ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 51, 2020-08-12 09:00

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לכולם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו פותחים דיון נוסף בסדרת הדיונים, שנקראת "ישראל נקייה".

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לצערי, אנחנו עדיין ישראל מלוכלכת, אנחנו מאוד-מאוד רחוקים מהיעד, וישראל באמת טובעת בזבל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעיקר עכשיו בתקופת הקיץ, בזמן הקורונה כשהשמים סגורים והציבור מבלה בכל השטחים הפתוחים הקיימים בארץ, נדמה שהלכלוך מגיע לשיאים חדשים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רואה את זה בסיורים בשטח, בתמונות ששולחים ומתייגים אותי באינסטגרם וברשתות, גם בחדשות 12 הכתב גיא ורון בסדרת הכתבות "טובעים בזבל", מראה את כמויות הזבל העצומות, את השקיות, את כל סוגי האשפה – ליד הנחלים, בחופים, בפארקים, פשוט זוועה, במיוחד כשאנחנו יודעים שכל הפלסטיק הזה בסופו של דבר גם מתגלגל למים, פוגע בים שלנו ובבעלי החיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בקיצור, כל הטבע שלנו, השבילים, היערות, הפארקים, מטונפים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה פוגע בטבע, במערכות האקולוגיות, בבעלי החיים, ובסופו של דבר גם בבריאות של כולנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בדיון הקודם אנחנו חשפנו כאן דוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהראה עד כמה מעט קנסות מושתים על השלכת פסולת, כמה מעט פקחים יש, ואת מחדל חוסר ניהול הידע והנתונים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היום אנחנו נתמקד בעלייה בכמויות הלכלוך בטבע ובחופים בעקבות משבר הקורונה, והגידול בענף תיירות הפנים, שמשבר הקורונה גלגל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מברכת את שר התיירות אסף זמיר, שמתארח בישיבה היום על מנת לעזור לנו ולהתגייס למצוא פתרונות לסייע בניקיון הטבע שלנו לאור העלייה בתיירות הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': במהלך הדיון, אנחנו ננסה לקבל תמונת מצב ונתונים על העלייה בלכלוך במרחבים הפתוחים לעומת שנים קודמות, ננסה למצוא דרכים אופרטיביות, מהירות להתמודד עם זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יהיו פה אנשים שיציגו פתרונות מידיים עד סוף עונת הטיולים הנוכחית לשיפור המצב, כך שנגיע אינשאללה לחורף נקיים הרבה יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': במקביל, התחלנו גם לבחון מתווה חקיקה שאני מתכוונת לקדם על מנת להוביל צמצום דרסטי בפלסטיק, בכלים חד-פעמיים, שזה אחד הדברים שאנחנו רואים הכי הרבה בשטח, ולמצוא גם לזה פתרונות חלופיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בוקר טוב לכולנו ולכל מי שמצטרף אלינו בזום ובוקר טוב לשר התיירות אסף זמיר.

אסף זמיר: שמחתי מאוד על ההזדמנות לבוא ולדבר בתחילת הוועדה הזאת.

אסף זמיר: ראשית, למרות שהודעתי, אני מתנצל שאני לא אוכל להישאר ולשמוע.

אסף זמיר: לשם כך פיני שני, סמנכ"ל המשרד, נמצא כאן בישיבה על הזום, ישמע את כל הדברים.

אסף זמיר: זה בטח לא המקום שלי לדבר על החד-פעמי ועל הפלסטיק.

אסף זמיר: אני חושב שעכשיו החד-פעמי בימי הקורונה – גילו סגולות אחרות שלו.

אסף זמיר: אין ספק שיש יתרונות לתיירות הפנים בזה שכרגע כל עם ישראל מטייל ונמצא בארץ.

אסף זמיר: אני רוצה להזכיר, כמו שאני מזכיר בכל במה, שזה לא מצב אידיאלי, גם אם משרד התיירות מפיק ממנו את מלוא התועלת.

אסף זמיר: אבל אנחנו מאמינים שלישראלים צריכה להיות האפשרות לנפוש גם בארץ וגם בחוץ לארץ, ולכן קודם כל נאמר שאנחנו תומכים תמיכה מלאה בפתיחת השמיים, אפילו עובדים אל מול המשרדים האחרים כדי שהשמים ייפתחו, ואז יבואו גם תיירים אחרים.

אסף זמיר: לצורך העניין, מספר התיירים בשנה בישראל הוא פי שניים ממספר הטיילים הישראלים, כך שהאמת היא שמבחינת לכלוך לכאורה, התיירות אמורה להיות כרגע באותה נקודה.

אסף זמיר: ובכל זאת, בגלל שישראל מטיילים יותר בטבע, מגיעים יותר לחופים, וכנראה משאירים יותר פסולת, אין ספק שמה שאתם רואים ומדווחים לכם עליו, הוא תוצאה של ישראלים שמטיילים יותר.

אסף זמיר: אנחנו כמובן מתנגדים לזה.

אסף זמיר: אנחנו לא המשרד שאחראי לאכוף את זה, אבל בכל דרך שנוכל לתרום למציאות שבה יהיה נקי יותר, אנחנו נעשה את זה.

אסף זמיר: קראתי בפרוטוקול של אחד הדיונים הקודמים, שדיברתם על שילוב המסר הזה בקמפיינים של משרד התיירות – אני בהחלט רואה בזה חשיבות, ובהחלט אפעל שזה יקרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש סקר שנעשה בזמנו, עוד בתקופה של שר התיירות הקודם.

אסף זמיר: זו משימה של כולנו שישראל תהיה נקייה.

אסף זמיר: אין כמעט משרד ממשלתי שלא נוגע בשאלה איך הופכים את ישראל לנקייה יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הקשר בינינו הוא לא "משהו", אבל אני רק רוצה להגיד שבסקר שנעשה עוד בזמנו של שר התיירות הקודם, יריב לוין, שבדק את שביעות הרצון של תיירים – ואנחנו מקווים שהתיירים יחזרו לפה יום אחד – אחד הדברים הבולטים שהם סימנו, זאת העובדה שהארץ הזאת מלוכלכת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כלומר, זה מאוד מפריע לתיירים שמגיעים מחוץ לארץ ומסיירים פה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן אני חושבת שהנושא הזה, זה נושא שצריך לא רק בזמן הקורונה ותיירות הפנים הגואה, להטריד את משרד התיירות, כיוון שזה אחד הפרמטרים שמפריע לתיירים שמגיעים לארץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדינת ישראל – אם היא שואפת למשוך אליה יותר תיירים, כדאי שהיא תהיה גם אטרקטיבית מהבחינה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לכן אני כן רואה את משרד התיירות כאחד השותפים לכל מבצע בעתיד שאנחנו נעשה לצמצום הלכלוך בשטחים הפתוחים.

אסף זמיר: מאה אחוז, מה ששלי שלך מבחינה רעיונית.

אסף זמיר: יש לנו אינטרס אמיתי, אנחנו מודעים לסקר שדיברת עליו.

אסף זמיר: אנחנו יודעים שתיירים מייצרים לכלוך, ויש לנו אינטרס שיהיה פה נקי כדי שיבואו עוד וייהנו יותר, ולכן בכל מקום שבו אנחנו יכולים להירתם – ואני מניח שפיני, כאשר יגיע שלבו לדבר, גם ירחיב על פעולות שנעשו בעבר – בכל מקום כזה, אנחנו פרטנרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מצוין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

אסף זמיר: אני מברך על כך.

אסף זמיר: תודה לכם ובהצלחה, מיקי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': דווקא בגלל שאנחנו מדברים על התקופה של הקורונה – אני רוצה שתדבר יעל מהחברה להגנת הטבע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יעל, אני פונה אליך בגלל שאתם ממש הכנתם תכנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': התכנית הזאת יצאה מתוך ההבנה הזאת של העומס שיש בימים האלה של תיירות הפנים בארץ, וההבנה שאנחנו חייבים להיערך בגלל העומס הזה, גם מבחינת קמפיין של מודעות, וגם מבחינת קמפיין של הסברה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח מאוד אם את תחלקי כאן עם השותפים לדיון הזה את עיקרי ההצעה, שאני בזמנו העברתי גם למשרד להגנת הסביבה.

יעל אילמר גירון: באמת אנחנו, החברה להגנת הטבע, יחד עם עמותת נקי, הנחנו הצעה לתכנית חירום, שמבחינתנו היא תכנית חירום לדמותה של הארץ הזאת.

יעל אילמר גירון: כמובן עשינו את זה קצת לפני תחילת החופש הגדול, ואנחנו כבר בתוכו, ולצערי התמונות מגיעות לכולנו.

יעל אילמר גירון: אני לא ארחיב ולא אציג, כולנו רואים את התמונות באותן הרשתות החברתיות.

יעל אילמר גירון: השר אסף זמיר ציין עכשיו, שישראל נערכת לפתיחת השמים, ואני מודאגת אף יותר, כי אחד הדברים שעולה בסקרי דעת קהל של התיירים זה שישראל היא מדינה נהדרת ונפלאה, אבל היא מלוכלכת, וזה משהו שהוא לא מתאים לזמננו אנו.

יעל אילמר גירון: אני יודעת על מדינות אחרות, שעושות צעדים לשיפור, ואנחנו – אולי אנחנו עושים צעדים, אבל אנחנו לא מצליחים בהם.

יעל אילמר גירון: הצענו לנצל את ההזדמנות של הזמן הזה שכולנו נמצאים פה.

יעל אילמר גירון: מיליוני ישראלים שלא יצאו לקיץ בחוץ לארץ או לתקופת החגים בחוץ לארץ נמצאים פה, והם נמצאים בשטח.

יעל אילמר גירון: כפי שצפינו, כמעט כל חורשה, מעיין, זרזיף של נחל, הופכים להיות אזורים עמוסים במטיילים, אנשים שמגיעים ושוהים שם, וגם האשפה שוהה שם ונשארת.

יעל אילמר גירון: אנחנו נכנסנו לתקופה הזאת לא ערוכים – לא מבחינת תשתיות, לא מבחינת הגברה של אכיפה.

יעל אילמר גירון: אני בטוחה שכולכם קוראים את העיתונים ורואים את הדיווחים מהגליל העליון, שזאת מועצה שזועקת לעזרה, אבל הם לא היחידים.

יעל אילמר גירון: ההצעה שלנו מציעה להפוך את הדבר הזה להזדמנות.

יעל אילמר גירון: ישראלים שנמצאים בארץ – זה אומר שהם גם מתעוררים.

יעל אילמר גירון: הרבה מאוד מגיעים עם הילדים, פורקים את הפקלאות מהאוטו ומוצאים את עצמם בערימת אשפה.

יעל אילמר גירון: גם להם זה לא נעים.

יעל אילמר גירון: זה לא משהו שצריך לשכנע פה שיש בעיה.

יעל אילמר גירון: לכן, במקום לחכות שזה יעבור ואז לטפל בבעיה, אפשר לטפל בבעיה כבר איתם.

יעל אילמר גירון: הנחנו על שולחן המשרד להגנת הסביבה, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה, לעשות מהלך ציבורי, שינצל את ההזדמנות ויוציא את אותם מדריכי הטיולים ומורי הדרך שנמצאים עכשיו רובם בבית ללא פרנסה, וחלקם אולי מצאו לעצמם איזשהו עיסוק זמני אחר, לשטח, איפה שהם רגילים להיות, איפה שטוב להם, איפה שהם יודעים להסביר, לפגוש את אותם המטיילים והנופשים שמגיעים, ורגע לפני שהם נכנסים לשטח, להסביר להם מה כללי ההתנהגות, בשיתוף עם הרשויות המקומיות – רט"ג, קק"ל וכל מי שאחראי על השטח.

יעל אילמר גירון: בעצם, לפנות את האשפה יחד עם המטיילים.

יעל אילמר גירון: מטיילים שמגיעים, מקבלים הסברה מאירת פנים, נחמדה, לא משהו שמוציא את החשק לטייל, שמזכיר לאותם מטיילים שהשטח נראה מלוכלך, בגלל שאנחנו משאירים אותו כך, להוציא עד סוף היום את כל האשפה שהם אמורים – או ישאירו בשטח – החוצה ולדאוג להוצאה של האשפה הזאת יחד עם הרשויות המקומיות מחוץ לשטחים הפתוחים.

יעל אילמר גירון: הדבר הזה הוא קריטי מבחינת הפגיעה הסביבתית.

יעל אילמר גירון: אותן ערימות האשפה שנשארות בשטח זאת פגיעה ישירה בבעלי החיים שמסתובבים שם, מעבר למפגע האסתטי הכול כך לא נעים.

יעל אילמר גירון: ההצעה שלנו כוללת גם להחזיר אנשים לעבוד.

יעל אילמר גירון: יש פה חודשיים שבהם יהיו המון המון אנשים בחוץ, חלקם לא ישכרו שירותי הדרכה של מדריכים, אולי בגלל שהם לא רואים בזה צורך, יכול להיות שגם המצב הכלכלי לא מאפשר, אבל הם בוודאי ישמחו למצוא אנשים בשטח שייתנו להם מידע ויסבירו להם גם את כללי ההתנהגות.

יעל אילמר גירון: שיתוף הפעולה הזאת יכול להניב ישראל נקייה מחר בבוקר, וזה משהו שהחברה להגנת הטבע בשיתוף עם עמותת נקי, יכולה לעשות.

יעל אילמר גירון: כל מה שאנחנו צריכים זה גיבוי של הממשלה.

יעל אילמר גירון: גם המחיר של הדבר הזה הוא לא כל כך גבוה, הוא הרבה יותר נמוך מהרבה תכניות אחרות שהונחו על השולחן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תו המחיר שאתם שמתם על זה הוא משהו כמו 10 מיליון שקלים, נכון?

יעל אילמר גירון: אני אגיד לך בצורה אפילו קצת יותר מפורטת, שבשביל 71 ימי הסברה, שמכסים יום-יום את כל התקופה הזאת, זה תשעה מיליון וחצי, כולל את כל האופרציה.

יעל אילמר גירון: רק תקופת החגים, שזה 31 ימי הסברה, זה ארבעה מיליון שקלים וחצי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא מדובר פה בסכום עתק.

יעל אילמר גירון: לא מדובר בסכומי עתק, אבל מדובר פה גם בהחזרה של אנשים לעבודה שהם אוהבים וטובים בה, גם ליצירת חיבור ישראלי, וגם "להרוג" את הבעיה עכשיו.

יעל אילמר גירון: אנחנו הולכים להתגעגע איך שישראל נראית היום, כי היא הולכת להיראות הרבה יותר רע בדצמבר, כשיחזרו התיירים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יעל, אני העברתי את התכנית שלכם למשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מישהו משם יצר אתכם קשר?

יעל אילמר גירון: כן, נפגשנו עם המנכ"ל.

יעל אילמר גירון: הוא אמר שהוא יחזור אלינו תוך כמה ימים.

יעל אילמר גירון: מאז לא שמענו ממנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מתי זה היה?

יעל אילמר גירון: לפני שבועיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הבנתי – עברו כמה ימים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד מעט נדבר עם תומר אשל מעמותת נקי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ננסה להבין איך אתם חושבים לעשות את ההסברה הזאת, כי כל הסוגיה הזאת מורכבת, איך אתה מצליח להגיע לאנשים ולשכנע אותם לשנות את אורחותיהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לפנות ליצחק בן דוד, סמנכ"ל אכיפה במשרד להגנת הסביבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שאני לא צריכה להסביר לך את המצב בשטח, אתם מכירים אותו ומבינים אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היה פה דיון על כל נושא האכיפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נמצאים היום באתגר עוד הרבה יותר גדול.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו רואים את זה בכל התמונות שמגיעות, אני לפחות מקבלת מדי יום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם הגברתם את הסיורים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם הגברתם את כמות הפקחים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתם באיזשהו הליך של פריסה אחרת בשטח בימים אלה?

יצחק בן דוד: בוקר טוב לכולם.

יצחק בן דוד: האם הגברנו את כמות הפקחים?

יצחק בן דוד: לא הגברנו את כמות הפקחים, כי אין לנו דרך להגביר את כמות הפקחים.

יצחק בן דוד: אנחנו צריכים תקנים לטובת העניין הזה ותקנים חדשים אנחנו לא מקבלים.

יצחק בן דוד: אנחנו מסתובבים בשטח עם מה שיש לנו, אנחנו מתעסקים בעיקר בבעיות הגדולות, בעיקר במשפחות הפשע, בבעיות הפסולת הענקיות שאנחנו נמצאים בפניהן, ועיקר המאמץ שלנו הוא שם.

יצחק בן דוד: נכון, אנחנו יודעים שבתקופת החגים יש טיפה עלייה – אני לפחות רואה את זה בתחום הים, שאני מתעסק שם באופן יום יומי.

יצחק בן דוד: שם אנחנו רואים שיש בתקופה הזאת של הקורונה יותר ימים שהחופים לא עמדו ביעד של הניקיון, ואנחנו מסבירים זאת בכך שיש יותר אנשים שמגיעים לחופי הים בתקופה הזאת.

יצחק בן דוד: אני יודע שהמשרד כרגע מכין קול קורא של תכנית ניקיון עם הרשויות המקומיות, אנחנו מדברים על יום ניקיון באוקטובר, יש לנו תכנית בחגי תשרי יחד עם רט"ג, זאת תכנית שתוקצבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה נעשה עד אוקטובר?

יצחק בן דוד: ויש לנו את פרויקט חוף נקי, שהוא פרויקט שאנחנו עושים כל שנה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זה פרויקט חוף נקי?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה הוא כולל?

יצחק בן דוד: חוף נקי זה פרויקט שאנחנו עושים כל שנה, זה פרויקט שאנחנו מנקים את חופי הים, אנחנו מתקצבים את הרשויות המקומיות לנקות את החופים הלא מוכרזים.

יצחק בן דוד: התקציב של הפרויקט הזה הוא סדר גודל של 11 מיליון שקל בשנה.

יצחק בן דוד: פורסם קול קורא השנה לטובת הרשויות, ואנחנו נותנים כסף לנקות את החופים הלא מוכרזים באמצעות הרשויות המקומיות.

יצחק בן דוד: אם אתם רוצים יותר אינפורמציה, נמצא פה בשיחת הזום הזאת מרכז הפרויקט, פרד ארזואן מהיחידה הימית.

יצחק בן דוד: זה פרויקט יפה שנותן שירות לכלל הציבור במדינת ישראל, והוא מטפל בכל החופים הלא מוכרזים.

יצחק בן דוד: בעיקרון אנחנו מתקצבים כל רשות מקומית, שמבקשת לנקות את החופים שלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אני לא טועה, בדיון הראשון שאנחנו קיימנו כאן בכנסת בנושא של "ישראל נקייה", השרה הכריזה על הקצאת של סכום די ניכר בנושא של ניקיון ברשות הרבים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם זה גם דרך קולות קוראים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי הרי הבעיה של קול קורא זה שאתם צריכים תמיד מצ'ינג, נכון?

יצחק בן דוד: כן, בדרך כלל מצ'ינג.

יצחק בן דוד: יש כל מיני החרגות, אבל בדרך כלל אנחנו ממנים 90%, ומי שזוכה בקול קורא צריך לממן עוד 10%.

יצחק בן דוד: אני לא בקי בפרטים של הקולות קוראים האלה, למעט בים, יש פה את אסף יזדי שיכול להרחיב בעניין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חייבת להודות שאני מתוסכלת מהחלק של המשרד בעניין הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאול גולדשטיין, מנכ"ל רשות הטבע והגנים, אתה מן הסתם מקבל גם את הדיווחים מהשטח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמעת את ההצעה של החברה להגנת הטבע, היה פה רעיון שמגולגל דווקא בעונה הזאת, כשיש כל כך הרבה אנשים שהם חסרי עבודה – לנסות להעסיק אותם, להכניס מורי דרך לנושא הזה במיוחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתם באיזשהו אופן הגברתם את כוח האדם שלכם נוכח העומס הזה שיש על הטבע שלנו בימים האלה?

שאול גולדשטיין: כן, פרופורציונלית לכמות המבקרים, יש לנו יותר פקחים.

שאול גולדשטיין: לקחנו אנשים מחופשה וממקומות אחרים לתגבר את השטחים הפתוחים ואת האתרים בתשלום, אבל מה שקורה, כמו שיעל תיארה – גם הכנו מצגת – שמה שקרה בתודעה של האנשים, של חלק מהאנשים כמובן, זה לא כולם, שמגיעים לשטח, עושים את הפיקניק שלהם ומשאירים הכול כמו שהוא וקמים והולכים.

שאול גולדשטיין: כשאתה שואל: רגע, מי יפנה אחריכם?

שאול גולדשטיין: הוא אומר: רגע, אני משלם מיסים, שילמתי כרגע דמי כניסה בכניסה, תפנו אחרי, תפקיד שלכם.

שאול גולדשטיין: אתה רואה שהוא משאיר כיסאות, שולחנות, צלחות, סלטים סגורים – אתה מסתכל על הדבר הזה, שמשאירים בקבוקי קולה, יחד עם בקבוק וודקה, קמים והולכים.

שאול גולדשטיין: זה לא מובן, זה לא היה בעבר.

שאול גולדשטיין: יש לנו הרבה הסברים לעניין הזה ולהתנפלות של הישראלים אחרי הקורונה, אבל ממש היה ניתן לראות שבזמן הקורונה שלושה, ארבעה חודשים כמעט אף אחד לא יצא מהבית, ראית את הטבע לאט-לאט מתנקה, הרוחות מעיפות את הלכלוך לפינה, ואז הכול מתנקה.

שאול גולדשטיין: ברגע שנפתח הסגר, פשוט בלגן שלם.

שאול גולדשטיין: מה שאנחנו עושים היום זה ממש לא מספיק.

שאול גולדשטיין: באחריותנו כחמישה מיליון דונם.

שאול גולדשטיין: כדי לשמור על חמישה מיליון דונם, כמות הפקחים שלנו קטנה מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמה פקחים יש לכם?

שאול גולדשטיין: זה לא מספר הפקחים, כל שמורה וכל עובד אתר שלנו הוא בחזקת פקח.

שאול גולדשטיין: בסך הכול יש לנו לצורך העניין למעלה מ-1,000 עובדים, אבל 1,000 עובדים שכולם עסוקים בצורה כזאת או אחרת בניקיון, עדיין תחשבי שעם כל השטח שאנחנו מטפלים בו, מסלול שאתה עושה בנחל צין או נחל טל, את מכניסה את הפקח בכניסה של הנחל או ביציאה שלו – זה יום עבודה כדי לאסוף את כל הזבל שיש לו בדרך.

שאול גולדשטיין: הרעיון שהעלתה פה יעל מהחברה להגנת הטבע זה באמת רעיון נכון.

שאול גולדשטיין: צריך לקחת את המובטלים שכרגע אין להם מה לעשות, שרוצים להירתם למשימה ולהשתתף בפרויקט.

שאול גולדשטיין: כמו שדיברתי אתך בשבועות האחרונים, בשבוע האחרון דיברתי עם האוצר ועם מי שצריך בעוד מקומות, ומנכ"ל הביטוח הלאומי אתמול בבוקר.

שאול גולדשטיין: אנחנו מדברים על העסקת 500 אנשים שלא עובדים לטובת מטרת הניקיון.

שאול גולדשטיין: אם זה ילך טוב, יכול להיות שמ-500 נגדל ל-5,000 ול-50,000 – זאת המטרה שלנו.

שאול גולדשטיין: העיקר זה לא עבודת הניקיון, אלא מה שחשוב לנו זה שינוי מודעות, כי אם לא נשנה את המודעות של האדם שיוצא החוצה ולוקח אתו את הזבל הביתה או לצפרדע או לפח זבל הקרוב, לא עשינו דבר.

שאול גולדשטיין: אנחנו ננקה את הארץ, הקיץ יהיה נהדר, דצמבר יהיה מבריק, וינואר יהיה מטונף.

שאול גולדשטיין: דרך אגב, המודעות הזאת תהיה מושתתת גם בערים הבנויות, ולא רק חלק בחופים.

שאול גולדשטיין: חלק מהמזהמים הם בעלי מפעלים וחקלאים ומפעלי מחזור וכן הלאה.

שאול גולדשטיין: למעשה, כולם צריכים להבין מה עושה הלכלוך ולמה אסור ללכלך, והציבור גם צריך בסופו של דבר להגיד לנבחרים שלו: חלק מהקריטריונים שנבחר אתכם לקראת הבחירות הבאות יהיה איך אנחנו נראים, האם האזור שלנו נקי או לא נקי?

שאול גולדשטיין: זה עניין של מודעות, אנחנו יודעים שזה ייקח זמן.

שאול גולדשטיין: אנחנו בונים תכנית לטווח ארוך.

שאול גולדשטיין: אם תרצי לראות, יש לנו מצגת קצרה.

שאול גולדשטיין: אתם רואים כדור ים.

שאול גולדשטיין: דרך אגב, כשהייתי ילד כדור כזה אף פעם לא היינו זורקים, היינו מתקנים אותו 10 פעמים, עד שבסוף היה נקרע.

שאול גולדשטיין: היום כל כדור שיש לו פנצ'ר קטן ויצא לו האוויר, לא קופצים למלא את האוויר שלו, פשוט משאירים אותו על חוף הים.

שאול גולדשטיין: כמו שאמרתי, האחריות שלנו על שטח של חמישה מיליון דונם.

שאול גולדשטיין: אנחנו שמים שלטים בכל המקומות, תחנות מידע מפוזרות.

שאול גולדשטיין: היום פועלות 30 תחנות מידע בשטחים הפתוחים.

שאול גולדשטיין: בחגים יפעלו בסביבות 80, תחנות מידע שאנחנו מפעילים יחד עם המשרד להגנת הסביבה.

שאול גולדשטיין: כך נראה חוף ים ביום טוב שלו.

שאול גולדשטיין: תבינו שכאשר פקח בא לשם, איך הוא ישלוט בכזאת כמות של אנשים ומי מלכלך מה?

שאול גולדשטיין: זה מאוד מאוד קשה.

שאול גולדשטיין: יש לנו מיולים על חוף הים.

שאול גולדשטיין: כמו שאמר בן דוד מקודם, יחד עם המשרד להגנת הסביבה אוספים שקיות, אבל כל נגלה כזאת שיוצאת החוצה וחוזרת פנימה זה שעה.

שאול גולדשטיין: עד שחוזרים, כאילו לא ניקו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בשקופית הקודמת שהראית, רואים כלי שעליו שקיות ניילון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בצ'ט ראיתי מישהו ששלח תמונה של חוף, פולג נדמה לי, שניקיתם אבל השארתם את השקיות שם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם משאירים שם את השקיות, זה לא עוזר.

שאול גולדשטיין: לא לא, אין דבר כזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יובל ארבל מעמותת צלול רוצה להראות תמונה מחוף שמורת פולג, באחריות

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כם שהשקיות נשארו שם, ולמחרת אתה יודע, העורבים באים, מפזרים את הכול, וכאילו לא עשיתם דבר.

שאול גולדשטיין: קודם כל, את רואה את המיול הזה?

שאול גולדשטיין: המיול הזה מלא עד אפס מקום.

שאול גולדשטיין: מיול זה כלי הרכב הזה.

שאול גולדשטיין: הוא לא יכול לנסוע על החול שהוא טובעני, לכן לפעמים הוא צריך להשאיר חלק מהשקיות.

שאול גולדשטיין: הוא נוסע, חוזר, לוקח אותן פעם שנייה.

שאול גולדשטיין: אין מצב שאנחנו משאירים שקיות בשטח.

שאול גולדשטיין: זה התפקיד שלנו, להוציא אותן החוצה.

שאול גולדשטיין: הוא כנראה צילם בין הנגלות.

שאול גולדשטיין: אנחנו צוללים בים ומנקים את הים מתחת למים.

שאול גולדשטיין: את רואה איפה צללתי, מוצאים טונות של לכלוך מתוך המים.

שאול גולדשטיין: גם שם הלכלוך מטורף.

שאול גולדשטיין: דרך אגב, חלקו לא מגיע מישראל, אלא ממקומות אחרים.

שאול גולדשטיין: אם אני אצליח להראות את הסרטון החמוד הזה, תראו שגם הקרנו בוועידות בין-לאומיות.

שאול גולדשטיין: כדאי לראות אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא רואים בכלל.

שאול גולדשטיין: אולי אפשר יהיה לראות יותר טוב את הסרטון השני.

שאול גולדשטיין: הקרנו אותו בהרבה ועידות בין לאומיות.

שאול גולדשטיין: זה בהחלט זכה להרבה הצלחה שם, ואפילו תרגמו אותו.

שאול גולדשטיין: זה הסרטון השני, משפחה מנקה.

שאול גולדשטיין: הפצנו את הסרטון הזה ברשתות החברתיות.

שאול גולדשטיין: כשהם מגיעים לשטח, הם אומרים: אנחנו באים לטייל על מנת לנקות, ואז הם עושים את ההדרכה לכל העם, נותנים שקיות, ועושים תכנון של הטיול.

שאול גולדשטיין: ההורים רותמים את הילדים, והילדים ממש שמחים עם זה וגם יוצאים בסוף עם הרגשה מיוחדת של עשייה.

שאול גולדשטיין: מסבירים מה מותר ומה אסור, ואיך נכון לטייל, גם מבחינת חילוצים.

שאול גולדשטיין: יש לנו גם בקיץ הרבה מאוד חילוצים.

שאול גולדשטיין: את כל הדברים האלה אנחנו עושים יחד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שאול, אני לא רוצה לחרב שמחה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סרטון מקסים, אבל יש לו 559 צפיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתה מכיר את המושג קידום ממומן?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': האם אתה יכול לעשות משהו, כדי שקצת יותר אנשים יראו את הסרטון הזה?

שאול גולדשטיין: את צודקת מאה אחוז.

שאול גולדשטיין: גם את יודעת שאנחנו במשבר כלכלי מטורף, לא רק המדינה, אלא גם הרשות, עם ירידה של כמעט 80% בהכנסות שלנו.

שאול גולדשטיין: יש לנו אגף דיגיטל שמנסה להפיץ את זה, אבל זה הסרטון שהצגתי לכם כדי להראות את השותפות של הציבור.

שאול גולדשטיין: יש סרטונים יותר מופקים עם אחוזי צפייה יותר טובים, אני מקווה בכל אופן.

שאול גולדשטיין: שיתפנו את זה גם בטלוויזיה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חני פלג ממשרד החינוך מבקשת שנשלח את הקישור בצ'ט פה.

שאול גולדשטיין: (מציג סרטון לוועדה.

שאול גולדשטיין: )

מיכל (מיקי) חיימוביץ': סרטונים נחמדים מאוד, מצוין, אבל אתה יודע, אנחנו גם דיברנו על זה בדיון הקודם בנושא האכיפה, יותר קנסות אתם נותנים בתקופה הזאת?

שאול גולדשטיין: בשקף הבא בדיוק נשאלת השאלה הזאת.

שאול גולדשטיין: בשנת 2020 רשמנו 441 קנסות על ניקיון; חוק איסור נהיגה על חוף הים - 654, זה הולך ויורד עם השנים, כי אנחנו מגדרים ומחנכים את הציבור, שלא נוהגים על חוף הים; וסדרים והתנהגות, שגם כוללים חלק מהניקיון – זה עוד 2,600.

שאול גולדשטיין: בסך הכול כ-3,700 אירועי אכיפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זה אומר סדרים והתנהגות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה אתה צריך לעשות כדי לקבל קנס על סדרים והתנהגות?

שאול גולדשטיין: למשל הכנסת לכלוך לפארק, למשל הבערת אש במקום שאסור להבעיר אש, למשל ירידה משביל מסומן והתנחלות במקום סמוך, זריקת פסולת בשטח.

שאול גולדשטיין: זה לא רק ניקיון.

שאול גולדשטיין: אין לנו חלוקה פנימית, סדרים והתנהגות יכולים לכלול כמה וכמה עבירות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז בעצם אתה לא יכול לתת לנו נתון מדויק כמה קנסות ניתנו על השלכת פסולת בטבע.

שאול גולדשטיין: רק פסולת פר-סה, לדעתי חצי מסדרים והתנהגות, בערך 1,300 ועוד 400 שזה 1,700 דוחות על פסולת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז למה החלוקה הזאת בין חוק הניקיון לבין סדרים והתנהגות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה ההבדל מבחינת קנס שניתן במסגרת חוק הניקיון לבין קנס שניתן במסגרת סדרים והתנהגות?

שאול גולדשטיין: סדרים והתנהגות זה רק בשמורות שהן שלנו.

שאול גולדשטיין: אנחנו בדרך לקבל סדרים והתנהגות – אנחנו צריכים לקבל את זה, ואז תהיה לנו גם אפשרות לאכוף, כי במקום שאין לנו בו סמכות - - -

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מי יהיה אחראי להביא את זה לוועדה שלי?

שאול גולדשטיין: אני אבדוק איפה זה נמצא, ואני אחזור אליך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני אשמח מאוד לדעת איפה זה עומד.

שאול גולדשטיין: בחופי הים בקורונה יש עומסים מטורפים.

שאול גולדשטיין: אני אתמול הייתי בעמק המעיינות.

שאול גולדשטיין: אתה לא מאמין מה אתה רואה, אתה רואה אנשים מגיעים עם הלכלוך ומשאירים אותו.

שאול גולדשטיין: אנחנו הולכים על מבצע הניקיון הגדול, שעיקרו שינוי תודעתי.

שאול גולדשטיין: אם נצליח – עוד פקחים ועוד משאבים לטפל בניקיון, אני חושב שיהיה יותר טוב.

שאול גולדשטיין: הרעיון שהועלה פה מקודם בהחלט יכול להיות חלק מהמשחק.

שאול גולדשטיין: ככל שייחשפו לזה, זה יעזור לשינוי התודעתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שתקציבכם מקוצץ, אבל אם אתם עושים סרטים ולא מפיצים אותם, לא עשיתם כלום, וזאת לא בעיה היום, אנחנו חיים בעידן דיגיטלי, אתם צריכים להבין את זה.

שאול גולדשטיין: אנחנו משתפים וכל מי שרוצה להוריד, יכול להוריד, אבל נשמח לכל רעיון איך לעשות את זה יותר טוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, שאול גולדשטיין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לפנות לגיורא זלץ, ראש מועצה אזורית גליל עליון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שלום לך אדוני.

גיורא זלץ: בוקר טוב, אני רוצה לברך גם את הוועדה וגם אותך מיקי על הדיון החשוב הזה בבחינת טוב מאוחר מאשר אף פעם.

גיורא זלץ: אני גם מבקש לברך את המוני המוני המבקרים, שמגיעים לגליל העליון.

גיורא זלץ: זה טוב להם וטוב לנו.

גיורא זלץ: נכון לימים אלה, כל שנה זה נכון, אבל בטח ובטח כשהשמים סגורים, יש לאורך הנחלים – ואני תיכף אעשה את ההבדלה בין הנחלים לבין חופי הים – אבל יש לאורך הנחלים בגליל העליון לא אלפי אנשים, אלא עשרות אלפי אנשים, שרובם הגדול מגיע לכמה ימים, וכשאתה נמצא כמה ימים, אתה אוכל, אתה שותה, סליחה על הביטוי, אתה גם עושה את צרכיך, והכול קורה ליד הנחלים ובשטחים החקלאיים.

גיורא זלץ: כמה עובדות שחשוב להכיר: אחת, כל חופי הים התיכון, מראש הנקרה ועד אשקלון, זה כ-196 קילומטר, כשפחות מחצי מזה הוא נגיש לאנשים.

גיורא זלץ: בגליל העליון, רק בגליל העליון יש 240 ק"מ גדות נחל, שכ-200 מהם נגישים לכל אדם ולכל כלי רכב, וכ-100 ק"מ מאפשרים חניון או קמפינג של כמה ימים.

גיורא זלץ: אנחנו המועצה האזורית הגליל העליון, לצערי, הגוף היחיד שלקח בהתנדבות אחריות על גדות הנחלים האלה.

גיורא זלץ: אין לנו שום תמיכה תקציבית, שום תמיכה תקציבית מהמדינה, ואין גם שום שיתוף לא של רשות נוספת או של גוף אחר, כמו: רשות הטבע והגנים, קרן קיימת או כל מישהו אחר.

גיורא זלץ: לצורך השמירה הפיקוח על הנחלים, נכון להיום מחזיק לאורך כל השנה, למעט חודשיים בחורף, בין שלושה לחמישה צוותי ניקיון על רכבים, תלוי כמובן בעונה.

גיורא זלץ: אנחנו מחזיקים ארבעה פקחים, וכפי שכרגע נאמר והוצע על ידי יעל, אנחנו מחזיקים צוות של מסבירים בשכר.

גיורא זלץ: הצוות מורכב ממורי דרך, שהם כרגע בחל"ת, אין להם עבודה, ולכן לקחנו אותם לעבודה במשכורת על חשבוננו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מעולה.

גיורא זלץ: צריך להבין שהעלות הישירה של מה שלקחנו על עצמנו, שוב בהתנדבות, זה כשישה מיליון שקל בשנה, וזה באופן ישיר.

גיורא זלץ: בנוסף, יש עלויות עקיפות.

גיורא זלץ: נכון להיום, משהו כמו 20% מהאשפה – שוב, תבינו את המספרים – שהרשות שלי מפנה ומביאה לפתרון קצה, 20% זאת אשפה של מדינת ישראל, ולא של האזרחים של המועצה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אז גם עליה אתה משלם היטל הטמנה.

גיורא זלץ: אני רוצה להדגיש פה שיש לנו חוקי עזר, אבל עכשיו כשביקשנו לעדכן את חוק העזר ולכלול למשל – מיקי, משהו שמאוד חשוב לך – איסור על הכנסה של כלים חד-פעמיים, משרד המשפטים כרגע עוצר את אישור חוק העזר רק בגלל הסעיף הזה, שאנחנו עומדים עליו.

גיורא זלץ: נוסף לזה, באותם שטחים שהם לאורך הנחלים, אבל לא שלנו, מוניציפלית אנחנו גם לא יכולים לאכוף את חוקי העזר.

גיורא זלץ: שני דברים שכן אפשר לעשות.

גיורא זלץ: אני מאוד שמח על האירוע, אני חושב שטוב שהוא קורה.

גיורא זלץ: קודם דיברו על זעקה, אני לא זועק.

גיורא זלץ: אני חושב שזה אירוע לאומי ואירוע חשוב וצריך לעשות.

גיורא זלץ: צריכים לעשות שני דברים בזמן המידי: דבר ראשון זה כמו בחופים וכמו בכינרת, להקים רשות נחלים בגליל העליון, רשות שתהיה משותפת לגופים, כמו: רשות ניקוז, קק"ל, רשות הטבע והגנים והרשויות באזור, רשות שתהיה מתוקצבת באופן קבוע בתקציב המדינה על בסיס שנתי; דבר שני שצריך לעשות זה להשקיע באופן מידי תקציב, שהוא לא גדול אבל משמעותי, שאנחנו לא יכולים להעביר אותו לבד, לצורך תשתיות של תחבורה, של כבישים, צמתים ודרכי גישה.

גיורא זלץ: מי שמסתובב בגליל העליון, לא מבין איפה הוא נמצא מבחינת הפקקים והתנועה; תשתיות של מים וביוב, שאפשר להציב במקומות האלה חניונים, שירותים, תשתיות של תקשורת ומה שצריך.

גיורא זלץ: בסופו של דבר, התסכול הגדול שלנו הוא שהנחלים – למרות שבפועל משמשים כחוף לכל דבר והם בשטח הרבה הרבה יותר גדול מאשר כל חוף הים של מדינת ישראל – הכול הכול הכול בסוף נופל על הרצון הטוב והתקציב של המועצה האזורית גליל עליון.

גיורא זלץ: אני חושב שזה דבר שאסור אסור אסור להמשיך אותו.

גיורא זלץ: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה גם לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הזכרת מקודם את חופי הים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמענו מבן דוד מהמשרד להגנת הסביבה על הקולות הקוראים, זה לא כולל את גדות הנחלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם יכולים להיכנס לקולות הקוראים האלה?

גיורא זלץ: אין שום התייחסות לחופי הנחלים.

גיורא זלץ: ביקשנו וקיימנו סיורים עם כל המשרדים: המשרד להגנת הסביבה, משרד התיירות, משרד הפנים – אין התייחסות.

גיורא זלץ: משרד הפנים עד לפני כשלוש שנים – תשבו טוב – העמיד לזכותנו תקציב של 20,000 שקל בשנה לשילוט, אבל זה הדבר היחיד, וגם זה נגמר לפני שנתיים.

גיורא זלץ: אנחנו לא יכולים להשתתף בשום קול קורא – שוב, כי זה לא מוגדר כחופים, ואין שום תמיכה, שום שקל משום משרד ממשלתי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מבחינת שילוט, יש שילוט בערבית?

גיורא זלץ: יש שילוט בעברית, בערבית, באנגלית, אבל צריך להבין שהשילוט יכול להיות במקומות ראשיים, בכניסה הראשית, אבל כשיש לך 240 ק"מ גדות נחל, שאל חלקם הגדול אפשר להגיע כמעט מכל מקום, היום כמעט עם כל רכב, אי-אפשר להציב שלט כל – אנחנו גם לא רוצים.

גיורא זלץ: השילוטים ישנם.

גיורא זלץ: חלק גדול מתושבי המדינה בסך הכול כן מקשיב והחינוך קורה, חלקם הגדול של האנשים כן רוצה לאסוף את האשפה, אבל אין את האפשרות – אין כרגע לא כמות פחי אשפה מספקת; אין שום תאי שירותים; אין חניונים מסודרים.

גיורא זלץ: גם כשאנשים רוצים להיות אזרחים טובים, זה עומס גדול מדי, כי לא הרבה מאתנו, סליחה על הביטוי, אוספים ניירות בית שימוש אחרי השימוש.

גיורא זלץ: גם כשאתה אוסף בשק, אם אין לך בטווח סביר לעין מקום לשים אותו, לפעמים חלק אוספים את הלכלוך אבל משאירים אותו במקום, מה שעושה לתנים, לחזירי הבר ולדורבנים חגיגה, ולנו עבודה.

גיורא זלץ: זאת אומרת, לא רק שהמבקרים צריכים להתחנך, שזה נכון, אבל אי-אפשר רק להגיד למבקרים הרבים: אל תבואו, אל תעשו קמפינג.

גיורא זלץ: זה לא נכון, להפך, צריך לאפשר את זה במקומות מסודרים, שעם ישראל יוכל ליהנות מכל היופי והטוב והטעים שיש בגליל העליון, אבל צריך לעזור לנו לעשות את זה מסודר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך, גיורא זלץ.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיר יצחק הלוי, ראש עיריית אילת.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להאיר את הדברים מזווית נוספת.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד שהעיר אילת זכתה למשאבי טבע, אני חושב מהיפים ביותר בעולמנו, ורק חובתנו להגן ולשמור עליהם.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להציע לך ולוועדה כמה דברים, שאת חלקם כבר שמעת.

מאיר יצחק הלוי: אחד, פעולה שעשינו ונמצאת בהליך מתקדם זה אותו חוק עזר, שאינו מאפשר שימוש בכלים חד-פעמיים לאורך החופים, אני אגיד יותר מזה, ובעיר אילת בכלל.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נמצאים עכשיו בתוך פעילות החוק.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו העברנו את זה אצלנו במועצה, ואני מצפה ומקווה שמהר מאוד גם במשרד הפנים יאשרו את החוק, ונוכל להתחיל לטפל בו ברמת האכיפה וברמת ההסברה והחינוך.

מאיר יצחק הלוי: זה דבר שאני חושב שמחויב המציאות, ואני אודה לך אם תעזרו לנו לקדם את זה כמה שיותר מהר, כי חוקי עזר דינם להימשך שנים, ולכן טוב שנאיץ מהלך.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף שאני חושב שצריך לעשות – יש לנו 13 קילומטר של רצועת חוף מדהימה, ויש לנו רכסי הרים וטבע מדהימים בצדה המערבי של העיר – להתחיל לחזק את מה שאנחנו מגדירים קווי תקן לחופים ירוקים.

מאיר יצחק הלוי: צריך לייצר פה מנגנון – יש את זה, אני חושב שהוא לא מספיק חזק.

מאיר יצחק הלוי: צריך לתקנן מה הוא חוף ירוק.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו פותחים עכשיו פיילוט, אם תרצו, במה שאנחנו קוראים החוף האקולוגי, בחלק הצפוני של חוף קצא"א, ואני חושב שהוא יכול להיות דוגמה ומופת למה שצריך להיות בחופים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה יהיה בחוף הזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה יהיה שונה?

מאיר יצחק הלוי: קודם כל, אנחנו מקימים שם מרכז הסברה לכל התחום האקולוגי שקשור לים.

מאיר יצחק הלוי: יש מבנה ששימש בעבר את קצא"א, החלטנו לשנות אותו למרכז הדרכה.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן תיאום עם רשות הטבע והגנים לצלילות היכרות.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, עובדים על זה עכשיו, It's not green, אלה דברים שמתבצעים הלכה למעשה בזמן הזה.

מאיר יצחק הלוי: כל החומרים בחוף יהיו חומרים שנגדיר חובבי סביבה, ללא שום התערבות, שהיא התערבות שהטבע לא יודע לקבל אותה, וגם מזנון שמדבר ברוח של בריאות וכן הלאה וכן הלאה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': לא ימכרו בו בשר?

מאיר יצחק הלוי: את יודעת?

מאיר יצחק הלוי: אני הולך אתך על זה.

מאיר יצחק הלוי: ..

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יפה.

מאיר יצחק הלוי: אבל לא היתה כוונה למכור בשר בשום צורה, זה מצריך אישורים אחרים.

מאיר יצחק הלוי: דיברתי בשבוע שעבר עם השרה להגנת הסביבה, חברת הכנסת גילה גמליאל, על נושא שכבר שמעת – ארגון הנוער, אצלנו הוא נקרא שומרי המפרץ.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריך בכל עיר שיש בה חופי ים, להקים ארגוני נוער ירוקים, שמטרתם להגן על החופים ועל הים באזור השליטה שלהם.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו קרוב ל-30 ערי חוף, זה נכון גם לים תיכון, זה נכון גם לכינרת, גם לים המלח, בוודאי ובוודאי לים סוף.

מאיר יצחק הלוי: נקים ארגון ירוק שתפקידו לפקח, לצלול, לחנך, להורות, להדריך.

מאיר יצחק הלוי: בדיוק כמו ארגוני נוער אחרים, אני חושב שהארגון הזה יכול להיות ארגון עם אלפי בני נוער.

מאיר יצחק הלוי: אני מאמין גדול בחינוך ובהסברה.

מאיר יצחק הלוי: שוב, גם בעניין הזה אנחנו מוכנים להיות הפיילוט.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו היום את ארגון שומרי המפרץ, שעובד כבר שנים, עושה עבודה מדהימה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה רעיון מצוין.

מאיר יצחק הלוי: רק בדרך הזאת נוכל להתקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה רעיון מצוין, ואני אנסה לעזור לך בכל דרך, כי אני חושבת שהגיוס של הנוער לנושא הזה הוא קריטי ויכול לעשות הרבה מאוד.

מאיר יצחק הלוי: התכניות קיימות, הפורמט קיים, המתודה קיימת, יש הסכמה של השרה, יש הסכמה שלך כיושבת ראש, צריך לחבר את משרד התיירות, את משרד החינוך, וקדימה הפועל...

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הזכרת מקודם את חוקי העזר, ואמרת שהבעיה היא משרד הפנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו שמענו מקודם את גיורא זלץ אומר שהבעיה עם משרד המשפטים.

מאיר יצחק הלוי: לא השתמשתי במילה בעיה.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי שאנחנו העברנו את החוק במועצת העיר.

מאיר יצחק הלוי: הפרוצדורה אומרת שאנחנו מעבירים את זה למשרד הפנים.

מאיר יצחק הלוי: משרד הפנים צריך לטפל בזה, יכול להיות גם מול משרד המשפטים, אין לי מושג.

מאיר יצחק הלוי: מה שאני מבקש זה להאיץ מהלך כדי שנוכל לטפל בזה.

מאיר יצחק הלוי: לא השתמשת במילה בעיה.

מאיר יצחק הלוי: אני רק מבקש לצמצם רווחים, מה שנקרא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תומר אשל, מנכ"ל עמותת נקי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': העברת לנו מצגת, נכון?

תומר אשל: כן, אני אשמח שתראו את הסרטון ואת התקציר.

תומר אשל: (מציג סרטון לוועדה.

תומר אשל: )

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יפה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תומר, כמה צוותים יש לך?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עם כמה אנשים אתה עובד בעמותה?

תומר אשל: אנחנו עמותה צעירה, יש לנו צוות אחד בעברית ויש לנו צוות אחד דובר ערבית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צוות אחד?

תומר אשל: אנחנו לא יכולים להוות תחליף לממשל, אנחנו בסך הכול עמותה די צעירה, אבל עם המון ניסיון, 13 שנים בהסברה.

תומר אשל: אני חושב שכל ראשי הרשויות והמועצות שנמצאים כאן, צריכים לחבק אותנו.

תומר אשל: רוב הקמפיין הזה שכרו את שירותנו וראו ברכה.

תומר אשל: צוות ההסברה הוא העיניים והאוזניים של ראש הרשות או ראש המועצה, או של מנהל אתר הטבע.

תומר אשל: אנחנו מגיעים לנופשים, אנחנו לא מחלקים להם שקיות ולא אוספים את הפסולת עבורם.

תומר אשל: אנחנו מעבירים להם את האחריות ואנחנו מנחים אותם איך להתנהג ועושים איתם תיאום ציפיות.

תומר אשל: אנחנו נמצאים בשטח בצורה רשמית.

תומר אשל: אתם רואים איך אני לבוש.

תומר אשל: הם רואים שזה משדר משהו מכובד, אנשים מתייחסים אלינו כמו שצריך, וגם כשהם מתחילים לצאת מהשטח, אנחנו נמצאים שם לוודא שהם לוקחים איתם את הפסולת.

תומר אשל: מיקי, אני רוצה להגיד לך משהו, גם לגיורא וגם למאיר מאילת, 90% מהאנשים שפגשו את צוותי ההסברה שאנחנו מפעילים, וזה כבר עשרות אלפים, חיבקו אותנו ואמרו תודה למסביר, שאתה הופך אותנו לישראלים היפים והנקיים, כי עוד שנייה היינו הופכים להיות הישראלים המלוכלכים.

תומר אשל: חבר'ה, עם ישראל זה עם שמאלתר, זה עם שאוהב לעשות קומבינות, זה עם שעושה בלגן מהדברים הכי קטנים.

תומר אשל: כשאנחנו נמצאים בשטח בצורה מקצועית, בצורה רציפה יום יום, בכל מקום שיש בו 500 ישראלים, מחייכים, עושים צחוקים, יש לנו בובה, יש לנו אמנה ויש לנו כל מיני גימיקים, בסוף אנחנו מסתכלים לאנשים בעיניים בצורה הכי מקצועית ואומרים להם שהאחריות על הניקיון היא שלהם, ואנחנו נמצאים בשטח כדי לוודא שהם לוקחים את האחריות.

תומר אשל: אתם צריכים לחבק אותנו.

תומר אשל: אתם צריכים להזמין אותנו.

תומר אשל: החברה להגנת הטבע יכולה מחר בבוקר להעסיק 200 ו-300 אנשים שמוכשרים לנושא, מדריכי תיירים שנמצאים כרגע ללא עסוקה, עמותת נקי וארגונים אחרים יתנו את הגב המקצועי ויתנו את הידע.

תומר אשל: מיקי, שלושה וחצי, ארבעה מיליון שקל זה כסף כיס במונחים ממשלתיים.

תומר אשל: אנחנו יכולים מחר בבוקר להקים 20 צוותים, להעסיק 250 עובדים, אנחנו נגיע כל חודש למיליון וחצי איש.

תומר אשל: גיורא, ראש מועצה אזורית גליל עליון, אני נותן לך התחייבות עכשיו, קח את צוות ההסברה של עמותת נקי לגדת הנחל הכי מסובכת שלך, הכי מלוכלכת שלך, הכי בעייתית, עם הכי ונדליזם, תן לי יום עבודה אחד, ואתה תראה את השינוי.

תומר אשל: אי-אפשר לסמוך על מתנדבים, אי-אפשר לצפות שזה יקרה אם עושים את זה פעם בכמה ימים בכן רצינות, לא רצינות.

תומר אשל: בכל מקום שיש בו 500 איש, צוות המסבירים שלי יסתובב ואתה אישית תבוא לשטח ותראה שהשטח נשאר נקי.

תומר אשל: אני לא עוזב אותו עד שהשטח לא נקי.

תומר אשל: אני חוזר ואומר, אנשים אוהבים אותנו, אנשים מכבדים אותנו, אנשים רואים שמתייחסים אלינו ברצינות, וככה הם מתנהגים.

תומר אשל: אל תצפו שעם ישראל ישמור על ניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה לא לצפות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה זה כל כך מופרך לצפות מעם ישראל שישמור על הניקיון?

תומר אשל: לא יקרה, אבל כשאני נמצא בשטח, כמו שאני מדבר אתכם, בגובה העיניים, אבל אתם רואים שאני לא מחייך ואני לא עושה פה יותר מדי צחוקים ולא פותח פה שכונה, אנשים אומרים לי: ואלה, תודה שהזכרת לי, תודה שדאגת שאני אפתח שקית, תודה שדאגת שעכשיו נאסוף את הפסולת, תודה שאתה דואג שאנחנו נמנה אחראי ניקיון כל הזמן.

תומר אשל: אני מסביר איפה הפחים.

תומר אשל: אגב, אני גם משווק אטרקציות – אם יש קיאקים בסביבה, אני אומר איפה תחנת מגן דוד אדום הקרובה, בכינרת אנחנו מזהירים בזמן שמתחילים הגלים שהים הופך להיות סוער.

תומר אשל: אנחנו לא רק מדברים על הניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסתפק בדברים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תומר, אני מקווה ששמע אותך גם כל מי שצריך לדאוג לאזור שלו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משרד הפנים, עאטף חיראלדין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על פי מה שאני מבינה, אתה מנהל אגף אתרי רחצה במשרד הפנים.

עאטף חיראלדין: אמת ויציב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה זה אומר?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': איך אתם מחלקים את האחריות?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה האחריות שלך לגבי אתרי רחצה?

עאטף חיראלדין: אני מופקד למעשה על חוק הסדרת מקומות רחצה, הסדרה מבחינת הצלת חיים והפעלה של חופים מוכרזים.

עאטף חיראלדין: כפי שאמרו פה מהמשרד להגנת הסביבה, לא דואגים לנקות את החופים המוכרזים, אלא זה באחריות הרשויות המקומיות.

עאטף חיראלדין: במסגרת התקציבים שניתנים גם על ידי משרד הפנים, למעשה אותן רשויות שמפעילות חופי רחצה מוכרזים ויש בהן שירותי הצלה מנקות אותם.

עאטף חיראלדין: לגבי שאר החופים ורצועות החוף, אין לנו למעשה שליטה, אלא זה באחריות הרשויות המקומיות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בעקבות הדברים שאמר כאן ראש מועצה אזורית גליל עליון, שמדבר על 240 קילומטר של חופי נחל, למה גדות הנחלים שלנו לא מתוקצבות?

עאטף חיראלדין: למעשה, התקצוב של משרד הפנים מתייחס להצלת חיים, זה הצלה, בטיחות, שילוט לגבי רחצה בלבד, ולא לגבי ניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משרד הפנים לא מתעסק בכלל בנושא של כסף לניקיון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בכלל אין שום תקציב לזה?

עאטף חיראלדין: יש לנו גם תקציב מיוחד רק כמה שנים, תקציב שוטף שניתן לרשויות שאינן איתנות.

עאטף חיראלדין: הרשות יכולה להשתמש באותם כספים לאחזקה בהפעלת החופים, ובין היתר היא יכולה להשתמש באותם כספים גם לניקיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסתפק בדברים האלה, כי נראה לי שמבחינת הדברים שקשורים לנושאים שלנו זה פחות נוגע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חני פלג, מה ההגדרה שלך במשרד החינוך?

חני פלג: אני הממונה על החינוך הסביבתי במשרד החינוך, ממונה על החינוך לקיימות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש לך תפקיד מאוד חשוב.

חני פלג: בהחלט.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל פעם שאנחנו מקיימים פה את הדיונים האלה של "ישראל נקייה" עולה ומוזכר מחדש אותו קמפיין מפורסם של פרחי הבר והשינוי הדרמטי שהוא עשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחד הדברים הכי חשובים לגבי הקמפיין ההוא היה שהוא התחיל בבתי הספר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה התחיל בגני הילדים וזה עבר לבתי הספר, והילדים ינקו ושתו את הקמפיין הזה מגיל מאוד מאוד צעיר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': משום מה, אצל ילדי ישראל אין את החינוך הזה לניקיון ברשות הרבים בבתי הספר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רואה את זה אפילו בחצרות של בתי הספר – את הלכלוך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה משרד החינוך עושה?

חני פלג: אנחנו פועלים רבות בנושא של חינוך לניקיון.

חני פלג: יש תהליכים חינוכיים והסברה, שהם תהליכים איטיים שמתרחשים בתוך בתי הספר.

חני פלג: מאז שאני בתפקיד, אני מקדמת את הנושא הזה – גם עשיתי ימי עיון לצוותי הוראה, גם כתבנו תכניות, בימים אלה כתבנו יחידות הוראה בנושא חינוך לניקיון לימי קורונה, נקבעו שני ימי ניקיון שיהיו השנה, ב-27 באוקטובר וב-9 במרץ, אנחנו נעביר מכתבי הסברה ממש בפתיחת השנה למנהלים ולמורים.

חני פלג: אנחנו מנסים לעשות כל שניתן בנושא של הניקיון, גם לצאת לשטח הקרוב וגם לחופי הים – כמו שהוזכר, בתי ספר שנמצאים על ציר חוף הים, בתי ספר שיכולים לצאת ללמידה חוץ כיתתית, אנחנו מעודדים אותם לצאת לנקות.

חני פלג: כמובן אנחנו גם נעשה כל מה שאנחנו יכולים בהקשרים הנ"ל.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אחד הדברים שעלו כאן

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם בדיונים קודמים זה שימי ניקיון – אין להם תוחלת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה נחמד ויפה, עושים יום אחד, אבל זה לא מה שישנה את המציאות שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מושקע בימי הניקיון האלה הרבה מאוד כסף, כל פעם נעשה איזשהו מבצע, אבל זה חד-פעמי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה לא מה שישנה, זה לא מה שבאמת יעשה את השינוי שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צריכים עשייה יום יומית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השאלה היא למה כל בית ספר לא יכול לאמץ את הפארק בסביבה שלו, את חוף הים בסביבה שלו באופן קבוע?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שכל פעם כיתה אחרת תצא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חייבים לקשר בין הילדים לבין הסביבה הקרובה שלהם וגם הרחוקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': על ידי "האימוץ הזה", אתה יוצר את הקשר בין הילדים לבין הסביבה הקרובה שלהם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למה אי-אפשר לעשות תכנית כזאת למשל?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא לא עולה כסף.

חני פלג: יש תכניות כאלה.

חני פלג: יציאה לחוף ים או יציאה לפארק קרוב, זה לא בהליכה רגלית, צריך תקציבים של אוטובוסים וזה מאוד מורכב.

חני פלג: לכן אנחנו עושים שיתוף פעולה עם הרשות, והרשות היא זאת שמסייעת לנו עם אוטובוסים.

חני פלג: אנחנו פונים לבתי ספר שינקו את האזור הקרוב לשטח בית הספר שלהם או את הפארק הקרוב אליהם, אבל להתחיל להוציא כל שבוע כיתה אחרת, זה רק לאזור הקרוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לעשות את זה באזור הקרוב.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לעשות את זה בגינה הציבורית ליד בית הספר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אפשר לעשות את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מהניסיון שלי, כשילד מתחיל להתרגל לאסוף זבל, הוא רואה שקית, הוא רואה פקק והוא אוסף אותם, בפעם הבאה שהוא ייצא והוא יראה אותם, זה יפריע לו – זה יפריע בעין, הוא יבין את המשמעות של זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא עושים את זה בפועל, את מבינה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא חייבים לנסוע לים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הם לא חייבים לנסוע.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כל מה שהם צריכים זה לצאת לגינה ליד בית-הספר ולעשות את הפעולה הזאת.

חני פלג: אני מסכימה אתך, ואנחנו נמשיך לפעול בהוראות, בעידוד, בפעולות ובסרטונים וביחידות הוראה.

חני פלג: באמת אנחנו עושים הרבה מאוד פעולות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מבינה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמה שנים את בתפקיד?

חני פלג: שש.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמה?

חני פלג: שש שנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שש שנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש מישהו ממשרד המשפטים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': עוד לא.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יובל ארבל מצלול, בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יופי של רקע בחרת.

יובל ארבל: יופי של בוקר קיבלתי ממתנדבת חרוצה מנתניה, שיחד עם עמותת צלול כבר בימי הקורונה הראשונים, כשכולם היו בסגר, ארגנה קבוצה.

יובל ארבל: תודות לעיריית נתניה, ארגנו אישורים מיוחדים לנקות את החופים, כי כמו שאתם יודעים, החופים האלה והפסולת שנשארת על יד הים נסחפת עם הים ומגיעה גם כשלא מגיעים אנשים, וככה זה נראה אחרי שמשאירים שקיות שלא אספו יומיים.

יובל ארבל: אני לא רוצה לבוא בטענות, אני יודע שרשות הטבע והגנים עובדת קשה ויש עליה עומס מאוד גדול, ויכול להיות שהיה פה מקרה נקודתי, אני פשוט הבאתי את זה לתשומת לבם, אבל ככה זה נראה ובאמת צריכים להקפיד מאוד.

יובל ארבל: אם אני יוצא אחר הצהריים לניקיון, במקרה הזה של זפת שנדבקה ותקועה על הסלעים כבר עשרות שנים, שזה מקורות זיהום נוספים, גם מבני אדם, כל פעם כזאת אני מתאם עם העירייה או עם רשות הטבע והגנים.

יובל ארבל: כל פעם שאנחנו יוצאים לניקיונות ולהסברה, אנחנו מתאמים על מנת שהשקיות ייאספו, אם אנחנו לא יכולים לקחת אותן בעצמנו.

יובל ארבל: בדרך כלל אנחנו לוקחים את זה בעצמנו לצפרדע הקרובה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך להבין שאם לא לוקחים את השקיות מחוף הים, זה כאילו לא עשית כלום.

יובל ארבל: לגמרי, לפעמים זה אפילו גורם ליותר נזק, כי זה מושך אליו את העורבים והכלבים שמסתובבים, ולפעמים אפילו אוספי הבקבוקים, שאולי עושים משהו טוב, אבל חלקם מפזרים את הכול אחרי ותוך כדי.

יובל ארבל: זה חשוב מאוד, שהדברים יהיו מתואמים.

יובל ארבל: אני הרבה פעמים גם נפגש באיזה מן זריקת אחריות.

יובל ארבל: אני מבין שיש שטחים, זה של הרשות המקומית וזה של רשות הטבע והגנים, אבל יש כל מיני מקומות חפיפה או לא חפיפה.

יובל ארבל: רשות מקומית אחת אומרת לי שזה שייך לרשות השנייה.

יובל ארבל: צריך לעשות סדר ולהפסיק עם זה.

יובל ארבל: לא יכול להיות שהמקומות האלה ימשיכו להתלכלך ואף אחד לא ייקח על זה אחריות.

יובל ארבל: התקציבים צריכים להיות מספיקים.

יובל ארבל: כרגע התקציב לקול קורא חוף נקי הוא לא מספיק, בטח לא להסברה ולחינוך.

יובל ארבל: השיטה של קול קורא היא שיטה שמאוד מגבילה ומקשה, צריך לעשות את זה בדרך יותר פשוטה.

יובל ארבל: אני רואה איך הם מתמודדים עם זה כל שנה.

יובל ארבל: אני מעריך מאוד את פרד ואת כל מי שעוסק במלאכה, אבל צריך ללמוד מהניסיון ולעשות את זה יותר פשוט.

יובל ארבל: נקודה נוספת שהעליתי בכתב ואני אחזור עליה פה זה הנושא של חופים מוכרזים.

יובל ארבל: אין כרגע מספיק חופים מוכרזים.

יובל ארבל: אנשים נמצאת בצפיפות גבוהה מדי, בתקופת הקורונה זה בטח חשוב שהנופשים על החופים לא יהיו קרובים מדי אחד לשני; אבל זה נכון לכל יום ונכון שאין שם תשתיות תומכות בחופים הפתוחים, כי אנשים שמגיעים לחוף מוכרז שהוא עמוס מדי, מעדיפים בפעם הבאה ללכת לחוף לא מוכרז, ואז הם גם מסכנים את עצמם כשהם נכנסים לים בלי מציל, וגם אם הם שוהים הרבה מאוד שעות, או לפעמים נשארים ללילה לישון, אין להם איפה לעשות את הצרכים, הם עושים אותם בטבע.

יובל ארבל: אבל כשעושים את זה בטבע, זה הופך להיות מפגע – מפגע סניטרי תברואתי, מעבר ללכלוך שזה משאיר – כי אין שם תשתיות תומכות.

יובל ארבל: לכן אנחנו צריכים יותר אתרי קמפינג שיהיו בקרבת חופים, הם לא צריכים להיות על החוף עצמו, וגם חופי רחצה מוכרזים.

יובל ארבל: תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הגר סלקטר ממשרד המשפטים הצטרפה אלינו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את רפרנטית שלטון מקומי במשרד המשפטים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו שמענו מקודם את גיורא זלץ, ראש מועצה מקומית גליל עליון מספר שאתם בולמים אותם, משרד המשפטים בולם אותו מאישור חוק עזר עירוני, שיאסור על הכנסה של פלסטיק וכלים חד-פעמיים לשטחי הטבע והנחלים שם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם ראש עיריית אילת אמר שהוא לא מקבל אישור ממשרדי הפנים והמשפטים לאישור חוק העזר העירוני שהם העבירו במועצה שם לגבי הכנסת כוסות פלסטיק.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נשמח להבין מכם למה אתם עוצרים את הדברים האלה.

הגר סלקטר: התשובה שלי היא קצרה ולא מאוד אינפורמטיבית, כי הנושא הזה נמצא בבחינה, כלומר: עדיין אין תשובה סופית.

הגר סלקטר: הוא עלה לבחינה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה משפטי פלילי, עמית מררי.

הגר סלקטר: למיטב הבנתי, השאלה שעלתה היא האם יש מקום להסדיר קודם כל באופן רוחבי במסגרת חקיקה ראשית את האיסור על השימוש בכלים חד-פעמיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': החוק שלי כבר מוכן, אם אתם רוצים.

הגר סלקטר: אני לא אביע עמדה, אני לא מכירה ויודעת על איזו הצעה היושבת ראש מדברת, ולכן בזהירות הראויה אומר שאני לא מכירה את העניין.

הגר סלקטר: חשוב לי להסביר שכרגע השאלה שעלתה בפני המשנה הפלילית היא האם אכן אפשר לקבוע אישור כזה בחוק עזר, או שצריך איזשהו עוגן קודם בחקיקה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': את יודעת שזה בכל העולם, בכל העולם כבר יש את החוקים האלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גם אם אין חקיקה ראשית, בכל העולם רשויות מקומיות או ערים הכריזו על חוקים מהסוג הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני כבר לא מדברת על זה שבצרפת עד סוף השנה הזאת ייכנס בחוק רוחבי נושא איסור כלים חד-פעמיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני מצפה ממשרד המשפטים, שיבין שהעולם חייב ללכת לשם, ויבין שצריך לאמץ חקיקה מהסוג הזה; ובטח ובטח שאם כבר יש רשויות מקומיות שרוצות לקדם זאת, לא לעצור אותן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת הזכות שלהן לחוקק חוק עזר כזה.

הגר סלקטר: אני כמובן אוכל לשקף את הדברים למשנה הפלילית, ואנחנו נוכל לעדכן ברגע שתתקבל החלטה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נשמח מאוד לשמוע על כך בהקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך הגר סלקטר ממשרד המשפטים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': גבי ארד, המועצה לישראל יפה, בבקשה.

גבי גבריאלה ארד להב: יש שניים או שלושה דברים שבעיניי הם סופר דחופים: 1.

גבי גבריאלה ארד להב: הנושא של האכיפה – אני לא שומעת שיש אכיפה חזקה, אני שומעת מספרים מאוד-מאוד קטנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאוד קטנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו קיימנו על הנושא של האכיפה דיון ספציפי, בגלל זה אני לא יותר מדי נכנסת לזה היום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המצב הוא נורא, נאמר את האמת שהאכיפה כמעט לא קיימת.

גבי גבריאלה ארד להב: 2.

גבי גבריאלה ארד להב: הנושא של האחריות – זה קשור לאכיפה, אבל לא רק.

גבי גבריאלה ארד להב: צריכה להיות כאן הסברה, גם לבעלי מרכולים, למשל: אנשים יוצאים מהסופר וזורקים את המסכה ליד הסופר, אין פחים ליד הסופר.

גבי גבריאלה ארד להב: תסתכלו, תצאו בפעם הבאה מחוץ לסופר ותראו את הלכלוך.

גבי גבריאלה ארד להב: האחריות לניקיון היא בטח של האזרח, אבל גם של בעל המכולת.

גבי גבריאלה ארד להב: זה דבר נוסף, שאנחנו צריכים ללמד את הארגונים ואת העסקים לקחת אחריות.

גבי גבריאלה ארד להב: 3.

גבי גבריאלה ארד להב: חינוך – למועצה לישראל יפה יש מספר פרויקטים, שגם אושרו על ידי משרד החינוך, שמתעסקים בנושא של ניקיון.

גבי גבריאלה ארד להב: אני לא מאמינה מספיק רק בפרויקטים, הילדים צריכים לחוות את הפרויקטים, אבל הנושא של הניקיון צריך להיות ערך.

גבי גבריאלה ארד להב: הוא צריך להיות ערך שעוסקים בו לאורך כל השנה.

גבי גבריאלה ארד להב: הוא צריך להיות ערך בולט, כי המצב הוא פשוט זוועתי.

גבי גבריאלה ארד להב: אני מטיילת בחופים בבוקר, בחופים שהם מוכרזים, חופים של רשויות חזקות.

גבי גבריאלה ארד להב: אתה יכול לראות בעיר אחת החוף נקי ובעיר שנייה החוף מלוכלך.

גבי גבריאלה ארד להב: אנחנו צריכים ללמד את הילדים ולחנך אותם לעניין.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אל תתביישי לתת דוגמאות.

גבי גבריאלה ארד להב: אז אני יכולה לבוא ולהגיד שחוף ראשון לציון זוועה, וחוף בת ים נקי יותר.

גבי גבריאלה ארד להב: פשוט זוועה.

גבי גבריאלה ארד להב: הדברים שאנשים משאירים זה לא רק כלים חד-פעמיים, שלא לדבר על הכלים החד-פעמיים.

גבי גבריאלה ארד להב: הם שוכחים את הציוד שלהם.

גבי גבריאלה ארד להב: אני שואלת, איפה מי שבא ומעיר ואיפה המודעות?

גבי גבריאלה ארד להב: אני חושבת שאחד הדברים שהילדים צריכים לדעת, ובזכות הילדים גם ההורים, זה למה צריך את אותו ניקיון.

גבי גבריאלה ארד להב: אנשים לא מכירים את הסביבה, אנשים לא מחוברים לסביבה.

גבי גבריאלה ארד להב: אנשים לא מחוברים לעולם החי והצומח של הסביבה.

גבי גבריאלה ארד להב: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים לעשות בתכניות הלימודיות – לא רק של תחום המדעים – זה להכניס את זה חזק.

גבי גבריאלה ארד להב: יש כאן מספיק מוחות טובים, כולל המועצה לישראל יפה, שיכולים להירתם לזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט צריך גם להשתמש בכם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': קרנית גולדווסר, את היועצת הסביבתית של מרכז השלטון המקומי.

קרנית גולדווסר: יש לי המון המון מה להגיד ולהתייחס.

קרנית גולדווסר: לגבי החופים, קודם כל מרכז שלטון מקומי בשנים האחרונות – חמש שנים אם אני לא טועה – כבר מקים את פורום רשויות החוף, שמאגד את כל הרשויות, גם המועצות וגם הרשויות המקומיות.

קרנית גולדווסר: כמוש נאמר כאן קודם, יש חופים מוכרזים וחופים לא מוכרזים.

קרנית גולדווסר: החופים הלא מוכרזים – מי שמסייע לרשויות לנהל אותם ולנקות אותם זה חוף נקי והמשרד להגנת הסביבה, ששם התקציבים עלו בשנים האחרונות, ועדיין התקציב הוא תקציב קצר מועד, הוא בעיקר תקציב שנתי, ואנחנו היינו שמחים שהתקציב יהיה תקציב תלת שנתי, שרשות תוכל להיערך.

קרנית גולדווסר: יש לה עדיין מצ'ינג, אבל שתוכל לדעת ולהיערך.

קרנית גולדווסר: בתקציב הזה מצוי גם החינוך, אבל מי שמקבל אותו זה רק הרשויות, רשויות החוף.

קרנית גולדווסר: זאת אומרת שאנחנו יכולים לחנך רק את ראשי הרשויות החופיות, ומה לעשות, לחופים מגיעות עוד אוכלוסיות, שהן לא רשויות החוף, והנה כבר בעיה אחת – חינוך שאפשר לממן אותו ,לא נעשה לכלל הרשויות.

קרנית גולדווסר: הרשויות עם החופים המוכרזים – שם מי שאמור לממן זה משרד הפנים, וכמו שאמר עאטף ממשרד הפנים, הם בכלל לא מממנים את נושא הניקיון, וגם הן מארחות לא רק את האוכלוסיות שלהן.

קרנית גולדווסר: אנחנו שומעים על מספרים כמו מועצה אזורית חוף כרמל, שהיא בעלת 30 ק"מ, 30 ומשהו ק"מ חוף, יש לה מיליונים של אנשים ואורחים, ועכשיו איך מועצה כזאת, שיש בה 20,000 ומשהו תושבים יכולה לנקות ולהיות אחראית על הניקיון הזה?

קרנית גולדווסר: זאת נקודה שאנחנו מנסים לעסוק בה הרבה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מה בעיניכם הפתרון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שהמשרד להגנת הסביבה הוא זה שיקצה את הכסף הזה?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיפה יגיע הכסף?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ממשרד הפנים?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מאיפה?

קרנית גולדווסר: א.

קרנית גולדווסר: שמשרד הפנים יקצה יותר כסף, גם עבור ניקיון, ולא רק עבור שירותי הצלה.

קרנית גולדווסר: יש רשויות שהייתה להן עלות מסוימת בכניסה לחופים, וגם זה כבר בוטל.

קרנית גולדווסר: העלות הזאת הייתה בעיקר עבור התחזוקה של החוף.

קרנית גולדווסר: זה משהו שבוטל, ומישהו צריך לממן ולהבין שרשויות לא יכולות לעמוד תחת העומס הזה, בטח לא בקיץ.

קרנית גולדווסר: שוב, לא רק האזרחים שלהם מגיעים, וזה מבורך, אבל מישהו צריך לסייע להן במימון של הדבר הזה – אם זה משרד הפנים והמשרד להגנת הסביבה.

קרנית גולדווסר: אני רק אגיד שהתקציב של המשרד להגנת הסביבה זה הקרן לשמירת הניקיון, זאת אומרת זה לא תקציב שהוא תקציב של המשרד עצמו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש שם המון כסף.

קרנית גולדווסר: המון, המון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כולנו יודעים.

קרנית גולדווסר: מיליארדים.

קרנית גולדווסר: מי ששם את הכסף זה הרשויות עצמן, אז זה לא שהמשרד מממן באמת, זה מגיע מכספי הרשויות.

קרנית גולדווסר: דיברתם קודם גם על חקיקת העזר בנושא כניסת פלסטיק לחופים – זה גם משהו שפורום רשויות החוף מנסה לקדם.

קרנית גולדווסר: יש לנו הרבה מאוד רשויות שרוצות.

קרנית גולדווסר: אנחנו מוכנים לסייע – אם זה בחקיקת עזר לדוגמה, בכל דבר, זאת לא רשות אחת שרוצה ומעוניינת, זה גל שסוחף את כל הרשויות שרוצות לעשות את זה, ומשרד המשפטים צריך להיערך.

קרנית גולדווסר: אנחנו מוכנים לסייע בכל דבר שניתן, על מנת שזה יקרה מהר יותר.

קרנית גולדווסר: אנחנו מעודדים את זה כמה שיותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': שמעת פה את נציגת משרד המשפטים.

קרנית גולדווסר: כן, בהחלט, אבל נקודת חקיקת העזר ברשויות המקומיות זה אולי לדיון אחר, היא בעיה קשה מאוד, בטח בנושאים סביבתיים, שבהם רשות צריכה את אפשור חקיקת העזר גם של משרד הפנים, גם משרד המשפטים כמובן, וגם המשרד להגנת הסביבה.

קרנית גולדווסר: לפעמים נתקעים באישורים כאלה שנתיים, שלוש ואפילו יותר, וזה הרבה מאוד זמן, בטח כשמדברים בנושאים של ניקיון בחופים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': ברור.

קרנית גולדווסר: נקודה נוספת אחרונה שאני רוצה להעלות, שבה אנחנו נשמח מאוד לטפל, זה נושא הניקיון הכללי, לאו דווקא ברשויות החוף.

קרנית גולדווסר: כל קול קורא שיבוא בתחום הניקיון דורש מצ'ינג.

קרנית גולדווסר: אני חושבת שיש שיטות אחרות ופתרונות אחרים.

קרנית גולדווסר: דיברנו על זה גם בוועדה במקרים אחרים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו אמרנו את זה, זאת גם בעיה עיקרית ברשויות חלשות.

קרנית גולדווסר: נכון, חלשות מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט, ברגע שאתה דורש מצ'ינג, לא יקרה עם זה דבר.

קרנית גולדווסר: נכון.

קרנית גולדווסר: יש פתרונות אחרים שאפשר לקדם ולסייע לרשויות.

קרנית גולדווסר: שוב, המטרה היא כמובן לעשות נקי יותר וטוב יותר ולאפשר את הדברים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה, קרנית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה לחזור למשרד התיירות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פיני שני שמקשיב לנו כל הדיון הזה, בבקשה.

פיני שני: אכן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתה סמנכ"ל בכיר מנהל חוויית התייר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסיים אתך ונזכיר שכל הדיון הזה הוא סביב תיירות הפנים, אבל גם הזכרתי בתחילת דבריי את חוויית התייר שמגיע מבחוץ ונתקל בישראל המטונפת, ואנחנו מהבחינה הזאת מייצאים פה איזושהי מראית של מדינה נכשלת מאוד.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מהניסיון שלך במשרד התיירות, מה אתם יכולים לסייע על מנת שנציג פנים אחרות של המדינה הזאת?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כי גם אתם חלק מהעניין.

פיני שני: בהחלט.

פיני שני: הטיפול שלנו בעניין הוא בכמה רבדים.

פיני שני: כשאנחנו נכנסים להשקעה פיסית תשתיתית בפרויקט חדש, חלק מהדירוג של הפרויקט הוא רמת התחזוקה שהמועצה יודעת לתת, ותחזוקה לא נאותה מתבטאת בזה שהמשרד לא משקיע בפרויקטים תשתיתיים – זה יכול להיות טיילות, פארקים שונים, גם עם רשות הטבע והגנים וגם עם מועצות אחרות, ועוד מיזמים שונים אחרים.

פיני שני: בין השאר, אנחנו גם דואגים שבתקציב שמוקצה לכל מיזם כזה, יהיה תקציב לחמש שנים של תחזוקה.

פיני שני: במקביל לכך, אנחנו מפעילים את צוותי הביקורת שלנו, שאמנם מיועדים לדברים אחרים, אבל עוברים באתרי התיירות המרכזיים והחשובים, בעיקר לתיירות הנכנסת, מצלמים, בודקים, אנחנו בקשר עם הרשויות שאחראיות על המקום על מנת לוודא שזה מתוקן; אגב, לרוב אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מצוין ורואים שינויים.

פיני שני: אני גם אדגיש, שאנחנו מתעניינים כמובן גם במרחב העירוני ולא רק במרחב הפתוח.

פיני שני: מאוד חשוב לנו שגם תוך העיר יהיה ראוי ונקי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בהחלט.

פיני שני: אגב, אין לנו ספק שזה ילך ויתעצם בתום מגפת הקורונה, ותייר ישראלי וזר שיגיעו לכאן, כנראה יראו בניקיון אינדיקציה להיגיינה.

פיני שני: אציין גם – זה עלה בחצי שורה פה – שבין השאר אנחנו גם מבצעים ביקורות בשירותים הציבוריים בכל הארץ, בתחנות דלק ובשירותים ציבוריים של העיריות והמועצות, ובאותה שיטה וולונטרית מאירים את עיני הרשויות.

פיני שני: לרוב זה מטופל – לא לאורך זמן, אבל אנחנו חוזרים ובודקים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יודעת שאתם עשיתם קמפיין עכשיו בנושא של עידוד תיירות הפנים, נכון?

פיני שני: נכון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אם אתם כבר עושים קמפיין כזה, למה שלא תכניסו גם את סוגיית הניקיון?

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אתם חשבתם על זה?

פיני שני: כמו שהתייחס לזה השר בתחילת הישיבה היום ואמר שהוא בעד, כמובן אני לא אסתור אותו.

פיני שני: אנחנו כרגע, כמו כל המשרדים הממשלתיים האחרים, במצוקה תקציבית קשה, והתקציב לקמפיינים האלה הוא מועט, אבל ברגע שיהיה קמפיין מחודש, אני מניח שבהנחיית השר, הדבר יקרה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השר מאוד טוב באינסטגרם, אפשר לעשות קמפיין באינסטגרם, ממש לא עולה כסף, רק קצת יצירתיות ולעודד אנשים שמנקים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שאתם יכולים לעשות את זה בקלי קלות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו נסכם את הדיון הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני חושבת שכל דיון שאנחנו מקיימים בנושא הזה של "ישראל נקייה", השורה התחתונה היא שאם אנחנו לא נצליח לקדם גם את סוגיית החינוך, ההסברה, המודעות, חיזוק התשתיות והאכיפה, האכיפה, האכיפה, אנחנו לא נראה באמת שינוי משמעותי.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני רוצה להודות לשר התיירות, אסף זמיר, ולכל המשתתפים בדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה דיון רביעי שאנחנו מקיימים במסגרת סדרת הדיונים הזאת, ואני מתחייבת לא להרפות מהנושא הזה, עד שאנחנו נצליח לעשות פה שינוי ולהפוך את ישראל למדינה נקייה יותר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה מבקשת מרשות הטבע והגנים להעביר לידיה התייחסות איך אפשר להביא לאישור הוועדה הרחבה של הסמכויות המוקנות לרשות בתקנות שמורות הטבע (סדרים והתנהגות), כך שיחולו גם על גנים לאומיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תפנה למשרד הפנים להבין מדוע הוא אינו מאשר למועצה אזורית גליל עליון העברת חוק עזר, האוסר על הכנסת פלסטיק וכלים חד-פעמיים לאתרי טבע ונחלים, ובכלל לקדם את החקיקה הזאת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הוועדה תפנה למשרד הפנים להבין מדוע טרם אושר חוק העזר העירוני שהגישה עיריית אילת לאסור על הכנסת כלי פלסטיק חד-פעמיים לחופי העיר אילת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בנושא של האכיפה אנחנו נמשיך לבדוק גם מבחינה חוקית, איך אנחנו מקדמים הגדלת סמכויות ואמצעים לפקחים ברשות הטבע והגנים וגם במשרד להגנת הסביבה, כדי שיפעלו יותר בנחישות ובנחרצות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני קוראת לכל מי ששמע אותנו כאן בדיון.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש כל כך הרבה אנשים שמחפשים עבודה, יש כל כך הרבה זבל, בואו ננסה לחבר בין הדברים האלה על מנת לעודד גם הסברה וגם ניקיון – פשוט ניקיון של השטחים הציבוריים שלנו ושל הטבע שלנו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה לכולם.