיין מוסדרים בחוק משנת 89' והם יישארו.

גל נוי אפרת: אנחנו לא יכולים כרגע, זה לא המקום לעשות תיקונים בחוק משק הגז כי זה לא הנושא שלנו ולכן הם יישארו בחוק משנת 1989.

יעקב מרגי: נראה תוך כדי הליכה איך הדברים מסתדרים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, יש התייחסויות?

עידן רול: תודה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: אני אקצר בדברים כי זה באמת דיון מקדים, אנחנו עוד לא צוללים פה.

יעקב מרגי: עוד לא שמענו את חברות הגז, מה שנראה פסטורלי.

יעקב מרגי: מה שנקרא אצלנו – צפה פגיעה.

עידן רול: אני רוצה קודם כול להצטרף למה שאמר היושב-ראש, מצד אחד באמת להסדיר שוק בצורה שלבטח לא הייתה מוסדרת בצורה מספקת עד עכשיו, אבל לא להכביד על האפשרות לייצר עסקים ולהכניס שחקנים חדשים לשוק, ולציין גם לטובה – שוב, אני עוד לא צולל לעומק של הדברים – שכבר קיימת איזושהי חובת שקיפות בחוק החדש.

עידן רול: אני חושב שזה מאוד חשוב, צריך לבחון האם זה מספק שזה באתרי אינטרנט או איך זה קורה, אבל עצם זה שאנחנו לא צריכים לבקש את זה – זה כבר קיים ויש כבר את האמירה שמקרים ידווחו ויירשמו – זה מאוד חשוב.

עידן רול: וזה דיון מקדים, בואו נזכור את זה.

יעקב מרגי: עמיחי דרורי, בבקשה.

עמיחי דרורי: שלום, בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הוועדה ואנשי משרד האנרגיה.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

יעקב מרגי: והערה חשובה, אני לא לבד כאן.

יעקב מרגי: חברי הוועדה, חברי הכנסת.

עמיחי דרורי: סליחה.

עמיחי דרורי: בוקר טוב לכולם – בכבודם, כמובן.

עמיחי דרורי: אני מנהל תחום תשתיות ופיתוח במרכז השלטון המקומי.

עמיחי דרורי: ברכות למשרד האנרגיה על העבודה שהושקעה בנושא.

עמיחי דרורי: עם זאת, למרות שהושקעה עבודה רצינית, חבל לנו לראות שנשכח אלמנט קצת מינורי במסגרת הצעת החוק, ששמו הרשויות המקומיות.

עמיחי דרורי: במסגרת הצעת החוק יש למעשה חובת דיווח לרשות ציבורית.

עמיחי דרורי: הרשויות הציבוריות שנמנות במסגרת הצעת החוק כחובה לדווח על מיתקנים שאינם טעוני היתר – כך מוגדר בהצעה – הם רשות הכבאות וההצלה בעיקר.

עמיחי דרורי: אנחנו חושבים שצריך להיות עדכון גם של הרשויות המקומיות, הן על מיתקנים שהם טעוני היתר והן על מיתקנים שאינם טעוני היתר, ואני אסביר למה זה חשוב.

עמיחי דרורי: זה חשוב לרשויות המקומיות משתי בחינות.

עמיחי דרורי: הראשונה, כמובן באירועי חירום.

עמיחי דרורי: ראוי שגם אנשי הרשות המקומית ידעו איפה נמצאים המיתקנים, הצוברים, עבור כל אירועי החירום שהם מנהלים ומתפעלים ונמצאים למעשה בתחומם.

עמיחי דרורי: דבר שני, הרשויות המקומיות נדרשות לתכנן הקמת מוסדות חינוך, גני ילדים, במרחקים מסוימים ממיתקני גז, מצוברי גז, כך על פי הנחיות משרד החינוך.

יעקב מרגי: שכנעת אותנו בשלב הראשון.

יעקב מרגי: יש לך עוד נושא חוץ משיתוף?

עמיחי דרורי: חוץ משיתוף?

עמיחי דרורי: כן.

עמיחי דרורי: במסגרת הצעת החוק יש סמכויות פיקוח שהן מוגדרות.

עמיחי דרורי: סמכויות הפיקוח – זה נמצא בסעיף 41 להצעת החוק, 41(4) – על פי הסעיף הזה, אין אפשרות להיכנס לשטחים משותפים בבנייני מגורים במקרים של סכנה ממשית ומיידית אלא אם כן יש צו מבית משפט.

עמיחי דרורי: אנחנו חושבים שההחרגה הזו היא מאוד לא במקומה וצריכה בהחלט להיות סמכות במקרים כאלה של סכנה ממשית ומיידית, להיכנס גם לאותם שטחים משותפים בבנייני מגורים.

עמיחי דרורי: זו נקודה שנייה, ויעלו עוד נקודות נוספות.

עמיחי דרורי: אנחנו נשמח להוציא על זה התייחסות מסודרת.

יעקב מרגי: ידידי ומכובדי, נתתי לך להפליג.

יעקב מרגי: אנחנו בדיון מקדים.

יעקב מרגי: כשנרד לסעיפים אנחנו נרצה שתהיה איתנו.

עמיחי דרורי: בשמחה.

עמיחי דרורי: תודה.

יעקב מרגי: לא נקדים את המאוחר.

יעקב מרגי: נרצה שתהיה איתנו ותעיר את הערותיך.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: צור חרס, בבקשה.

צור חרס: קוראים לי צור חרס, אני סמנכ"ל התפעול של חברת פזגז.

צור חרס: קודם כול, אנחנו מברכים על המהלך שעושה המשרד ועל העדכון של החוק הזה, שהוא אכן חוק ארכאי.

צור חרס: נכון מה שנאמר כאן.

צור חרס: היו לא מעט דיונים בין המשרד לבינינו לאורך השנים והחוק הזה הוא באמת לא הטיוטה הראשונית, הוא רחוק מהטיוטה הראשונית שהוצגה בזמנו.

צור חרס: מצד שני, אנחנו הבנו שהחוק כמו שהוא מוצג לפנינו כרגע הוא לא הגרסה האחרונה – כמו שפורסם לנו לפחות – ויש לו כבר גרסה שונה או מתקדמת או מעודכנת, שאנחנו עוד לא ראינו אותה.

יעקב מרגי: אל תגלה לחברים שלך כי אתה נמצא פה, הם בזום, אני מבטיח לך שגם החוק הזה לא יצא מפה כפי שהוא נכנס.

צור חרס: לא, אני חותר למשהו אחר.

צור חרס: מצד שני, בחוק הזה כמו שהוא מוצג כרגע, למרות הכוונות הטובות של המשרד, כן ישנה הכבדה רגולטורית שהיא לא במקומה, כן ישנה פגיעה בזכויות עיסוק, כן יש פה סמכויות מופרזות של המנהל וכל מיני דברים שכבר אתה זיהית אותם מייד בהתחלה.

צור חרס: לכן, אנחנו חושבים שרגע אחד לפני שמתקדמים, היה נכון לעשות שולחן עגול נוסף, היה נכון עוד פעם לשמוע את החברות.

יעקב מרגי: אני לא אפריע לכם.

יעקב מרגי: הנה אני קורא לכם להיפגש, תוך כדי.

צור חרס: כן, כן.

חן בר יוסף: ביום ראשון הקרוב כבר קבועה ישיבה.

צור חרס: אם זה נעשה, אני שמח.

יעקב מרגי: מי אמר שחן הוא לא גמיש?

יעקב מרגי: זה עלה ככה בדיונים הקודמים.

יעקב מרגי: הוא מתחיל להשתפר.

צור חרס: זאת הצעתנו, לפני שבכלל צוללים פנימה לתוך הפרטים והסעיפים.

יעקב מרגי: מעבר לתיקונים שיהיו תוך כדי תנועה, אתה יודע היום לומר לי שזאת לא הגרסה האחרונה?

חן בר יוסף: אני מבין שיש לא מעט הערות לוועדה עצמה.

יעקב מרגי: הערות תוך כדי, לגיטימי.

חן בר יוסף: לא, לא.

חן בר יוסף: עוד לפני, של הייעוץ המשפטי של הוועדה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: מבחינת

יעקב מרגי: כם, מבחינת המשרד.

חן בר יוסף: מבחינתנו, ייתכנו עוד כמה שינויים, הקלות.

יעקב מרגי: משמעותיים?

חן בר יוסף: לא.

יעקב מרגי: כי אם לא כן, למה הגשתם לנו את זה?

חן בר יוסף: לא, לא משמעותיים.

יעקב מרגי: הערה לסדר.

יעקב מרגי: ברגע שאתם יודעים פרקים או סעיפים שכבר גיבשתם עמדה סופית, לשלוח אלינו לוועדה, היועץ המשפטי גם יעלה את זה כדי שיוכלו להתייחס לזה מבעוד מועד.

חן בר יוסף: בסדר.

יעקב מרגי: אנחנו מקפידים הקפדה יתרה בכל מה שקשור בחקיקה.

לאה ורון: אנחנו מפרסמים את הנוסח המעודכן ביותר על מנת שהגורמים יוכלו להתייחס אליו ולא לנוסח שעבר בקריאה הראשונה, אם יש לכם כבר נוסחים מעודכנים ומתוקנים.

חן בר יוסף: אז לא ברמה של נוסח.

חן בר יוסף: ברמה של שינויים, והם מינוריים.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: ברגע שתגבשו עמדות, לא לחכות לסוף.

חן בר יוסף: כמה שיותר מהר.

לאה ורון: וכמובן לחברי הכנסת, שיוכלו לצפות בהן ולהפנים.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: מי כבודו?

יותם אדמי: עורך דין יותם אדמי, מחברת סופרגז.

יעקב מרגי: זה אתה מהנופש בצפון?

יעקב מרגי: היית נראה אחרת שם.

יותם אדמי: הייתה לי הרגשה שהנושא הזה יעלה בפתח הדברים, הרצתי כל מיני תרחישים.

יעקב מרגי: אני אומר לך, הרשמת אותנו וגם תרמת לנו קצת חינניות, חן לדיון הקודם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יותם אדמי: אני אגיד שלנוכח ההצטיינות שלי, המנהל שלי אמר שהיה נראה שכל כך נהניתי – אם אני מהחופשה בצפון עולה ומשתתף – אז שלח אותי לפה, ככה ממש למוקד ההנאה עצמה.

יעקב מרגי: כנראה הוא לא הבין נכון.

יעקב מרגי: מוקד ההנאה היה שם.

יותם אדמי: לגופו של עניין, אני מתחבר לדברים שאמר כאן צור, גם שבסופו של דבר המהלך הוא מהלך נכון, בטח בחקיקה בתחום שהוא מתעדכן והוא משתנה, לקחת עדכון חקיקה שהיא כבר 31 שנה בתוקף ולבחון אותה זה בסדר גמור.

יותם אדמי: אנחנו כן חושבים, בגלל שבאמת זאת לא איזושהי חקיקה איזוטרית או צדדית, יש כאן נושא שהוא משפיע גם על הרבה מאוד עוסקים וגם על התחום כולו, כל הצווים - צו אירועי גז שדיברנו עליו רק בשבוע שעבר מושפע מהחוק הזה, ועוד סדרה שלמה של תקנות וצווים – נכון לעשות כאן תהליך שהוא סדור ושהוא כולל שמיעה בחפץ לב ובאורך רוח של ההערות.

יותם אדמי: אמרה נכון גל, היועצת המשפטית של מינהל הגז, שבוצע תהליך כזה בעבר.

יותם אדמי: התהליך הזה היה לפני כחמש שנים לגבי נוסח אחר, שונה של החוק.

יותם אדמי: כמו שאמרו כאן נציגי מינהל הגז ביושרה, הנוסח שונה מאז בצורה די רחבה – אני יכול להראות לוועדה גרסת עקוב אחר שינויים, זה נראה כמו עץ חג מולד – ויש צורך לבצע את התהליך הזה, על אף שהוא לפעמים סיזיפי ועל אף שהוא מתיש, לעשות אותו עוד פעם מול חברות הגז כי לא כל הידע נמצא בצד הזה של השולחן, כמו שלא כל הידע נמצא בצד השני.

יותם אדמי: חשוב לעשות כאן תהליך כזה, אנחנו כמובן נכונים לעשות אותו.

יותם אדמי: הישיבה שחן דיבר עליה, שיחת זום שנקבעה עם המנכ"לים של חברות הגז ליום ראשון, היא תחילת התהליך הזה, אחריה צריכות לבוא פגישות של הגורמים המקצועיים, לשבת, להבין.

יותם אדמי: אני חושב שזה גם יקצר בצורה ניכרת את הזמן של הוועדה כאן ושל חברי הכנסת כך שבסופו של יום נוכל לבוא ולהגיד: חבר'ה, ישבנו, יש 1, 2, 3, 4, 5 נקודות שיש לנו מחלוקות לגביהן, כל צד יציג את טיעוניו, וחברי הכנסת, אני בטוח שיעשו את עבודתם נאמנה.

יעקב מרגי: אנחנו כאן פלח נוסף.

יעקב מרגי: יש את הרגולטור, את חברות הגז והציבור הרחב.

יעקב מרגי: אתה צודק, זה יחסוך זמן אבל לא ייתר.

יותם אדמי: אדוני, אני מסכים לגמרי.

יותם אדמי: אני חושב שחוכמת ההמונים היא בהחלט חשובה בדברים האלה.

יעקב מרגי: יש רק 120, אין פה המונים.

יותם אדמי: אני תוהה אם להעיר לגבי כמה דברים כלליים שאנחנו ככה ראינו ממעוף הציפור בחוק, או שאדוני חושב שזו לא העת, כי כן יש כמה הערות כלליות.

יעקב מרגי: תוך כדי.

יותם אדמי: היועץ המשפטי של הוועדה נגע בנקודה שגם לנו מאוד מאוד הפריעה, הוצאה כמעט מוחלטת של ועדת הכלכלה.

יותם אדמי: אני חושב שבטח במבט היסטורי, ויש לנו הרי מבט היסטורי - - -

יעקב מרגי: לא, הוא לא אמר הוצאה.

יעקב מרגי: הוא אמר, יש פרקים כאלה שנדרשים.

יעקב מרגי: אם היה מישהו מעז להוציא את ועדת הכלכלה, הוא לא היה יושב נינוח פה בדיון - -

יותם אדמי: ב-95% מהעניינים.

יעקב מרגי: - - לאה הייתה מזכירה לו נשכחות.

יותם אדמי: אני חושב שגם בנושאים שהם על פניו בכותרת מאוד מקצועיים ומאוד בטיחותיים – עיין ערך אירועי גז, עיין ערך מחסנים, עיין ערך עוד הרבה מאוד דברים – לוועדה הייתה תרומה משמעותית לאורך השנים.

יעקב מרגי: לכן אמרתי, הדיונים פה יהיו מעמיקים, זו חתיכת חקיקה.

יעקב מרגי: זה לא עוד איזה הצעת חוק.

יותם אדמי: עוד נקודה, ואני רוצה לחסוך את הזמן של כל המעורבים.

יותם אדמי: אני כן רוצה לגעת בעניין הרישוי ובסוגיה של המנהל.

יעקב מרגי: בנגיעה.

יותם אדמי: כן, בנגיעה.

יותם אדמי: אמר חן נכון, ובאמת היום וגם אמור להיות לפי החוק העתידי בן אדם אחד, מתחברים לדברים של יושב-ראש הוועדה שצריך לשקול שזה יהיה לא רק סמכות אחת, עם איזושהי קציבת כהונות.

יותם אדמי: יש גם כל מיני מנגנונים של ערר ודברים כאלה שמתאימים.

יותם אדמי: אני גם אגיד משהו שטיפה חרה לי, בעין לפחות.

יותם אדמי: מינהל הגז בא והוסיף רשימת דרישות למי שרוצה להיות ספק גז ומי שרוצה להיות עוסק בעבודות גז, אבל אין שום רשימת דרישות למי שרוצה להיות מנהל ענייני הבטיחות בגז, הסמכות הכי משמעותית בתחום הזה.

יותם אדמי: לי לפחות זה חרה, אני חושב שזה ראוי, שזה נכון.

יותם אדמי: אולי עוד מילה מעבר להכבדה שדובר עליה כאן, לעניין הרישיונות.

יותם אדמי: בחוק עצמו, נגע חבר הכנסת רול בסוגיית השקיפות, שהיא באמת מאוד מאוד חשובה והמינהל עושה צעדים בכיוון הזה.

יותם אדמי: אין התייחסות – לא היום וגם לא בנוסח העתידי – לעניין השקיפות של רישיונות ספקי הגז, וזה לא סתם ברמת האמירה.

יותם אדמי: כיום – ויתקן אותי מינהל הגז אם אני טועה – אם תיקח את אותם 59 ספקי גז מורשים, הרישיונות שלהם אינם אחידים, לכל אחד מהם יש נוסח אחר של רישיון.

יותם אדמי: זה נובע מכל מיני עדכונים, כל מיני שינויים.

יותם אדמי: יתרה מכך, אני יכול להגיד – בגלל שאנחנו בדיוק סיימנו תהליך כזה של חידוש רישיון – אתה יוצא לדרך עם רישיון מסוים שאתה חושב שהוא הרלוונטי, ומקבל בסוף הדרך רישיון אחר.

יותם אדמי: למה?

יותם אדמי: כי עודכן.

יותם אדמי: תהליך כזה שנהוג ברשויות אחרות, שהם שולחים לך טיוטה מעודכנת, מפרסמים להערות הציבור, רואים, עושים שוויוניות, לצערי כיום לא קיים במינהל הגז ואני חושב שמאוד חשוב שהוא יהיה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: יש איתנו אורחים נוספים בזום שרוצים להתייחס?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

גד ואנונו: בוקר טוב לכולם.

גד ואנונו: לי קוראים גדי, אני מנכ"ל גז גל.

גד ואנונו: אני חושב שהגיע הזמן שאתה תפגוש אותנו כי לדעתי הדיונים פה מוטים ביסודם.

גד ואנונו: אני אשמח שאתה תשב עם החברות הקטנות פעם אחת ותשמע, פשוט תשמע, ואחר כך תמשיכו ותחליטו מה שאתם רוצים.

יעקב מרגי: מה זה חברות קטנות, חברות גדולות?

גד ואנונו: יש ארבע חברות גדולות – דורגז, סופרגז, אמישראגז ופזגז – והשאר זה קטנות.

גד ואנונו: הקטנות, סך הכול הן אולי 10% מהשוק.

גד ואנונו: יש לי הרבה מה להגיד אבל אני לא רוצה להישמע "קוטר", לא רוצה שאף אחד ייעלב כי אין לי כוונה כזאת.

יעקב מרגי: גדי, מטרת הדיונים פה לשים הכול בחלל החדר באמצע.

יעקב מרגי: אני מאמין שאנחנו כבר נמצאים בעידן, ואני לא נאיבי - - -

גד ואנונו: אז אני אגיד לך משהו.

יעקב מרגי: בכל אופן, אני שואף למציאות הזאת ומי שמכיר אותי, אני אומר גם כשהדברים לא נוחים לאף אחד.

יעקב מרגי: אנחנו לא במצב שמישהו, מאן דהו פה במדינת ישראל, יחשוש לומר את האמת שלו, שמא יבולע לו עסקית או פוליטית – פוליטית, עזוב, לא מעניין אותי, משהו אחר – אבל עסקית, כאן לנושא שלנו.

גד ואנונו: הוצגו כל מיני – לכאורה – ראיות לכבודו ולוועדה כולה.

גד ואנונו: למשל, נפתחו תיקים פליליים.

גד ואנונו: אדוני, ב-2015, בחסות המדינה, לקחו אותי מהבית והכניסו אותי למעצר והיה איזשהו אירוע, נקרא לזה אירוע משפטי, מזל שלא נגמר פלילי.

גד ואנונו: אני יושב פה במשרד הזה והמדינה שולחת מישהו שנכנס לתוך מיתקן ברמת חובב, ואז אומרים לי: גדי, אתה המנכ"ל, אחריות שיוכית, אחריות פלילית.

גד ואנונו: אני עוד פעם נוגע תמיד בפלילי כי ככה הדברים, ואני אומר זה לא פייר שמציגים את זה ככה.

גד ואנונו: ואני כן חושש כי כל הזמן אני מוצא את עצמי שרק אני מדבר כי באמת כואב לי מעמקי נשמתי – אני לא אומר את זה סתם – זה לא נחמד להיות אבא נשוי עם ארבעה ילדים כשנוקשים לך בדלת, כמו – אני מתבייש להגיד, עבריין, פשוט ככה.

גד ואנונו: ובגלל מה?

גד ואנונו: בגלל שהמדינה שלחה מישהו שהשתיל בלון גז בתוך טנדר סגור, שזה לא אנחנו; המדינה עשתה את זה, והכניסו אותי ואני סוג של עבריין עכשיו, ואני לא מקבל את זה.

יעקב מרגי: גדי, הנקודה הפרטנית הזו ודאי לא בפורום הזה, אבל הנה אני אומר לך, כמו שאמרנו בצו.

יעקב מרגי: כשנגיע לפרק האכיפה והפלילי והמינה

יעקב מרגי: לי אנחנו נשקיע הרבה זמן ונעשה זאת בצורה הכי חכמה והכי רגישה.

גד ואנונו: אני אשמח, כבודו.

יעקב מרגי: לכן אני אומר לך, פגישה איתי או אמירה של הדברים בפורום הזה, התועלת לומר אותם פה וכל חברי הכנסת שומעים ושואלים את השאלות והדברים שלך מעוררים אינטראקציה גם עם דוברים אחרים.

יעקב מרגי: אין בעיה לפגוש אותי, אני ממעט פגישות בתקופה הזו, במיוחד שאני הולך לדון בחוק שעות רבות, הפגישה היא מיותרת, חבל על הזמן שלי ושלך.

גד ואנונו: אני אגיד לך, כבודו.

גד ואנונו: יש מה להגיד, יש הרבה נושאים מורכבים.

יעקב מרגי: זה המקום.

יעקב מרגי: אתה יכול חופשי.

גד ואנונו: אבל קשה לנהל את זה ככה.

גד ואנונו: אני אתן עוד דוגמה אחת קטנה.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אדרבה.

יעקב מרגי: גם אם תתעצל אני אקרא לך ואני אדרוש ואני אבקש בשביל הציבור שתבוא ותאמר את הדברים ותשים, ואנחנו לא נרגיש שאתה טרדן – אם זה יהיה דיון מהותי ועל כל סעיף תאמר מה שיש לך.

יעקב מרגי: קיבלנו – קיבלנו; לא קיבלנו – תעבור הלאה, אבל זה הדיון, זה מהות הדיון.

גד ואנונו: אני אגיד לך עוד דבר וחצי.

גד ואנונו: לצורך העניין, גם כשמבקשים בקשה מהמינהל – ובאמת, היוזמה מבורכת – הם לא מספיקים לענות.

גד ואנונו: מאיתנו רוצים שנענה תוך חצי דקה או דקה או שתי דקות, אנחנו לפעמים מחכים חודשיים, שלושה וארבעה חודשים לתשובה.

גד ואנונו: הם רוצים לקחת סמכויות, זה בסדר, אנחנו איתם, אבל לא יכול להיות שמצד אחד הם רוצים, דורשים מאיתנו הכול, ואז כשאתה פונה אליהם בבקשה הכי קטנה, אין עם מי לדבר.

גד ואנונו: פשוט אין עם מי לדבר.

גד ואנונו: לא משנה איזה תירוץ תקבל אחר כך, אין עם מי לדבר.

גד ואנונו: לא יכול להיות שאתה לוקח לעצמך את כל הסמכויות, וכמו שאמרת בהתחלה, לא יכול להיות שאיש אחד יבוא וייקח את כל ההחלטות בשביל כולם.

יעקב מרגי: אנחנו נגיע לסעיפים הנוגעים בדבר ונתעכב עליהם, כפי שאמרתי, ותודה רבה לך.

יעקב מרגי: יש מישהו נוסף בזום שרוצה להתייחס?

יעקב מרגי: מי הדוברת?

הדר זיו: הדר זיו, מפזגז.

הדר זיו: שלום, בוקר טוב, אדוני.

הדר זיו: אנחנו באמת מברכים על ההצעה שמתגבשת מספר שנים, אבל רצינו בבקשה להסב את תשומת לבה של הוועדה, שבמסגרת ההצעה יש הכבדה בירוקרטית גבוהה יותר מהמצב כיום ולכן צריך לתת על זה את הדעת.

הדר זיו: בנוסף, במסגרת ההצעה ניתנת למשרד סמכות מאוד מאוד מופרזת, ללא מנגנוני פיקוח ובקרה, שהם למעשה במסלול של עוקף חקיקת משנה במספר סעיפים, וגם לכך אנחנו מבקשים שהוועדה תיתן את הדעת כשנדון בסעיפים לגופם.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שאפשר להתחיל עם הקראה ואם יהיו הערות הלאה, גם נזמין הערות ככה.

יעקב מרגי: בסך הכול הכללי, כולם מברכים על ההסדרה, על החשיבה מחדש.

יעקב מרגי: בפרטים הקטנים יהיו מחלוקות, יהיו דיונים.

יעקב מרגי: יכול להיות שנשכנע אותך, יכול להיות שתשכנע אותנו, ונתקדם.

יעקב מרגי: לימדו אותנו בגמרא שעם קושיה גם לא מתים, גם אם תישאל קושיה.

יותם אדמי: אדוני, הערה בעניין הזה.

יותם אדמי: בגלל שנראה לי שיש הסכמה סביב השולחן שצריך לבצע גם תהליך של לשבת ולעשות שולחנות עגולים בעניין הזה - -

יעקב מרגי: ודאי, בירכנו על כך.

יותם אדמי: - - אז כמובן בהקראה, אם במהלך הישיבות יסתבר שיש איזשהו צורך כן לחזור אחורה לדברים שכבר עברו הקראה, אני בטוח שהוועדה תהיה נכונה.

יעקב מרגי: גם רכב מונע גז, יש לו הילוך רוורס.

איתי עצמון: ככל שהוועדה מקבלת החלטה ומצביעה, נדרשת בקשה לדיון מחדש.

איתי עצמון: אי אפשר לפתוח.

יעקב מרגי: תהיה בקשה על פי כל הכללים.

יותם אדמי: כן.

יותם אדמי: נוכח היכרות עם הפרוצדורה הזאת אני אומר את הדברים.

יעקב מרגי: לא בהכרח שלגבי כל הסכמה ביניכם תתקבל הסכמה שלנו, אבל בסדר.

יעקב מרגי: עורכת דין גל, נראה לי לא תכננתם להעביר את החוק.

חן בר יוסף: הפתעה טובה, מה שנקרא, אבל נתמודד איתה.

יעקב מרגי: אתם פתאום נעים באי נוחות.

חן בר יוסף: גם הפתעה טובה זו הפתעה.

יעקב מרגי: בבקשה.

גל נוי אפרת: "הצעת חוק הגז הפחמימני המעובה, התש"ף-2020

יעקב מרגי: זה סעיף ההגדרות.

יעקב מרגי: לפני שתתנו הסבר אני חוזר להערה שקיבלתי מגל.

יעקב מרגי: המפגש שאתם נפגשים ביום ראשון הוא עם מנהלי חברות הגז הגדולות והקטנות או רק הגדולות?

חן בר יוסף: כרגע הגדולות ביקשו.

חן בר יוסף: הקטנות, אנחנו פתוחים להיפגש איתן.

יעקב מרגי: הקטנות לא ביקשו.

יעקב מרגי: במידה ויבקשו?

חן בר יוסף: אין שום בעיה.

חן בר יוסף: בשמחה רבה.

יעקב מרגי: אני חושב שצריכה להיות הסתכלות כוללת, שלא יהיה מצב של העדפה של סעיפים כאלה - -

חן בר יוסף: לגמרי.

יעקב מרגי: - - שיצמצמו תחרות או יחנקו את החברות הקטנות.

יעקב מרגי: שמתי לכם הערת אזהרה – לא בטאבו אבל לדיון.

חן בר יוסף: שום בעיה.

יעקב מרגי: אז אני קורא גם לחברות הגז הקטנות, כפי שאמר גדי.

גד ואנונו: אנחנו רוצים להשתתף, אני כבר מודיע שאני אשמח להשתתף.

חן בר יוסף: מוזמן.

יעקב מרגי: הנה, אתה רואה שמקשיבים לך, למרות שהיינו בסעיף ההגדרות.

יעקב מרגי: אז תיזמו ותבקשו ותקבלו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: לסעיף ההגדרות, תסביר פחות או יותר, אל תקריא לנו מחדש.

איתי עצמון: בדגש על ההגדרות המהותיות.

יעקב מרגי: תסביר לנו את ההגדרות המהותיות.

גל נוי אפרת: חלק גדול מההגדרות אלה הגדרות שנעשה בהן שימוש כבר היום בחקיקה בתחום הגפ"מ, בין אם בחוק הקיים ובין אם בתקנות לפי החוק הקיים.

גל נוי אפרת: יש חלק מההגדרות שנעשה בהן שימוש היום בסעיפים העיקריים של החוק, ולצורך הנוחות בעצם העלינו אותן לסעיף של ההגדרות.

גל נוי אפרת: במובן הזה זה לא שינוי מהותי, זה בעצם שינוי שהוא טכני – אפשר לקרוא לו – בשביל שיהיה יותר קל לקרוא את החוק.

יעקב מרגי: לא שינוי מהותי.

גל נוי אפרת: רוב ההגדרות, אין בהן איזשהו שינוי מהותי.

יעקב מרגי: יש תוספת של הגדרות שלא היו?

גל נוי אפרת: יש תוספת של הגדרות שלא קיימות.

גל נוי אפרת: יש לנו חוק מאוד מאוד ישן, חסרות בו הגדרות, אז בהחלט יש פה הגדרות חדשות שלא קיימות בחוק הקיים.

גל נוי אפרת: ההגדרות המרכזיות הן מן הסתם של המונח "גז פחמימני מעובה", "מיתקן גז", "מיתקן גז טעון היתר", ו"עבודת גז".

גל נוי אפרת: גם בהן אין שינוי מהותי לעומת המצב שקיים בחוק הקיים משנת 89'.

גל נוי אפרת: בהגדרה של "גפ"מ" יש בעצם החרגה של סוגי גז פחמימני מעובה שמפורט בתוספת הראשונה.

איתי עצמון: זה שינוי לעומת המצב היום.

איתי עצמון: נכון?

גל נוי אפרת: נכון.

גל נוי אפרת: בהגדרה העיקרית אין כמעט שינוי לעומת המצב הקיים, אני יכולה להקריא לכם את זה ביחס להגדרה הקיימת, אבל כן יש הבהרה שיש סוגים של גז שגם היום אנחנו לא מתייחסים אליהם כגפ"מ והם לא נמצאים תחת הרגולציה שלנו, אבל למען הסר ספק הצענו להבהיר את זה בתוספת הראשונה, לקבוע במפורש שהגזים האלה לא נכנסים להגדרה הזו והחוק לא חל עליהם.

איתי עצמון: על מה מדובר?

איתי עצמון: תוכלי לפרט?

גל נוי אפרת: בתוספת הראשונה יש שלושה סוגים של גזים.

יעקב מרגי: פעם היו קוראים לזה גז בוטאן.

יעקב מרגי: על זה גדלנו.

יעקב מרגי: מה קרה ששינו את השם?

גל נוי אפרת: בוטאן זה באמת אחד מהרכיבים של גפ"מ.

יעקב מרגי: ופעם זה לא היה רק אחד מהרכיבים?

גל נוי אפרת: זה גם.

גל נוי אפרת: זה מופיע גם בחוק הקיים ובעצם כל אחד מהרכיבים שם, אם זה הרוב של התרכובת - - -

יעקב מרגי: לא הבנתי.

חן בר יוסף: יש מקומות בעולם שמשתמשים רק בבוטאן.

יעקב מרגי: הוא היה דומיננטי?

חן בר יוסף: הוא דומיננטי.

חן בר יוסף: היום זה הרכב לפי התקן גם, 70:30 או 80:20 - תלוי אם זה חורף או קיץ - בין בוטאן לפרופאן, אלה היחסים.

גל נוי אפרת: בתוספת הראשונה מפורטים שלושה חריגים, כמו למשל גז שמיועד לשימוש במערכת מיזוג אוויר או קירור, שזה גז שמשרד העבודה מתכוון להסדיר את הרגולציה עליו.

גל נוי אפרת: הוא פרסם רק לאחרונה תזכיר חוק שמסדיר את התחום הזה של גז שמשמש למיזוג אוויר או קירור.

גל נוי אפרת: דוגמה נוספת לגז שאנחנו מציעים למען הסר ספק להוציא מההגדרה זה גז שמיועד לשימוש במציתים, שהוא לכאורה נכנס להגדרה של גפ"מ.

יעקב מרגי: זה של המזגנים, נעביר אותו בפקודת הסמים.

גל נוי אפרת: זה כבר לא בתחום שלנו.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אם הצלחתי להעלות חיוך, מה אכפת.

גל נוי אפרת: וכאן יש שינוי שאנחנו נרצה לעשות, אנחנו נרצה להוסיף גם תרסיסים בתוספת הזאת.

גל נוי אפרת: אנחנו נעביר את זה לוועדה לקראת הדיון הבא, בתיאום כמובן עם הייעוץ המשפטי של הוועדה – אחרי שנקבל גם את ההערות שלהם, נעביר נוסח מתוקן גם של התוספת.

יעקב מרגי: הערות.

יעקב מרגי: בבקשה, איתי.

איתי עצמון: רציתי לשאול לגבי הגדרת "מיתקן גז".

איתי עצמון: האם יש שינוי לעומת המצב המשפטי דהיום בהגדרה שאתם מציעים ל"מיתקן גז", ואם יש, מדוע?

גל נוי אפרת: ההגדרה של "מיתקן גז" היא מאוד מאוד דומה להגדרה של המונח הזה בחוק הקיים.

גל נוי אפרת: יש ממש שינויים מינוריים בהגדרה הזאת, כמו למשל, הוצאנו את "לשריפת גזי שריפה של גז ולפליטתם" מההגדרה.

איתי עצמון: זה השינוי שאני מכוון אליו.

איתי עצמון: מה הסיבה לכך שהשמטתם את המילים האלה מההגדרה?

חן בר יוסף: זה לקח אותנו למקום שבו היינו צריכים לכאורה לפקח על תנורים בתוך התעשייה כי אלה הגזים שנפלטים, זה משהו שהממונה על בטיחות בעבודה ולא אנחנו מתעסקים איתו בכל התנורים בתעשיות.

יעקב מרגי: לאור זאת שלאחרונה אסדת הגז שורפת הרבה.

חן בר יוסף: לא, היא דווקא לא שורפת.

חן בר יוסף: היא מנקה גז ומעבירה אותו ללא שריפה לישראל, אבל האסדה לא פה בכל מקרה.

יעקב מרגי: נכנסת מייד למגננה.

יעקב מרגי: מה קרה?

חן בר יוסף: יש מי שאחראי על התחום הזה.

איתי עצמון: הערה נוספת לעניין הגדרת "תקן".

איתי עצמון: אתם מציעים כאן כשמדובר על תקנים, שעותקים שלהם מופקדים לעיון הציבור במשרדי מכון התקנים או משרד האנרגיה.

איתי עצמון: אני חושב שזאת הגדרה די ארוכה.

חן בר יוסף: זה יבוא כבר באינטרנט.

גל נוי אפרת: זה נוסח מיושן יותר של ההגדרה הזו ואנחנו נתאים אותו לנוסח שהוועדה אישרה לנו בשבוע שעבר - -

איתי עצמון: עכשיו זה המקום להתאים אותו.

גל נוי אפרת: - - לצו אירוע גפ"מ, שזה אומר שעותק שלו, במקום הופקד לעיון הציבור, יהיה: שעותק שלו נמצא באתר האינטרנט של מכון התקנים הישראלי, בהתאמה להגדרה של המונח הזה בחקיקה עדכנית וגם בצו אירוע גפ"מ שהוועדה אישרה בשבוע שעבר.

איתי עצמון: כלומר, בסיפה של ההגדרה, שעותק שלו מצוי באתר אינטרנט של מכון התקנים הישראלי, והמילים "במשרד האנרגיה" יימחקו.

גל נוי אפרת: כן.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: הערות.

יעקב מרגי: עומר גורדון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עומר גורדון: שלום וברכה.

עומר גורדון: שמי עומר גורדון, אני סמנכ"ל תפעול של חברת אמישראגז.

עומר גורדון: בשלב הזה של נושא ההגדרות אני מבקש להתייחס לשלוש הגדרות שלדעתנו יש בהן בעיות.

עומר גורדון: הגדרה ראשונה של "מיתקן גז" – זו הגדרה מאוד מאוד רחבה, שכוללת בתוכה דברים מאוד לא ברורים.

יעקב מרגי: כמו?

עומר גורדון: ברגע שאנחנו מדברים על מיתקן המשמש למילוי אז למעשה גם מיתקני המילוי והקרוסלה שמסתובבת וממלאת את מכלי הגז נכנסים להגדרה הזאת וזה לא מתאים להמשך השימוש בהגדרה הזאת בתוך החוק.

עומר גורדון: כל פתיחה של ברז יוצרת הזרמת גז.

עומר גורדון: ברגע שכתוב פה מדידה, אז כל שעון לחץ או כל מונה שמונה גז, נהפך למיתקן גז.

עומר גורדון: ההגדרה לא מכוונת בדיוק לאן שצריכים להגיע, ואולי צריכים להוסיף להגדרה הזאת שמיתקן הגז הזה משמש את צרכן הגז לצורך תפעול או משהו כזה כדי להגדיר בדיוק על מה אנחנו מדברים.

עומר גורדון: ההגדרה פה היא יותר מדי רחבה.

עומר גורדון: זו הערה ראשונה.

עומר גורדון: הערה שנייה, בסעיף קטן 1(ב), הזרמת גז.

עומר גורדון: מה זה הזרמת גז?

עומר גורדון: בכל מיתקן פשוט ביתי של שני מיכלים וכיריים בבית זורם גז.

עומר גורדון: בעבר הייתה בכל מיני תקנות וחוקים הגדרה של הולכת גז והכוונה הייתה מוגדרת, שמוליכים או מזרימים גז בין מפעל למפעל, בין בית זיקוק למיתקן המילוי, או דברים מהסוג הזה.

עומר גורדון: אם זאת הכוונה, זה לא משתמע מפה כי הזרמה מתבצעת, גז זורם בכל מצב.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: הלאה.

עומר גורדון: בהגדרה של "עבודות גז" – בתוך עבודות גז כתוב "מילוי או ריקון של גז".

עומר גורדון: אנחנו מבקשים להחריג פה שני דברים.

עומר גורדון: אחד, מילוי של גז על ידי נהג מכלית שמגיע לתדלק צוברים בשטח, והדבר השני, תדלוק עצמי בתחנת דלק.

עומר גורדון: כאשר מכוניות מגיעות לתחנת דלק, מכוניות שנוסעות על גז, וצריכים למלא אותן, בכל המקומות בעולם התדלוק מתבצע על ידי הנהג.

עומר גורדון: לפי ההגדרה פה - - -

יעקב מרגי: לפי ההגדרה אני לא מבין כלום.

יעקב מרגי: קודם כול צריך להגדיר, יכול להיות בתוך החוק.

עומר גורדון: נכון.

עומר גורדון: ברגע שכתוב עבודות גז - - -

יעקב מרגי: לא, אתה צריך להעיר לי הערות להגדרות.

עומר גורדון: אז אני אומר, עבודות גז, כל אחת מפעולות אלה, סעיף קטן (1): מילוי או ריקון גז.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: לא צריך התייחסות בחוק?

יעקב מרגי: זו לא פעולה שצריכה התייחסות?

עומר גורדון: לא איפה שזה נזכר בהמשך החוק כי אתה לא יכול להסמיך ולהדריך ולהכשיר - - -

יעקב מרגי: מכובדי, אנחנו בסעיף ההגדרות.

יעקב מרגי: תאמר אם יש לך בעיה עם הגדרה מסוימת.

איתי עצמון: יש לו בעיה.

יעקב מרגי: בגוף החוק יש לו בעיה.

עומר גורדון: פה צריכה להיות החרגה לגבי תדלוק רכבים בתחנות תדלוק.

עומר גורדון: אותו דבר, צריכה להיות החרגה של הזרמת גז לגבי נהג מכלית.

עומר גורדון: נהג מכלית מתחבר לצובר, הוא מזרים גז.

יעקב מרגי: נו.

עומר גורדון: מה נו?

יעקב מרגי: כל אחד יכול לעשות את זה?

יעקב מרגי: לא צריך להגדיר את זה?

יעקב מרגי: נשמע התייחסות.

יעקב מרגי: חן.

יעקב מרגי: אני לא הולך לקחת לך את העבודה שלך.

יעקב מרגי: יש לך עוד הערות?

עומר גורדון: להגדרות לא.

יעקב מרגי: בבקשה, התייחסות.

יעקב מרגי: למישהו יש עוד הערות?

יותם אדמי: אם אפשר לחדד בהמשך הדברים שאמר גורדון.

יותם אדמי: באמת, השימוש במינוח "הזרמת גז", הוא לא נעשה במסגרת חוק הגז הקיים אלא רק בהקשרי גז טבעי.

יותם אדמי: המונח הוא הולכה, ובאמת מעניין לשמוע את מינהל הגז למה הם שינו את זה.

יעקב מרגי: זו שאלה.

יעקב מרגי: טוב שאתה מחדד.

יותם אדמי: וכמו שאתם רואים, זה יוצר גם בעיה כי יש כל מיני פעולות שהן איזוטריות, שפתאום נהפכות - - -

יותם אדמי: יסבירו לנו עוד מעט מה ההבדל בין הולכה להזרמה.

יותם אדמי: מה שמר גורדון להבנתי ניסה לחדד, שזה הכול נחשב חלק מעבודות גז, ועבודות גז הן טעונות ברישיון גז.

יותם אדמי: ולכן, עכשיו לבוא ולהגיד, כל מי שבא לתדלק את הרכב שלו בגפ"מ צריך להחזיק תעודת טכנאי גז, זה בעייתי.

יותם אדמי: אני אגיד גם מה זה בעייתי, כי בתקנות רישוי העובדים בעבודות גפ"מ לא מופיעה התייחסות לזה כמשהו שלא מצריך רישיון, וזה יוצר את הבעייתיות.

יותם אדמי: יש עוד נקודה שאני לא יודע אם מינהל הגז ערני לגביה, וזה בסוגיה של הובלה.

יותם אדמי: למעשה, אנחנו אמורים להיפגש בסוף החוק, במחיקה ובתיקונים של חוק הגז, אבל היה פה דיון בכנסת העשרים – לא קצר, לא זוכר אם זה היה עם איתי או עם מחליפתו, בסוגיה של הסמכות.

יעקב מרגי: קודמתו.

יעקב מרגי: הוא מחליפה.

יותם אדמי: אוקיי.

יותם אדמי: אני מתנצל מראש בפני כל החליפים.

עידן רול: פה אין חליפים.

עידן רול: פה יש אחד מכל אחד.

יעקב מרגי: פה יש ח'ליף.

יותם אדמי: אחד, יחיד ומיוחד.

יותם אדמי: היה דיון לא קצר לגבי הסמכות להסדיר את עניין ההולכה וההובלה של גז, כאשר בתיקון של חוק הגז מ-2015, ההגדרה של מיתקן שמשמש להובלה נמחקה, ונוכח בקשה של רשות הגז הטבעי של משרד האנרגיה - - -

יעקב מרגי: גם כאן לא מופיע הובלה.

איתי עצמון: אתה מדבר על גז טבעי כרגע, על החדרה של גז טבעי.

יותם אדמי: לא.

יותם אדמי: למה אני מכוון?

יותם אדמי: אנחנו הרי בצו אירועי גז מלפני שבוע באנו ואמרנו שאחד הדברים שהצו חל עליהם זה מכלית גז שמובילה גז.

יעקב מרגי: בהגדרה.

יותם אדמי: עלתה השאלה מכוח מה בכלל מסמיכים, מאיפה מגיעה הסמכות החוקית.

יותם אדמי: ובאה ואמרה היועצת המשפטית של הוועדה, זה מגיע מכוח סעיף 2 לחוק.

יותם אדמי: נכון שבהגדרת "מיתקן גז" זה כבר לא קיים כי הורידו את זה ב-2015, אבל זה בא מכוח סעיף 2 לחוק.

יעקב מרגי: תודה.

יותם אדמי: הסעיף הזה אמור להימחק במסגרת החוק הנוכחי, זאת אומרת שלא תהיה כאן הסמכה, ואני צריך לבדוק את הדבר הזה.

קריאה: אני לא בטוח.

יעקב מרגי: יש לכם כוח עזר שמבקש התייחסות.

יעקב מרגי: אילן בנימין.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אילן בנימין: שלום.

אילן בנימין: נעים מאוד, אילן בנימין, מנהל ענייני בטיחות הגז במשרד האנרגיה, מנהל אגף במשרד האנרגיה.

יעקב מרגי: הערות לסעיף ההגדרות?

אילן בנימין: כמה התייחסויות קצרות.

אילן בנימין: לגבי תדלוק עצמי של תחנת תדלוק, יש החרגה בעניין – גל תרחיב בעניין.

אילן בנימין: לגבי מילוי וריקון גז ממכלית, גם לזה התייחסנו, יש תקן בנושא שמתייחס לזה.

אילן בנימין: לגבי עבודות גז, היועץ המשפטי של סופרגז התייחס לתקנות הגז (בטיחות ורישוי) (רישוי עוסקים), באמת שם יש לנו הסמכה למילוי וריקון גז ממכלית שהם צריכים הסמכה פנימית של חברות הגז.

אילן בנימין: אלה ההערות הנקודתיות.

אילן בנימין: אני לא רוצה להרחיב יותר בדיבור, אנחנו נתייחס לזה בהמשך, אבל תצאו מתוך נקודת הנחה שחשבנו על הדברים האלה וניסינו לשלב גם את ההערות של חברות הגז בחוק וגם להתקדם צעד ושעל, ולפי מה שהוועדה תחליט אנחנו נתייחס בהתאם.

יעקב מרגי: בבקשה, התייחסויות, הערות.

גל נוי אפרת: אני רוצה להמשיך את הדברים של אילן.

גל נוי אפרת: גם החוק הקיים וגם החוק המוצע מסמיכים את שר האנרגיה לקבוע עבודות גז שהן פטורות מהחובה לקבל רישיון, וניתן להסתפק לגביהן בהסמכה או בהכשרה, או בכלל לא נדרש לגביהן לא הסמכה ולא הכשרה.

יעקב מרגי: יש הרבה גברים שיבקשו הסמכה מיוחדת להשתמש, להדליק את הגז הביתי.

גל נוי אפרת: עד כאן.

גל נוי אפרת: כבר היום יש לנו תקנות – תקנות הגז (בטיחות ורישוי) שאילן הזכיר, משנת 2006, שקובעות בתקנה 3 רשימה של עבודות שפטורות מרישיון, ובתוך הרשימה הזאת יש כבר היום מילוי גז במכלים נייחים, שזו אחת העבודות שהנציג של אמישראגז הזכיר כעבודה שצריך לקבוע אותה בחוק כעבודה שפטורה מרישיון, אז זה כבר מוסדר היום, ולפי ההצעה התקנות האלה ימשיכו להיות בתוקף ויראו אותן כאילו הן הותקנו מכוח החוק הזה.

יעקב מרגי: את רוצה לומר שאני אדם, ללא כל הסמכה, אלך ואכנס לעבוד בחוות גז?

גל נוי אפרת: לא.

גל נוי אפרת: זה נקבע כעבודה שהיא פטורה מרישיון אבל היא טעונה הסמכה, זה הכשרה של ספק הגז.

גל נוי אפרת: אלה רק עובדים שספק הגז הכשיר אותם לצורך העניין הזה, אלה עובדים של ספק הגז, לזה כבר יש הסדרה היום.

גל נוי אפרת: זה לגבי עבודת גז.

גל נוי אפרת: אנחנו חושבים שאין צורך להתייחס לזה בחוק, כן צריך להישאר עם הנוסח הכללי של מילוי של גז.

גל נוי אפרת: כשיהיו עבודות קונקרטיות שאנחנו נחשוב שצריך לפטור אותן מרישיון, הנושא הזה יוסדר בתקנות.

גל נוי אפרת: אי אפשר להיכנס בחוק ראשי לרזולוציות כאלה, להתייחס לכל דבר מאוד מאוד קטן.

יעקב מרגי: זה נכון גם להערה שלו על מיתקן גז?

יעקב מרגי: איך את מגדירה מיתקן גז?

גל נוי אפרת: לגבי מיתקן גז, ההגדרה של המונח הזה היא רחבה וזה במכוון.

גל נוי אפרת: גם היום ההגדרה היא רחבה.

גל נוי אפרת: זאת לא טעות ואנחנו התכוונו שכל חלק מהמיתקן ייכנס להגדרה הזאת בשביל שהרגולציה שלנו תחול על כל חלק מהמיתקן.

גל נוי אפרת: כל חלק מהמיתקן יכול להוות סכנה, כל חלק מהמערכת.

גל נוי אפרת: גם היום, שר האנרגיה מוסמך לקבוע הוראות בטיחות בקשר לכל אחד מהחלקים האלה ואנחנו לא חושבים שנכון לצמצם היום את ההגדרה שהיא רחבה כבר היום.

יעקב מרגי: מסכים איתך, כי אני לא מכיר חלקים של מיתקן גז שהם לא מחוברים למערכת, אלא אם כן נמצא איזה מילוי וירטואלי.

גל נוי אפרת: לעניין ההערה האחרונה שנשמעה כאן, אני רוצה להתייחס למונח "הזרמת גז".

גל נוי אפרת: נכון שבחוק הקיים אנחנו משתמשים במינוח הולכה של גז.

גל נוי אפרת: אנחנו חשבנו שנכון יותר לשנות את המונח הזה למונח שיותר ברור מה הוא אומר, הזרמה – אני מקווה שיצליח לנו – והגדרנו הזרמה של גז, זה אחד מהמונחים, כהזרמת גז בין מיתקני גז שאינם מיתקני גז לצריכה עצמית.

גל נוי אפרת: זה מופיע בהגדרה של "מיתקן גז טעון היתר" אבל כן זה מונח שיש לו הגדרה, זאת אומרת לא כל הזרמה של גז - כמו שאחד מנציגי החברות אמר כאן, בין מכלית לבין צובר שמשמש את מכל הקצה, היא נכנסת להגדרה של הזרמה כי לא מדובר כאן בשני מיתקנים שהם לא לצריכה עצמית.

גל נוי אפרת: הכוונה שלנו הייתה שרק הזרמה שנעשית בעצם בין שני מיתקנים שהם לא לצריכה עצמית, כלומר שהם לא משמשים את צרכן הקצה, שני הצדדים, והם לא נמצאים בשטח של אותו מפעל, כלומר אם זה יהיה מיתקן מילוי אחד אז כל הצינורות שנמצאים בתוך השטח של אותו מיתקן מילוי אחד, הם יהיו חלק מההיתר של מיתקן המילוי, אבל ברגע שיש צינור כמו למשל בין בית זיקוק שיוצא מהשטח של בית זיקוק והוא מוביל למיתקן נוסף של אחת מהחברות שהוא מיתקן מילוי, אז הצינור הזה הוא בין שני מיתקנים שהם לא לצריכה עצמית, זה בין בית הזיקוק לבין מיתקן שמשמש למילוי והוא לא בשטח של אותו מפעל, והכוונה היא שההזרמה הזו – גם הצנרת הזאת, היא תהיה טעונה היתר.

יעקב מרגי: מה ההבדל בין הולכה להזרמה?

חן בר יוסף: לדעתי, היום עם חוק הגז הטבעי - - -

יעקב מרגי: גם בחשמל יש מוליך, והוא התכוון לזרם.

חן בר יוסף: בגז יש אפילו דוגמאות יותר טובות.

חן בר יוסף: הולכה בחוק הגז הטבעי מתייחסת להולכה בלחץ גבוה, בעוד שהזרמה או חלוקה היא הזרמה בלחץ נמוך.

יעקב מרגי: יש הבדל.

חן בר יוסף: יש הבדל.

יעקב מרגי: לא סתם הוא שאל.

חן בר יוסף: לא.

חן בר יוסף: כדי להימנע משיוך למושגים האלה, לכן בחרנו את המונח הזרמה לחוק, נקרא לזה החדש, שאף אחד לא יתבלבל – לא עם לחץ גבוה, לא עם דברים אחרים.

יעקב מרגי: זה מחמיר.

חן בר יוסף: זה עולם תוכן אחר.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: לסעיף ההגדרות?

יעקב מרגי: בבקשה.

צור חרס: יש לא מעט אי הסכמות בינינו לבין המשרד בסעיף ההגדרות.

צור חרס: זה מתחיל אפילו בסעיף ההגדרה הראשונה של "גז פחמימני מעובה", שאתה הערת קודם נכון, איפה הבוטאן ומאיפה זה התגלגל.

צור חרס: יש כאן דברים שנשארו מהחוק הקודם שכלל גז טבעי, ועכשיו הוחרג ממנו, וההגדרות לא עודכנו.

צור חרס: גז פחמימני מעובה מוגדר בישראל, יש תקן 1134, מגדיר את הגז, לא צריך להוסיף על זה.

צור חרס: אם היו כותבים פה גז פחמימני מעובה כהגדרתו בתקן 1134, הייתה נגמרת ההגדרה, ויש פה כל מיני דברים שהם שיירים מהעבר.

צור חרס: לא לחינם, גם על הסעיף הזה של מיתקן גז אנחנו עכשיו שואלים שאלות ונדרשים להסביר.

יעקב מרגי: אתה יודע, העבר הוא לא פסול.

צור חרס: אני מסכים.

יעקב מרגי: השאלה אם זה מכביד, מפריע, לא אקטואלי יותר, לא רלוונטי.

צור חרס: כן.

צור חרס: זה פשוט מחמיץ את ההזדמנות לעשות סדר מסודר בחוק הזה, כמו שרוצה המשרד.

צור חרס: ואני חוזר למה שאמרתי בהתחלה.

יעקב מרגי: בשיח שלכם עם המשרד לא העברתם את ההערות האלה?

צור חרס: אלה דברים שעלו בעבר ולא הכול התקבל.

יותם אדמי: - - - אם בנוסח הקודם זה היה בכלל ההגדרה הזאת או שזה התווסף עכשיו בסיבוב הנוכחי.

איתי עצמון: אבל הצעת החוק על השולחן כבר שנתיים, היא עברה בקריאה הראשונה עוד בכנסת הקודמת.

צור חרס: אני חוזר על הצעתי מקודם.

צור חרס: תן לנו עוד סיבוב אחד לפחות של ישיבות מקצועיות – ממש מקצועיות – עם המשרד כדי לעדן את כל הנוסחים.

יעקב מרגי: לכן יש ישיבה.

צור חרס: לעשות את זה כאן נראה לי כרגע פשוט החמצה של העיקר.

צור חרס: אנחנו רוצים לדון בחוק.

יעקב מרגי: תהיה לכם פגישה.

יעקב מרגי: בכל מקרה, אנחנו בסעיף ההגדרות.

חן בר יוסף: אולי מענה קצר רק לעניין הזה, למרות שגם נשב ביום ראשון, אבל לדעתנו החשש הגדול זה חלילה מישהו ממלא מיכל בגז, עם התוספים האלה – מסיבות שלו, בבית הזיקוק מאיזושהי סיבה, אצלו במיתקן הוא מצא איזו דרך לערבב קצת את הגז – שם בלון כזה בפתח של בית וחלילה קורה משהו, הוא אומר: לא מכרתי גפ"מ בכלל, הפיצוץ הוא בכלל לא מהחוק שלך, לא יודע מאיזה חוק אבל זה לא היה גפ"מ.

חן בר יוסף: על מנת להימנע מאירועים שבהם הגז היה כמעט גפ"מ ויצר בדיוק אפקט של גפ"מ, ולצערנו קרה משהו או לא קרה משהו אבל נוצר אירוע, לכן שמנו הגדרה יותר רחבה.

יעקב מרגי: מה גם שאם זה לא קיים אז גם לא מפריע, לא מכביד.

צור חרס: אני חוזר חזרה לסוגיה הזאת כדי להסביר טיפה את המורכבות כבר בסעיף ההגדרות.

צור חרס: כל חברות הגז וכל בתי הזיקוק וכל מי שעוסק בגפ"מ במדינת ישראל, מחויב לספק גפ"מ שעומד בתקן 1134.

צור חרס: כל מי שמשתמש במשהו אחר, עובר על החוק.

צור חרס: אנחנו כרגע בתוך החוק, ובסעיף ההגדרות שלו, ולכן אני חושב שדווקא פה אנחנו פותחים פתח להגדרה רחבה יותר כי אם מישהו – כמו שאומר חן – עשה איזשהו תהליך שאנחנו לא יודעים בדיוק איך הוא יכול להיעשות – אני לא מכיר דברים כאלה, אבל אולי – שבו ערבב איזשהם גזים בכל מיני דרכים, ברגע שזה לא תואם את התקן הוא עובר על החוק, אז למה לתת פה בכלל את הפתח לכל מיני הגדרות עקומות?

יעקב מרגי: הפוך.

יעקב מרגי: הוא סוגר את הפתח.

יעקב מרגי: הוא לא נותן פתח.

צור חרס: זה מאוד נותן פתח, ועוד איך נותן פתח.

גל נוי אפרת: אני רוצה להגיב לזה.

גל נוי אפרת: יש חובה גם לפי החוק המוצע, וזה קיים היום גם בתקנות מכוח החוק הקיים, בעצם שהגפ"מ יעמוד בדרישות של תקן 1134.

גל נוי אפרת: יחד עם זאת, אנחנו לא חושבים שנכון להכניס את התקן הזה להגדרות כי המשמעות תהיה שכל גז פחמימני מעובה שהוא לא עומד בדרישות התקן, הוא לא חוסה תחת הרגולציה של החוק, ואז יצא שהעבריין כאן מרוויח פעמיים – גם הוא עושה שימוש בגז שלא עומד בדרישות התקן, וגם החוק לא חל עליו.

גל נוי אפרת: הוא לא צריך רישיון, הוא לא צריך לעמוד בשום דרישות בטיחות שחלות לעניין גפ"מ.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: רבותיי, אני חושב שאנחנו נסיים את הפרק הזה.

יותם אדמי: אדוני, אם אפשר עוד שני דברים.

יותם אדמי: אני רוצה להאיר את תשומת לב חברי הוועדה שהנושא שעלה קודם של קבלת רישיון עבודות גז שיבצע מילוי של רכב פרטי, private, בגז, לא מקבל התייחסות – גם לא היום בתקנות רישוי עוסקים בעבודות גפ"מ, זאת אומרת שהמשרד צריך לתקן את העניין הזה בנוסח התקנות.

יותם אדמי: אני רואה מהנהוני הראש שהם מבינים שזה משהו שצריך להיעשות לנוכח ההוספה של המילוי.

גל נוי אפרת: אנחנו נבחן את זה.

יותם אדמי: שנית, יש שינוי נוסף.

יותם אדמי: שאל איתי לגבי שוני מהחוק הקיים.

יותם אדמי: יש את הסוגיה של מיתקן גז טעון היתר – בקשר לסעיף 1(2) להגדרה ""מיתקן גז טעון היתר": מיתקן גז לצריכה עצמית או כמה מיתקני גז כאמור המחוברים ביניהם שמתקיים לגביהם המפורט להלן".

יותם אדמי: אני רוצה להסביר לחברי הוועדה.

יותם אדמי: כיום, מיתקן גז טעון היתר זה מיתקן גז או בקיבולת של 10 טון ומעלה שנמצא באזור מגורים או 20 טון באזור תעשייה ומסחר, ומה שמינהל הגז מבקש לעשות כאן, הוא אומר – גם אם יש כמה מיתקני גז שמחוברים ביניהם והסך הכול עכשיו מגיע לאותן קיבולות, מבחינתי זה גם הופך להיות מיתקן שטעון היתר.

יעקב מרגי: הפוטנציאל הוא אותו פוטנציאל.

יותם אדמי: זהו, הפוטנציאל הוא לא אותו פוטנציאל.

יותם אדמי: יש כאן סוגיה מקצועית שאני לא חושב שאני כעורך דין, זה ראוי ונכון, אבל יש כאן שוני.

יותם אדמי: במקרה יצא לי להתעסק בעניין הזה לפני מספר חודשים.

יותם אדמי: יש הבדל בטיחותי משמעותי, וזה לא משהו כלאחר יד לבוא להגיד זה אותו דבר.

יותם אדמי: זה במסגרת הדברים שאנחנו רוצים לדבר עליהם וחשוב שהוועדה תהיה ערה לזה.

יותם אדמי: זה מגדיל בצורה משמעותית את כמות המיתקנים טעוני ההיתר, ואם מדברים על נטל רגולטורי ובירוקרטיה, אז פה מה שנקרא טמון הכלב.

גל נוי אפרת: אפשר להגיב לטענה הזאת?

קריאה: גם אני רוצה להגיב בבקשה.

יעקב מרגי: יהיו לך עוד הרבה הזדמנויות, אנחנו מסיימים את הדיון עכשיו.

יעקב מרגי: אני אומר כמה הנחיות והנחות עבודה כך שזה ירצה.

יעקב מרגי: קודם כול, אני מברך על המפגש הזה שאתם מתכוננים לקיים עם חברות הגז, אני חושב שזה מבורך.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לכם, כדי שתדעו – מאחר שאני חדש בוועדת הכלכלה – האינטראקציה שלכם, חוץ מהצו, עוד לא הייתה.

יעקב מרגי: אני אהיה מאוד נדיב להערות משמעותיות, מהותיות וענייניות.

יעקב מרגי: אני אהיה קצר רוח – וזה יפגע לכם גם בהמשך בהקשבה – אם תהיה פה קטנוניות שתנסה לעכב את החקיקה.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים להביא חקיקה טובה, שהיא טובה לכם, טובה למדינה, טובה לאזרח.

יעקב מרגי: נעשה זאת ביחד.

יעקב מרגי: אתם רצויים ואני רוצה את זה ואני רוצה את ההערות שלכם, אבל לפעמים, שלא בכוונה, יש נטייה, אנחנו מאבדים את המשמעות של הדיון ומתחילים להיתפס לכל מיני קטנות.

יעקב מרגי: לכן, תהיו מפוקסים על מה שבאמת מפריע לכם לעשות את העבודה בצורה טובה, איכותית ובטוחה.

יעקב מרגי: עכשיו אנחנו נדיבים.

יעקב מרגי: מה שמסרבל את העבודה – נכנס פה, יצא פה, שלא מעלה, לא מוריד – תשרפו לנו דקות דיון, זה לא יתקבל.

יותם אדמי: סוג הדיון שהתנהל כאן עכשיו, זה בדיוק מה שרצינו למנוע, והצעתנו לשבת עם מינהל הגז, עם הציבור וחברות גז נוספות כמובן, ולנסות ללבן את הדברים.

יותם אדמי: זאת הייתה המטרה.

יותם אדמי: אנחנו גם לא נהנים מזה, גם כל אחד עולה, אחרי כן נזכרים בדברים.

יותם אדמי: זאת לא מטרתנו.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו בתחילת הדיון, אני מבקש – הערות שאתם סיימתם לגבש עמדה לגביהן, וכן הסכמות שיהיו לכם אחרי הדיון, נא להעביר לוועדה כדי שנוכל להפיץ את זה בזמן ולקראת הדיון הבא.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.