ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 43, 2020-08-12 09:30

דוד ביטן: אני פותח את הישיבה.

דוד ביטן: הנושא היום השוואת תנאי משרתי השירות הלאומי האזרחי לתנאי החיילים הבודדים.

דוד ביטן: הדיון מתקיים ביוזמת ארגון 'נפש בנפש'.

דוד ביטן: מרבית המתנדבות מארצות הברית, צרפת והיתר ממדינות נוספות.

דוד ביטן: מפניות הארגון עולה כי הבנות המתנדבות מופלות לרעה לעומת החיילים הבודדים.

דוד ביטן: להבדיל מחיילים בודדים בנות השירות הלאומי לא זוכות להכרה ממסדית ולהטבות שנובעות מכך כפי שמקבלים החיילים הבודדים.

דוד ביטן: רק לאחרונה פעלתי מול רשות האוכלוסין וההגירה לאשר הגעתם של הורי המתנדבות לביקור בארץ בתקופת הקורונה בדומה לאפשרות ביקורי ההורים החיילים בישראל, ואכן זה אושר על ידי הרשות.

דוד ביטן: לגבי השירות הלאומי האזרחי, מתנדבים 18,000 מתנדבים, 90% מהמתנדבים הם מתנדבות.

דוד ביטן: 35% מהמתנדבים ממשיכים לשנה השנייה.

דוד ביטן: בחוק לא קיימת הגדרה חוקית לבת שירות בודדה שמקנה לה הטבות כפי שקיים עבור חייל בודד.

דוד ביטן: מתוך כלל המתנדבים כ-160 מתנדבות מוגדרות כעולות בודדות ללא עורף משפחתי בארץ.

דוד ביטן: נכון לשנה הבאה בין 15% ל-20% מהמתנדבות העולות תמשכנה להתנדב לשנה שנייה.

דוד ביטן: לפי חוק השירות האזרחי 2017 רק אזרחי מדינת ישראל שקיבלו פטור מהשירות הצבאי יכולים להתנדב במערך השירות הלאומי אזרחי.

דוד ביטן: לפני שנה הרשות הכינה תקנות שמאפשרות ליהודי התפוצות, שאינם אזרחי המדינה, להתנדב לשירות הלאומי אזרחי, התקנות טרם אושרו על ידי השר הממונה וזאת בגלל הבחירות, לא בגלל סיבה אחרת.

דוד ביטן: כל פעם הייתה מערכת בחירות ולא היה שר.

דוד ביטן: המתנדבים מקבלים 872 שקלים דמי כיס.

דוד ביטן: ב-21 בנובמבר 2018 הוחלט בוועדת התעריף להעניק תוספת של 540 ₪, עד כה התוספת הזאת אושרה.

דוד ביטן: היא כלולה בתקנות התוספת הזאת?

ראובן פינסקי: כן.

דוד ביטן: התוספת אמורה להתווסף למתנדבות הבודדות העולות.

דוד ביטן: האגודה להתנדבות, 'בת עמי', 'שלומית' ו'עמינדב' הם הגופים העיקריים שמלווים את בנות השירות.

דוד ביטן: כל ארגון מעניק סיוע שונה לכל מתנדבת אצלו.

דוד ביטן: אין אחידות בין הארגונים במתן ההטבות.

דוד ביטן: מבין העזרה המונהגת ניתן לציין מימון מלא לקורס פסיכומטרי בצרפתית, עזרה באיתור משפחה מאמצת, סדנאות הכנה לחיים.

דוד ביטן: צריך לציין שבניגוד לחיילים הבודדים למתנדבות הבודדות אין צורך בשכירות כי המדינה שוכרת נכס שבו הן מתגוררות, לכן יש הבדלים בעניין הזה בין זה לזה.

דוד ביטן: כיום לא קיימת חובת העברת מידע בין הרשות למשרד הקליטה כפי שקיים בין משרד הקליטה לצה"ל לגבי חיילים בודדים עולים.

דוד ביטן: העברת המידע חשובה מאוד ויכולה לסייע למיצוי זכויותיהן של המתנדבות הבודדות.

דוד ביטן: היות שאין הגדרה בחוק לבת שירות בודדה בשחרור הבנות לא מקבלות את ההטבות ממשרד הביטחון כפי שמקבלים החיילים הבודדים.

דוד ביטן: הרשות עובדת על תקנות רישום מתנדב בודד, עד כה לא קיימת הגדרה כזאת.

דוד ביטן: טוב, הבעיה ברורה, הייתי אומר.

דוד ביטן: כמה יש מתנדבות בודדות מחו"ל?

ראובן פינסקי: 160 כיום.

דוד ביטן: וכמה יש מתנדבות בודדות שהן לא תושבות חו"ל?

ראובן פינסקי: אין.

ראובן פינסקי: בגלל שעדיין אין מעמד כזה אז - - -

דוד ביטן: אז לא עשיתם בירור?

דוד ביטן: אבל הערכה.

ראובן פינסקי: הערכה, עוד כ-300-250.

דוד ביטן: בבקשה, שאילה תציג.

אילה אליהו: שלום לכולם.

אילה אליהו: אני אילה אליהו ממרכז המחקר של הכנסת.

אילה אליהו: המסמך שלנו יעלה לאתר אחרי הדיון.

אילה אליהו: אז כפי שאמר היושב ראש, ההגדרה של מתנדבת בודדה זה כמו הגדרה של חייל בודד, על פי ההגדרה של חייל בודד בצה"ל.

דוד ביטן: אבל אין הגדרה כזאת.

דוד ביטן: אין את זה בחוק, בתקנות או בנוהל.

אילה אליהו: נכון, אבל לפי הנהלים של הרשות, כך נמסר לי, הרשות מגדירה חיילת בודדת כמי שההורים שלה בחו"ל, או כמי שהתייתמה מהוריה, ולפי זה - - -

דוד ביטן: ואת זה אתם מכניסים בתקנות?

ראובן פינסקי: כן, אני אקריא את ההגדרה.

אילה אליהו: לעומת זאת מי שהיא חסרת עורף, כמו חיילים חסרי עורף משפחתי, כלומר שיש לה הורים, אבל היא לא בקשר אותם, אלה לא מוגדרות כקבוצה בקרב המתנדבות.

אילה אליהו: אז אם נשווה בין התנאים שאותן מתנדבות מקבלות לעומת החיילים הבודדים נראה, כפי שציינת, שחיילים בודדים מקבלים מענק של 540 ₪ בחודש, שאותו המתנדבות לא מקבלות.

יוסף טייב: מענק תוספת, את מתכוונת.

אילה אליהו: כן, תוספת.

אילה אליהו: והרשות, כפי שציינת, פועלת לאישור בתקנות של המענק הזה.

אילה אליהו: בנוסף חיילים בודדים מקבלים מענק נוסף למזון, 150 שקל בחודש, או 400 שקל בחודש, לפי תנאי המגורים שלהם, שאותו הן גם לא מקבלות.

אילה אליהו: המתנדבות הבודדות מקבלות 15 ימי חופשה מיוחדת בשנה לעומת חיילים בודדים שמקבלים 30 יום בשנה.

דוד ביטן: על המתנדבות את מדברת?

אילה אליהו: המתנדבות מקבלות 15 ימים והחיילים מקבלים 30 ימים חופשה מיוחדת.

אילה אליהו: וגם בשחרור המתנדבות הבודדות לא מקבלות תנאים זהים לחיילים בודדים מהקרן לחיילים משוחררים.

דוד ביטן: תני לי דוגמה.

אילה אליהו: יש כל מיני הטבות, למשל במימון מיוחד של לימודים.

דוד ביטן: שהם לא נותנים להם.

אילה אליהו: כן, או מכינות.

ראובן פינסקי: מענק של שכר דירה אחרי השחרור.

דוד ביטן: כן, אבל יש רק הבדל אחד, שהחיילים עושים שלוש שנים והן שנה.

ראובן פינסקי: זאת לא הסיבה, כי חוק חיילים משוחררים משווה בין משרתי שירות לאומי אזרחי שהשתחררו לחיילים.

דוד ביטן: מי שעושה שנתיים.

דוד ביטן: לדעתי אתה צריך להבחין בין שנה לשנתיים, מבחינת גובה המענקים.

ראובן פינסקי: כן, זה מובחן.

אילה אליהו: אז אם מתמקדים במתנדבות הבודדות העולות, וכמו שציינתם, בעצם רוב המתנדבות הבודדות הן גם עולות, והנתונים שיש לנו הם על בודדות עולות, גם ממשרד העלייה והקליטה וגם מהרשות.

אילה אליהו: משרד העלייה והקליטה מסר שהיו השנה 153 מתנדבות בודדות, כשכ-40% מהן מצרפת, 28% מארצות הברית והשאר ממדינות אחרות.

אילה אליהו: משרד הקליטה מעניק מענק נוסף למתנדבות בודדות עולות כמו לחיילים בודדים עולים של 540 שקלים בחודש, וגם משרד השיכון מעניק תמיכה של 402 שקלים לבודדות עולות כמו לחיילים בודדים עולים.

אילה אליהו: וגם הן זכאיות להקפאת הזכאויות לעולים במהלך השירות מהמשרדים.

אילה אליהו: אני רק אציין עוד שבנושא סיוע נפשי העמותות של השירות הלאומי נותנות תמיכה של רכזות עבור המתנדבות.

אילה אליהו: לא ברור האם לעולות יש תמיכה מיוחדת בשפות שלהן.

אילה אליהו: ועוד עניין, בנושא קבלת הפטור, כדי לשרת כמתנדבות הן צריכות לקבל פטור משירות צבאי.

אילה אליהו: לפעמים יש עיכובים בקבלת הפטור שמקשים עליהן בהתחלת ההתנדבות.

אילה אליהו: הרשות הגיעה לסיכום עם צה"ל על מתן פטור על תנאי שאפשר יהיה להשתבץ, אבל לפעמים עדיין יש עיכובים בנושא הזה.

אילה אליהו: ציינת את הנושא של העברת מידע בין משרד הקליטה לרשות, נראה ששני הגופים מעוניינים לחזק את התקשורת ביניהם כדי שהמידע יעבור יותר טוב כדי שכל המתנדבות יקבלו את הסיוע ממשרד הקליטה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: אחת המתנדבות רוצה להגיד משהו?

דוד ביטן: תחליטו מי.

נויה שפר: כן, בוקר טוב לכולם.

נויה שפר: קוראים לי נויה שפר, עשיתי עלייה מלונדון ואני עכשיו עושה שירות לאומי במד"א.

נויה שפר: קודם כל אני רוצה להגיד תודה רבה לכם על ההזדמנות הזאת ושאתם מפנים את הזמן שלכם בשביל לעזור לנו.

נויה שפר: כמו הרבה בנות שירות בודדות עשיתי עלייה לישראל כדי לעזור למדינה ולתרום כמה שאני יכולה ובשבילי הדרך הכי טובה לעשות את זה זה היה על ידי שירות לאומי.

נויה שפר: כשעליתי תכננתי להתגייס לצבא לפני ששקלתי שירות לאומי, כשהתחלתי להתנדב במד"א ראיתי כמה אני יכולה לתרום למדינה הזאת אז עבדתי עוד יותר קשה על העברית שלי כדי לקבל את התפקיד הזה ולמרות שידעתי שאני לא אקבל את אותם יתרונות כמו לחיילים בודדים.

נויה שפר: זה חשוב לזכור כמה היתרונות האלה עוזרים בהתחלה להתקדם עם העלייה שלנו.

נויה שפר: טוב לי ממש כי אני יודעת כמה התפקיד הזה מתאים לי וכמה אני יכולה להבין בזה.

נויה שפר: זה היה הדבר הכי חשוב לי.

נויה שפר: שירות לאומי זאת לא אופציה קלה.

דוד ביטן: את שנה או שנתיים?

נויה שפר: אני בשנה ראשונה עכשיו.

דוד ביטן: ואת רוצה לעשות את השנה השנייה?

נויה שפר: כן.

דוד ביטן: באיזה תפקיד את במד"א?

נויה שפר: חובשת.

נויה שפר: רובנו עובדות הרבה יותר שעות ממה שצריך ועושות את העבודה שאנחנו לא אמורות לעשות.

נויה שפר: זה קורה הרבה בבית חולים, זה קורה הרבה בתפקיד שלי ובבתי ספר, בכל תפקיד זה קורה, אבל אנחנו מרגישות קצת לא מוערכות, כאילו אנחנו מאחורי הקלעים בעקבות היחס שאנחנו מקבלות.

נויה שפר: בנוסף חשוב להגיד שאנחנו לא מקבלות את אותה תמיכה שמקבלים חיילים בודדים.

נויה שפר: זה בשביל כולנו, אבל למשל התייחסו אלינו כמו בת שירות אחרת שיכולות פשוט לחזור הביתה.

נויה שפר: בזמן של פסח הם רצו לפנות את הדירות שלנו והם אמרו לנו ללכת למקום אחר, ואין לנו בית פה.

נויה שפר: זה היה כמו שהיינו כמו כל בת שירות אחרת.

נויה שפר: הרבה בנות כמוני היו צריכות להילחם כדי להישאר בדירה שלנו אפילו שלא היה לנו מקום אחר ללכת אליו.

נויה שפר: כבר היה לנו קשה עם המלחמה בקורונה ולהילחם יותר זה היה ממש קשה.

נויה שפר: יש לי עוד יותר שאני יכולה להגיד, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה יותר מדי, אתם מכירים את הבעיות.

נויה שפר: לסיום אני מקווה שהצלחתי להסביר לכם - - -

דוד ביטן: כן, אבל לא אמרת את הדברים החשובים.

דוד ביטן: מה את מצפה?

דוד ביטן: זה לא בושה.

נויה שפר: אני אומרת שלחיילים הבודדים יש את הבית של בנג'י, יש מקומות כאלה, הם דואגים להם שיהיה להם מקום ללכת אליו כל יום, כל סוף שבוע, שיהיה להם מקום לשבת, מקום לחיות, אבל בשבילנו, אנחנו כמו כל בת שירות אחרת.

נויה שפר: הם אומרים לי שאני צריכה ללכת מהדירה שלי בזמן של פסח כי הם רוצים לחסוך חשמל, מים.

דוד ביטן: מה זאת אומרת?

דוד ביטן: את לא יכולה להישאר בדירה?

דוד ביטן: זה רציני, הדבר הזה?

רונן פוקסמן: חבר הכנסת ביטן, היא עכשיו סיפרה לי שהיא צריכה לפנות את הדירה לשבועיים, למרות שהיא ממשיכה עוד שנה והיא חוזרת לאותה דירה, אבל היא צריכה לפנות את הדברים כי - - -

דוד ביטן: אתה מודע לזה?

רונן פוקסמן: היא צריכה לפנות את הדברים כי אמרו לה שצריכים לנקות, וכנראה שיש פה גם אלמנט של חיסכון אולי בחשמל או משהו.

ראובן פינסקי: לא, לא, לא.

דוד ביטן: אתם מודעים לעניין הזה?

ראובן פינסקי: מודעים.

ראובן פינסקי: לפסח לא היינו מודעים.

דוד ביטן: ודאי שהיא צריכה מקום.

דוד ביטן: אם זו הדירה שלה היא צריכה להישאר שם.

ראובן פינסקי: נכון, התשובה היא - - -

טלי רונית נחמנוביץ': אין לנו בית פה.

קרן ריצמן: אין לה בית פה, אין לה משפחה פה.

ראובן פינסקי: אני אסביר.

ראובן פינסקי: בשבועיים האחרונים של הקיץ זה הזמן שמשפצים את כל הדירות, צריך לעשות שיפוץ, צריך - - -

דוד ביטן: אז תנו להם אישור להיות באגודה למען החייל, מה הבעיה?

דוד ביטן: במקרה כזה הם צריכים ללכת למבנים של האגודה למען החייל, מה זאת אומרת?

דוד ביטן: מה, אתם צריכים לתת להם פתרון.

דוד ביטן: האגודה למען החייל לא תסכים לקחת אותם?

ראובן פינסקי: לא.

דוד ביטן: למה לא?

קרן ריצמן: לפחות להשאיר את המזוודות שלה על המיטה.

רונן פוקסמן: בדיוק, זה גם משהו, יש לה חמש מזוודות, לצורך העניין.

דוד ביטן: מה זה משנה?

דוד ביטן: הם צריכים - - -

רונן פוקסמן: זה משנה, אנחנו שכרנו - - -

דוד ביטן: זה או זה או זה.

דוד ביטן: קודם כל בוא נתחיל מזה ש - - -

ראובן פינסקי: הנושא של השכרת דירה בשבועיים האחרונים של החופש זה באחריות הגוף המוכר.

ראובן פינסקי: אנחנו מדברים איתם, אני לא מכיר שיש אף בת שירות בודדה שנזרקה לרחוב בשבועיים האחרונים של השנה.

טלי רונית נחמנוביץ': בגלל שאנחנו מחפשות משהו.

דוד ביטן: לא, אבל הן מוצאות מקום.

טלי רונית נחמנוביץ': כי אנחנו מחפשות מקום.

טלי רונית נחמנוביץ': מצטערת, אבל אני עוברת - - -

דוד ביטן: חבר'ה, זה לא רציני.

טלי רונית נחמנוביץ': אני עוברת דירה בפעם הרביעית.

דוד ביטן: אתם צריכים לפתור את הבעיה הזאת.

דוד ביטן: זה דבר שאתם צריכים לפתור, או להביא אישור ולסכם עם האגודה למען החייל שהם יוכלו להיות שם, זה הכי הגיוני, שבמקרה כזה הן הולכות לשם.

דוד ביטן: או שאתם נותנים אישור, לא יודע מה, תנו להם דיור חלופי, לקחת מלון או משהו כזה.

דוד ביטן: אחת משתיים, אין דרך אחרת.

נויה שפר: הם ביקשו ממני ללכת לחברים.

דוד ביטן: הנושא הזה, אתה מסוגל לפתור אותו?

יוסף טייב: הייתי מחדד משהו, דוד, שיהיה קו כללי, שלא יגידו להם: תחפשו ומי שלא חיפש בוא נמצא לו דירה.

יוסף טייב: באופן אוטומטי בסוף שנה מעבירים אותם - - -

דוד ביטן: אתם מסוגלים לפתור את הבעיה הזאת?

ראובן פינסקי: כן.

ראובן פינסקי: התשובה היא כן.

דוד ביטן: תוך כמה זמן נפתור את הבעיה הזאת?

ראובן פינסקי: זה עוד רגע, צריך לפתור את זה השבוע או בשבוע הבא.

דוד ביטן: לא, זה לגבי השבועיים, אבל אם יש לך פסח ואומרים להם לעזוב את הדירה.

דוד ביטן: למה הם צריכים לעזוב בפסח את הדירה?

ראובן פינסקי: הסיפור של פסח זה סיפור אחר.

ראובן פינסקי: היה קורונה, שכל הדירות נסגרו.

דוד ביטן: בגלל הקורונה?

דוד ביטן: זה לא קורה בדרך כלל?

ראובן פינסקי: לא, בכל העמותות, ודיברתי עם נויה לפני.

ראובן פינסקי: אני דיברתי אישית עם המנכ"לים של כל העמותות לוודא שלכולם יש ציוד לליל הסדר והם מקבלים איזה מענק מיוחד בשביל שיהיה להם להוצאות נוספות.

ראובן פינסקי: צריך לזכור שני דברים.

ראובן פינסקי: אחת, לרשות ולשירות הלאומי אין מערכת פילנתרופית כמו שיש לצבא.

ראובן פינסקי: הלוואי שהיה לנו.

ראובן פינסקי: הצבא הקים במשך הרבה מאוד שנים, הרשות הוקמה מ-2017.

מיכל וונש: זו אחריות המדינה, זה לא אחריות של - - -

ראובן פינסקי: לא, אני אומר, רוב הדברים שנאמרו פה, הבית של בנג'י והאגודה למען החייל זה כסף פילנתרופי וזה דבר שאין אותו היום.

ראובן פינסקי: אני אשמח שהמדינה תתקצב.

ראובן פינסקי: לא יהיה מישהו שמח ממני.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: תראה, אפשר לחייב את הארגונים שהן מתנדבות בהם, עם כל הכבוד להם, לפתור להן את הבעיה בפסח, בראש השנה.

דוד ביטן: אפשר לחייב אותם.

דוד ביטן: מה, הם באים שם, עוזרים להם, אז אין להם אחריות לגביהם?

דוד ביטן: מד"א לא יכולים לדאוג בפסח לליל סדר אצל אחת המשפחות, אחד העובדים?

דוד ביטן: אתם צריכים לחייב אותם.

דוד ביטן: אם לא, אל תשלחו להם.

דוד ביטן: פשוט מאוד.

דוד ביטן: אל תשלחו למד"א ואל תשלחו למשטרה ואל תשלחו לאף אחד.

דוד ביטן: או שהם פותרים לכם את הבעיות או שאין להם את החבר'ה האלה.

דוד ביטן: והן עוזרות, תאמין לי שהן עוזרות, זה כוח אדם, מה זה?

דוד ביטן: זה לא הגיוני.

ראובן פינסקי: מסכים.

דוד ביטן: תרשמי את זה כהחלטה שאנחנו רוצים שני פתרונות, או שהם ייתנו להם דיור חלופי, זה יכול להיות גם באמצעות האגודה למען החייל.

שלומית אבינח: לא שהן מחפשות.

דוד ביטן: הם ייתנו להם.

דוד ביטן: זה אחת.

דוד ביטן: ושתיים, לחייב את המוסדות שבהם הן מתנדבות לפתור להן את הבעיה של האירוח במועדים הקריטיים, ראש השנה, פסח, דברים מהסוג הזה.

דוד ביטן: מי שלא יעשה את זה הן לא יילכו לשם.

דוד ביטן: לא ישלחו מתנדבות לשם.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: לא רוצים לא צריך.

דוד ביטן: יש כאלה שירצו, תאמינו לי, בצורה טובה.

דוד ביטן: עכשיו נשמע עוד אחת ואז ניתן לחברי הכנסת.

דוד ביטן: מי הבאה?

טלי רונית נחמנוביץ': שלום, בוקר טוב, תודה.

טלי רונית נחמנוביץ': קוראים לי טלי נחמנוביץ', אני בת שירות בבית חולים שערי צדק.

טלי רונית נחמנוביץ': קודם כל אני גם עליתי לפני תשעה חודשים מקוסטריקה.

טלי רונית נחמנוביץ': אני דרום אמריקאית.

טלי רונית נחמנוביץ': אני גם באתי לעשות שירות כי זה גם חלק מהחלום שלי, כל החיים שלי הייתי בבית דתי אז זה היה חלק מזה והגעתי עם החלום לעשות שנה או אולי שנתיים למדינה הזאת שאני ממש אוהבת ולעזור במה שאני יכולה.

טלי רונית נחמנוביץ': אני ממש גאה על העבודה שאני עושה וכמו שנויה אמרה, אנחנו עושות יותר מהעבודה שלנו, אנחנו נותנות יותר ממה שאנחנו עושות ולא בגלל שמבקשים, כי זה גם מה שאנחנו רוצות.

טלי רונית נחמנוביץ': בחוויה שלי היה לי מאוד טוב, יש לי צוות טוב, הם עוזרים לי ובטח שעם העברית זה קשה, אבל יש דברים שאנחנו יודעות שזה דרך קשה.

טלי רונית נחמנוביץ': בוא נגיד, כמו שהיא אמרה, הבית, הדירה, פסח, קורונה.

טלי רונית נחמנוביץ': בקורונה אמרו לנו שאנחנו לא חוזרות לשירות.

דוד ביטן: איפה את מתנדבת?

טלי רונית נחמנוביץ': בשערי צדק, אמרתי.

דוד ביטן: בתור מה?

דוד ביטן: באיזה תפקיד?

טלי רונית נחמנוביץ': דיאליזה מבוגרים.

דוד ביטן: יפה מאוד.

טלי רונית נחמנוביץ': כן, זו מחלקה מאוד קשה.

דוד ביטן: מה, בית החולים לא יכולים לדאוג לה בפסח?

דוד ביטן: ליל סדר או משהו?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

טלי רונית נחמנוביץ': לא רק את זה.

טלי רונית נחמנוביץ': אני יכולה לדבר לגבי הדירה שלי.

טלי רונית נחמנוביץ': אני הגעתי וקניתי את כל הדברים, דברים שאני צריכה, פשוטים.

טלי רונית נחמנוביץ': גם הרכזת שלי, היא רכזת של 150 בנות, אם בנות השירות בודדות היא לא יכולה לדאוג לבנות שירות בודדות, זה מאוד קשה.

טלי רונית נחמנוביץ': אני התחלתי את השירות בלי הפטור, כי אמרו לי שאני צריכה לחכות שלושה חודשים, אז הלכתי לצבא וביקשתי שלוש פעמים עד שהם נתנו לי.

טלי רונית נחמנוביץ': האם בית, הבעיות, אישה שנכנסת לבניין שלנו והיא גונבת דברים שלנו.

דוד ביטן: מי גונבת?

קרן ריצמן: מישהי מהרחוב.

טלי רונית נחמנוביץ': יש אישה שבאה מהרחוב והיא יכולה להיכנס לבניין שלנו.

שלומית אבינח: הדירה פתוחה?

שלומית אבינח: היא לא נעולה?

טלי רונית נחמנוביץ': יש קוד בתוך הבניין, אבל יש דלתות שפתוחות.

דוד ביטן: אבל הדירה נעולה, אז איך היא נכנסת?

טלי רונית נחמנוביץ': לא, יש בנות שלא סוגרות את הדירה.

רונן פוקסמן: היא נמצאת בדירה עם 12 בנות.

טלי רונית נחמנוביץ': אני גרה עם 12 בנות.

טלי רונית נחמנוביץ': אני הגעתי עם ארבע מזוודות ואני גרה עם 12 בנות.

דוד ביטן: 12 בנות בדירה?

דוד ביטן: זה כמו בבית סוהר כמעט.

רונן פוקסמן: טלי, כמה שירותים ומקלחות יש בדירה?

טלי רונית נחמנוביץ': יש לנו שתיים והן לא טובות.

טלי רונית נחמנוביץ': לא רק זה.

קרן ריצמן: והבית, בעיה של בידוד.

קרן ריצמן: פחד של בידוד.

טלי רונית נחמנוביץ': בידוד.

טלי רונית נחמנוביץ': אני גם עובדת בשערי צדק, יש להן פחד, היה להן פחד שאני עובדת עם מטופלים שאולי יש להם חשש וזה.

טלי רונית נחמנוביץ': זה מאוד קשה להגיע.

טלי רונית נחמנוביץ': או הייתה תקופה שעבדתי 12 שעות, אחרי 12 שעות שאתה עובד עם מסכה, חלוק, כל מיני דברים, אתה רק רוצה לנוח ואני לא יכולה, 12 בנות.

דוד ביטן: 12 בנות בדירה זה מוגזם.

טלי רונית נחמנוביץ': זה קשה.

דוד ביטן: ככה זה, זה הכלל?

דוד ביטן: 12 בדירה?

ראובן פינסקי: עד, זה תלוי באיזה מקומות.

ראובן פינסקי: יש ועדת תעריף שדנה בזה, שזה האוצר, אנחנו ועוד נציג של משרד השיכון.

ראובן פינסקי: זה עוד לפניי.

דוד ביטן: זה מוגזם 12 בדירה.

ראובן פינסקי: זה תלוי בגודל הדירה, כמה חדרים יש.

דוד ביטן: אתם עושים להן טובה שאתם לוקחים אותן?

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: זה נראה כאילו אתם עושים להם טובה.

טלי רונית נחמנוביץ': אני יכולה להגיד על עצמי שאין לי מקום לדברים שלי.

טלי רונית נחמנוביץ': אני ביקשתי מהאגודה לשים את הדברים שלי במחסן והתשובה שלהם הייתה ככה: את יכולה לשים, אבל כשקורה משהו זה לא יהיה – כאילו הרבה אנשים עוברים שמה.

טלי רונית נחמנוביץ': אין להם אחריות על זה.

דוד ביטן: התקנות האלה צריכות לבוא לאישור ועדת העבודה והרווחה?

דוד ביטן: בתוך התקנות רשום משהו על מספר הדיירים?

ראובן פינסקי: אני מסתכל.

טלי רונית נחמנוביץ': אין להם אחריות עלינו, הם לא דואגים לנו, הם לא יודעים מה קורה.

טלי רונית נחמנוביץ': זה מאוד קשה.

טלי רונית נחמנוביץ': ועדיין אני רוצה להמשיך את השירות שלי, אני עדיין רוצה לעשות עוד שנה, אבל זה מאוד קשה.

טלי רונית נחמנוביץ': בוא נגיד גם שאני רוצה אני לא יכולה לטוס למדינה שאני באה ממנה.

דוד ביטן: יש משהו על זה?

ראובן פינסקי: לא בתקנות, בדוח של ועדת התעריפים.

דוד ביטן: אז למה לא להכניס את זה לתקנות?

ראובן פינסקי: מספר מקסימלי?

דוד ביטן: כן, המספר המקסימלי לא יכול להיות יותר משישה.

דוד ביטן: זה לא הגיוני 12.

דוד ביטן: לא הגיוני.

טלי רונית נחמנוביץ': גם זה לא הגיוני - - -

דוד ביטן: יש להם מישהו שבודק מה קורה איתם?

ראובן פינסקי: כן, אנחנו - - -

דוד ביטן: אז למה היא אומרת שיש להן בעיות?

ראובן פינסקי: אני לא מכיר את הבעיה הספציפית.

דוד ביטן: יש לך אדם לכל כמה אנשים?

שלומית אבינח: באיזה אגודה את?

טלי רונית נחמנוביץ': להתנדבות.

טלי רונית נחמנוביץ': אני יכולה להגיד לך, ראובן, שאני ביקשתי - - -

דוד ביטן: רגע, מה, העמותה עושה את זה?

דוד ביטן: העמותה שוכרת?

ראובן פינסקי: העמותה שוכרת את הדירה.

ראובן פינסקי: זה עובד ככה, הרשות היא הרגולטור של הכול וקובעת גם את התעריף.

ראובן פינסקי: ועדת התעריף יחד עם האוצר קבעה את כל רכיבי התעריף שיש בתוכו הרבה הרבה פרטים כולל כמה אנשים יהיו בדירה.

ראובן פינסקי: אם זה דירה גדולה, אם זה בית - - -

דוד ביטן: 12?

דוד ביטן: זה הגיוני 12?

דוד ביטן: בחייכם, איזה מין ועדת תעריף זאת?

דוד ביטן: זאת ועדת תעריף?

דוד ביטן: כמה יש, 180, לחלק לשש, זה 30 דירות.

דוד ביטן: 30 דירות כפול - - -

ראובן פינסקי: לא, זה כמו כל הדיור.

דוד ביטן: כמה חדרים בדירה שלכם?

טלי רונית נחמנוביץ': ארבעה, בכל חדר יש שלוש בנות בערך.

דוד ביטן: גם בסלון יש ארבע בנות?

טלי רונית נחמנוביץ': לא, אין סלון.

טלי רונית נחמנוביץ': זה מטבח קטן.

טלי רונית נחמנוביץ': המקרר, איפה שאתה מבשל וזהו, אין סלון.

דוד ביטן: עשו מהסלון גם חדר.

טלי רונית נחמנוביץ': כן, נראה לי שכן.

יוסף טייב: יחידות דיור, דרום תל אביב.

דוד ביטן: אז איפה אתן יושבות כשאתן רוצות סתם לדבר?

טלי רונית נחמנוביץ': יש שולחן קטן וזהו.

דוד ביטן: וחברים וחברות מגיעים?

טלי רונית נחמנוביץ': עכשיו אסור.

טלי רונית נחמנוביץ': אבל אין לך מקום.

טלי רונית נחמנוביץ': בוא נגיד, חברה שלי שהיא בת שירות והיא רוצה לעזור לי, היא צריכה לבוא לשבת על המיטה שלי.

טלי רונית נחמנוביץ': זה המקום שלי, המיטה.

דוד ביטן: האמת, זה לא נראה לי.

דוד ביטן: מאוד מצטער.

ראובן פינסקי: אני רק אומר, זה לא רק לגבי העולות הבודדות.

ראובן פינסקי: זה נכון לרוחב, זאת אומרת כל בנות השירות.

שלומית אבינח: אבל הן בודדות, אין להן הורים פה.

טלי רונית נחמנוביץ': זה הבית שלנו.

ראובן פינסקי: כ-5,000 בנות שירות בדירות.

דוד ביטן: למשל חייל בודד, אתם נותנים לו סיוע בשכר דירה, נכון?

ראובן פינסקי: נותנים לו סיוע בשכר דירה.

דוד ביטן: אז תנו גם להן.

דוד ביטן: תראו, אי אפשר.

דוד ביטן: אתם נותנים סיוע בשכר דירה, הם לוקחים עוד שניים, עוד שלושה ויש להם דירה.

דוד ביטן: פה 12 בדירה?

דוד ביטן: למתנדבות בודדות?

דוד ביטן: אז במקום זה תנו להן סיוע.

דוד ביטן: מה זה 12?

דוד ביטן: כמה מקבלים החיילים הבודדים?

דוד ביטן: 1,000 שקל, נכון?

קריאה: הם מקבלים 1,300.

דוד ביטן: ואז הם מתאחדים עם עוד שניים ושוכרים דירה.

דוד ביטן: הגיוני.

רונן פוקסמן: החשש שלי מזה, יושב ראש הוועדה, שאז האבזור גם יהיה עליהן וזה קשה כשהיא באה רק לשנה.

דוד ביטן: יש דירות מרוהטות, תהיה רגוע.

רונן פוקסמן: לא, אני רגוע, אבל אני חושב - - -

דוד ביטן: הן יחפשו דירות מרוהטות, אין בעיה.

דוד ביטן: מה זה אבזור?

רונן פוקסמן: לא, אני חושב שנויה וטלי אולי יראו את זה יפה מדי, אבל מסיפורים שראינו ומתמונות, ואני חושב שגם ראובן מכיר, יש דירות שהמצב שם קשה.

רונן פוקסמן: אין wi fi, או wi fi חלש.

רונן פוקסמן: אנחנו מדברים על בחורה שרוצה להתקשר הביתה להורים שלה, המינימום זה wi fi חזק, זה מקרר טוב.

רונן פוקסמן: אני חושב שזה חלק מהעניין.

רונן פוקסמן: יש יותר מדי, כמו הביטוי באנגלית, יותר מדי טבחים במטבח.

רונן פוקסמן: יש פה גוף מממן ויש גוף מפעיל ויש גוף מוכר ויש הרשות ואין מישהו אחד שמתכלל.

דוד ביטן: אין השתתפות לגופים שמקבלים את המתנדבות?

דוד ביטן: כלום?

ראובן פינסקי: יש, הם משלמים את התעריף לגוף המוכר, הגוף המוכר אמור לדאוג לכל היתר, לדיור וכו'.

שלומית אבינח: אז הם חוסכים בדירות הזולות, בטח צורכים דירות זולות.

ראובן פינסקי: לא, התעריף של הדיור הוא גירעוני.

דוד ביטן: לא, זה לא בא בחשבון הדבר הזה.

דוד ביטן: מה זה תעריף?

דוד ביטן: איזה תעריף הם משלמים?

ראובן פינסקי: הם לא נותנים לבנות, יש תעריף - - -

דוד ביטן: נותנים לכם ואתם שוכרים.

ראובן פינסקי: לא, נותנים לגוף מוכר.

דוד ביטן: לעמותות?

ראובן פינסקי: כן.

ראובן פינסקי: עמותת שירות.

דוד ביטן: אז העמותות, עם כל הכבוד, משהו לא בסדר בעמותות, איך הן לא מציפות את הבעיה?

ראובן פינסקי: או שהתעריף נמוך מדי.

דוד ביטן: למה הן לא מציפות את הבעיות האלה?

ראובן פינסקי: הן מציפות.

ראובן פינסקי: שהתעריף לא מספיק לדיור הן מציפות, אבל זאת הייתה ההחלטה.

רונן פוקסמן: אבל זה גם באמת קשור למפתח, כי המפתח הוא - - -

דוד ביטן: מי אחראי על התעריף?

דוד ביטן: רק משרד האוצר?

ראובן פינסקי: האוצר יחד איתנו.

שלומית אבינח: רועי חן.

דוד ביטן: תעלו את רועי חן.

רועי חן: כן.

דוד ביטן: שמעת פה את הדיון?

דוד ביטן: זה נראה לך הגיוני הדבר הזה, שאתם שמים 12 בדירה ואין להן תנאים ואין להן שום דבר?

דוד ביטן: אתה היית מוכן שהבת שלך תהיה בתנאים האלה?

רועי חן: היושב ראש, אני אתייחס לעניין הצפיפות בדירות.

רועי חן: אני אומר שהסוגיה הזאת טרם הוצגה לנו עד כה.

רועי חן: ועדת התעריף התכנסה לאחרונה לא מזמן, הנושא לא הועלה שם.

רועי חן: כמובן ככל שהנושא הזה יוצף אנחנו נדון בו.

דוד ביטן: הנה, הוא מוצף.

דוד ביטן: מה זה 'ככל'?

דוד ביטן: הוא מוצף עכשיו.

רועי חן: לא, אין שום בעיה, צריך לבחון את המשמעויות של זה ולראות מה ההשלכות.

דוד ביטן: אז תבחן.

דוד ביטן: יש לך שבועיים ימים, תבחן בבקשה, תחזור אלינו.

דוד ביטן: עוד שבועיים אנחנו עושים ישיבת המשך.

דוד ביטן: לא יותר משישה בדירה, לא יותר, ודירה עם תנאים מינימליים שצריכים להיות להם ומישהו שיפקח על מה שקורה שם.

דוד ביטן: אם העמותה לא עומדת בפיקוח אל תיקחו אותה, תעיפו את העמותה הזאת מבחינתכם.

דוד ביטן: זה לא מעניין אותי.

דוד ביטן: זה לא יכול להיות דבר כזה, אני מאוד מצטער.

דוד ביטן: אם צריכים להגיד למגן דוד או לבית החולים לתת יותר כסף על מנת שהם יחיו באופן סביר אז הם ישימו יותר כסף.

דוד ביטן: אתם תשימו קצת, הם ישימו קצת והכול יהיה בסדר.

דוד ביטן: מה זה, בחורה שנתיים ימים גרה בדירה עם עוד 12?

דוד ביטן: מה, היא בבית סוהר?

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: מילא, בתי כלא, אתם שמים 20 בתא, הבנתי, גם זה בית המשפט העליון ביקר את העניין הזה, אבל פה?

דוד ביטן: מתנדבות שבאות מחו"ל רוצות להתנדב לשירות לאומי, אתם לא נותנים להן תנאים מינימליים?

ראובן פינסקי: רק, אדוני היושב ראש, הייתי מפריד קודם כל את העולות משאר הדיון, כי הצורך של עולה עם הציוד שלה הוא קצת יותר.

דוד ביטן: נכון, יותר.

ראובן פינסקי: אז בואו לא נדבר כרגע על כל - - -

שלומית אבינח: אבל זה הדיון, על עולות בודדות.

ראובן פינסקי: כן, אבל מה שהוא מדבר הוא נכון לכל השירות הלאומי ואני הייתי מציע – כי גם הפתרון הוא יותר פשוט אם זה רק לעולות.

ראובן פינסקי: דבר אחד.

ראובן פינסקי: דבר שני, כשאתה אומר להטיל את זה על הגוף המפעיל, אנחנו צריכים להיזהר לא לייצר אינסנטיב שלילי.

ראובן פינסקי: מד"א רוצה 100 מתנדבים, אם מדינת ישראל רוצה לעודד עלייה מדינת ישראל לדעתי צריכה לממן את ההפרש, ולא מד"א ולא בית הספר.

ראובן פינסקי: זה ייצר להם מצב שהם יגידו: הבנתי, אני מעדיף שלא יבוא אליי עולה.

ראובן פינסקי: את ההפרש בין התעריף הרגיל לבין התעריף המיוחד שנעשה לעולים, אם זה דיור, שעכשיו רועי אמר שהוא ישמח לדון איתנו, ואם זה ההבדל בדמי הכיס וכל שאר הדברים, את ההפרש צריכה לממן, לדעתי, מדינת ישראל, אחרת אני מייצר מצב שמד"א ואחרים לא ייקחו עולים.

ראובן פינסקי: להבדיל, אנשים עם צרכים מיוחדים, מדינת ישראל מממנת את מלוא התקן.

ראובן פינסקי: הגוף המפעיל מקבל את התקנים האלה בחינם כי מדינת ישראל אמרה שהיא רוצה לסייע לאנשים האלה להשתלב.

יוסף טייב: כמה תקנים יש לעולים?

ראובן פינסקי: 160.

יוסף טייב: וזה המקסימום?

ראובן פינסקי: לא, יכול לעלות עוד, שיעלו עוד, בעזרת ה' יהיו יותר.

שלומית אבינח: אם ישנו את התנאים אז הם בטח - - -

ראובן פינסקי: אני לא מדבר על כל עלות התקן, אבל ההפרש בדיור, ההפרש, כל הדברים שמדברים פה.

ראובן פינסקי: הרי הם צודקים במאה אחוז, מי כמוני מסכים שבת שירות – אשתי, אדוני היושב ראש, עלתה לארץ כבת שירות בודדה.

ראובן פינסקי: הייתה בת שירות בשערי צדק, עלתה מאנגליה, חלום חייה היה להיות בת שירות בשערי צדק וכך היא עלתה לארץ.

ראובן פינסקי: אין מישהו שהדבר הזה יותר חשוב, אני חושב, ושמבין אותו מאשר עבדכם הנאמן.

ראובן פינסקי: הנקודה היא שצריך לפתור את הבעיה ואם נטיל את זה בסוף על הגופים שגם ככה לממן את התקנים של השירות הלאומי, נכון שזה זכות וכו', אבל הוא יעדיף לקחת תקן רגיל.

ראובן פינסקי: את ההפרש צריכה לממן המדינה.

ראובן פינסקי: זה גם לא אירוע תקציבי ענק, זה אירוע של מיליונים בודדים בסוף.

ראובן פינסקי: אם זה באמצעות לתת להם לשכור דירות.

ראובן פינסקי: אני לא בטוח שזה כדאי, כי אין אגודה למען החייל שמטפלת בשכירות הדירה ועד שהן יתארגנו על דירה הן כבר יהיו חודשיים בארץ.

ראובן פינסקי: לייצר מצב שהדירות יותר מרווחות ושמקבלים יותר דמי כיס ושמקבלים את כל הסיוע הנוסף, אני מאוד בעד, אבל אני בעד שהמדינה תממן את זה ולא הגופים המפעילים.

יוסף טייב: אין היום רגולטור שמפקח, שעוקב אחרי הדבר הזה?

יוסף טייב: אתם הרגולטור?

ראובן פינסקי: אנחנו, כן.

יוסף טייב: אתם שולחים לשם פיקוח?

יוסף טייב: איך זה עובד?

ראובן פינסקי: כן.

ראובן פינסקי: כל דירה שאנחנו מקבלים עליה תלונה נשלחת חברת בקרה לבדוק ולצלם לשלוח.

יוסף טייב: בלי תלונה.

יוסף טייב: אחת לרבעון יש איזה שהוא סיור, ביקור, בקרה, משהו.

ראובן פינסקי: גם יש.

ראובן פינסקי: יש, לא רק על עולים, באופן כללי.

דוד ביטן: עוד מישהי רוצה להגיד משהו?

קרן ריצמן: שלום.

קרן ריצמן: שמי קרן ריצמן, אני עובדת בארגון 'נפש בנפש' עם עולים חדשים כבר 14 שנה, בזכותי גם לנהל את התוכנית 'אורי' לבנות שירות בודדות.

קרן ריצמן: לפני שאני אתחיל רק רציתי לציין, גם נויה וגם טלי ועוד הרבה בנות, אם אנחנו עושים השוואה בין חיילים ובנות שירות, בזמן האחרון, בתקופת הקורונה, הן ממש היו בחזית, קרבי, אני יכולה להגיד קרבי.

קרן ריצמן: בהתחלה אפילו לא היו מסכות כמו שצריך, בכל העולם, זה לא היה בעיה רק שלנו, והן היו עם פחדים, אבל עם נחישות להגיע ולתרום.

קרן ריצמן: וגם עם העברית, כמה שהן עבדו שתהיה להן עברית טובה, מספיק טובה.

קרן ריצמן: נויה היום עוזרת לבנות לשנה הבאה שיהיו יותר מוכנות בעברית שלהן, עוד שלוש או ארבע בנות בודדות מגיעות לתרום במד"א והיא עושה להן את ההכנה.

קרן ריצמן: זה רק רציתי לציין.

קרן ריצמן: אבל להמשיך.

קרן ריצמן: כמו שאנחנו הישראלים אומרים, אין לי ארץ אחרת, אילו בנות שיכולות להגיד: אין לי בית אחר פה בארץ.

קרן ריצמן: זה הבית שלהן.

קרן ריצמן: אין להן פה משפחה וכמה שאני גאה שהן לא רק באו עם כל החלום, כמו שהן אמרו, הציוני לתרום לעם ישראל, כדי לעשות את זה הן עולות, בגיל כל כך צעיר, בגיל 19-18 הן עולות עם כל הפרוצדורה של העלייה שהיום היא לא הכי קלה.

קרן ריצמן: והן עושות את ההחלטה הגדולה בגיל כל כך צעיר, לכל החיים שלהן, לעתיד שלהן, אבל כדי לתרום ובלי משפחה.

קרן ריצמן: אז כמה שאני חושבת עליהן ודואגת להן זה פשוט – יש לי מאות סיפורים, אני בקשר מאוד פעיל עם כל הבנות דוברות האנגלית ויש לנו גם רכזת לצרפתיות, או שאני מדברת איתן בעברית, אבל הן פשוט גיבורות בעיניי, בעינינו.

קרן ריצמן: כולנו פה, אני יודעת שאנחנו באותו דף.

קרן ריצמן: רק אני אציין דבר אישי, בתחילת הקורונה, כשהייתי בקשר עם כל בת וההורים שלהן ומה לעשות והעולם שלנו מצטמצם ואי אפשר לצאת 100 מטר מהבית ופתאום פסח מתקרב והיו כל כך הרבה פחדים ומה יעשו בבידוד, אי אפשר לעלות באוטובוס, אי אפשר להגיע: יש לי דודה באפרת, אבל אסור לי להגיע, כל זה ובאותה תקופה הבן שלי התגייס לצנחנים.

קרן ריצמן: וכמה הגעגועים שהוא יגיע הביתה, וסגר וקשיים, לא הייתה אותה דאגה לבן שלי בצבא כי הכול היה מסודר לו.

קרן ריצמן: הוא היה בבסיס, הוא לא דאג לאוכל, הוא לא דאג שאם תהיה לו חשיפה מה הוא יעשה בבידוד.

קרן ריצמן: כי חס וחלילה אם הייתה בעיה הוא היה מגיע אליי הביתה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: רציתי לשאול, מבחינת אוכל וזה, הן לבד מסתדרות?

ראובן פינסקי: כן, זה חלק מדמי הכיס.

דוד ביטן: לפני שאתה מציג לנו את הקרנות, חברי הכנסת רוצים להגיד משהו?

אופיר סופר: כן.

דוד ביטן: נתחיל לפי הסדר.

דוד ביטן: חבר הכנסת טייב.

יוסף טייב: אני קודם כל מלא הערכה כלפי אותן בנות ובאמת הן עושות משהו מרצון.

יוסף טייב: צריך להבין, זה משהו שעוזבים את המשפחה, עוזבים את החברים.

יוסף טייב: כאחד שעלה לארץ ונכנס לצה"ל אני מכיר את הנושא הזה מקרוב.

יוסף טייב: אני פשוט מופתע מהתנאים שבהם הם חיים.

יוסף טייב: אני גם שומע עכשיו שהאוכל יוצא להן מדמי הכיס, איך בדיוק מהסכום הזה מצליחים?

דוד ביטן: לא, אל תשכח שהם הרבה חבר'ה.

דוד ביטן: כל אחד נותן משהו ואז עושים.

יוסף טייב: בסדר, אנחנו הרי לא רוצים שהם יהיו 12 בדירה, אנחנו רוצים - - -

דוד ביטן: תיכף אנחנו נתקן את זה.

יוסף טייב: לדעתי צריך לחשוב גם על הסיפור הזה של האוכל, איך באמת נותנים להן את המענה הנכון.

יוסף טייב: הייתי כן מצפה לראות, אדוני המנכ"ל, מבחינת

יוסף טייב: כם כרגולטור, אני לא בא אליכם בטענות, יכול להיות שהטענות צריכות לבוא לאוצר ולאותה ועדת תעריפים וכו', אבל אני כן חושב שכגוף רגולטור תנסו לקדם את הדבר הזה.

יוסף טייב: אני מבחינתי, ואני מאמין שגם היושב ראש, נעשה הכול כדי לנסות לקדם את הדבר הזה, אבל אתם מבחינתכם כן תדחפו את הדבר הזה קדימה, תעלו את הנושא לסדר היום ואנחנו ננסה להביא את המענה הנכון והדחוף באופן בהול.

דוד ביטן: בוא נראה, התחלנו לדון בזה, נקווה שנוכל לשפר.

אופיר סופר: בוקר טוב.

דוד ביטן: זה התחום שלכם, לא?

אופיר סופר: תודה רבה על הדיון החשוב.

דוד ביטן: ו-?

דוד ביטן: אז למה אתם נתתם ל-12 בנות להתגורר בדירה אחת?

דוד ביטן: זה התחום שלכם, לא?

אופיר סופר: כי הליכוד לקח על זה אחריות.

דוד ביטן: הליכוד לקח את זה עכשיו ועכשיו נהיה 12?

אופיר סופר: והוא בסוף שולח את האחריות לבריטניה.

דוד ביטן: אני שואל אותך באמת.

דוד ביטן: מי היה השר האחראי בקדנציה הקודמת?

דוד ביטן: שר החקלאות, לא?

אופיר סופר: לא הקשבתי בדיוק לעניין של ה-12, אבל יש לי הרבה מה לומר.

דוד ביטן: בחייך, אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: אם הייתי שר לא הייתי נותן בחיים לדבר כזה לקרות.

דוד ביטן: לא, בשום פנים ואופן.

אופיר סופר: אני רוצה בדיוק להתייחס לעניין הזה, ולא לקמפיין בחירות.

דוד ביטן: לא שייך לקמפיין, אני אומר באופן כללי.

דוד ביטן: זה תפקיד השר לעשות את זה.

יוסף טייב: אין בחירות, אופיר.

דוד ביטן: גם אם יש בחירות זה לא יהיה האישיו בבחירות.

אופיר סופר: אדוני היושב ראש, אני יכול לדבר?

אופיר סופר: תודה רבה.

אופיר סופר: אני רוצה להגיד כזה דבר, נושא השירות הלאומי במדינת ישראל הוא נושא שצריך שדרוג מפה ועד אחר כך בהסתכלות עליו.

אופיר סופר: אתה יודע מה?

אופיר סופר: הצעת חוק שתמיד יושבת לי בראש והנה, אני לא תכננתי לומר את זה, אבל אני אגיד, אני לא צריך שהבת שלי תבקש פטור בשביל ללכת ולשרת את מדינת ישראל בשירות לאומי, כי היא לא עושה משהו בדיעבד, היא לא מפסידה מד"ס בוקר, היא עושה משהו מלכתחילה.

אופיר סופר: היה ראוי בכלל שתהיה הסללה של כל בנות החמ"ד לשירות לאומי.

דוד ביטן: כן, אבל זה לא נושא הדיון שלנו.

דוד ביטן: נושא הדיון זה התנאים של אלה שכבר משרתות בזה.

אופיר סופר: אני יודע, אני מגיע לזה.

אופיר סופר: זה לא נושא הדיון, אבל בגלל שאנחנו מתייחסים לשירות הלאומי בצורה הזאת כלאחר יד והכול נבנה במודל חאפרי, סליחה על הביטוי, כיוון שהכול נבנה בצורה הזאת וזה היחס, אז כשמדברים על החיילים הבודדים שוכחים את בנות השירות הלאומי הבודדות.

אופיר סופר: משם הנקודה הזו מתחילה.

אופיר סופר: אני ישבתי גם עם מנכ"ל המנהלת ואני יודע על התוכניות שהוא מתכוון לעשות ואני יודע על היוזמות המבורכות שלו ואני אומר שאנחנו צריכים לדעת, אני לא יודע כמה נצליח סביב הקורונה, שזה שינוי מהותי שצריך לעשות.

אופיר סופר: מכאן אני רוצה לעבור לבנות השירות הלאומי הבודדות.

אופיר סופר: כשנפגשנו אז ב'נפש בנפש' ואמרו לי: תקשיב, יש לי בת שירות לאומי שהיא צריכה להיכנס כרגע לבידוד ואין לה איפה להיות.

אופיר סופר: זאת המצוקה.

אופיר סופר: אני חושב שאחרי שאמרנו את הדברים האלה כל הדיון הוא מיותר, זאת אומרת שאנחנו חייבים להירתם.

אופיר סופר: בדיוק כמו שאנחנו נרתמים לסוגיה של החיילות אנחנו צריכים להירתם לבנות השירות הלאומי.

אופיר סופר: כן, אין פה מנגנון מספיק מסודר, מספיק ממוסד, בשביל לתמוך את המערכת הזאת.

אופיר סופר: זאת הערה שהיא ספציפית עכשיו, לתת פתרון נקודתי לסוגיה הזאת, אבל זה קשור לכל השירות הלאומי כמערך ולכן אנחנו נצטרך לתת לפינסקי כמעט כל דבר שהוא מבקש.

אופיר סופר: תודה.

יואל רזבוזוב: אני רק עכשיו נחשף לפרטים אלה, כמובן שגם אני לא מאמין שזה קורה, באמת, שמי שבא לשרת את המדינה לא זוכה לתנאים והמדינה לא מחבקת את הבנות הללו.

יואל רזבוזוב: היושב ראש אמר פה דבר מאוד נכון, אנחנו בכל פעם מתעוררים בכל דיון ורואים משהו, סכום מאוד זעום למדינה, שהוא לא מושקע במקומות הנכונים או באותם העולים, לא משנה על איזה תחום אנחנו מדברים, היום אנחנו מדברים על השירות הלאומי ולמה השרים שלפני כן, זה לא משנה מאיזה מפלגה, לא עשו את זה לפני כן.

יואל רזבוזוב: באמת זה פינטס, זה כסף מאוד מאוד קטן.

יואל רזבוזוב: חבל שזה קורה.

יואל רזבוזוב: ועכשיו, כמו שאמרתי, זו תרומה למדינת ישראל, טוב שהנושא עלה לסדר היום כי אני נגיד לא הכרתי אותו בכלל, לא ידעתי שזה קורה.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שמהוועדה הזאת ייצא משהו וכן נוכל לעזור לאותן הבנות שבאות לתרום לישראל.

יואל רזבוזוב: תודה.

דוד ביטן: חבר'ה, ניתן למי שמטפל בזה גם להגיד משהו, לא?

דוד ביטן: תן לנו הסבר על התקנות שאתה הולך להציג, שהשר הולך לחתום ונראה, אולי צריך איזה תוספת קטנה פה ושם לפני שחותמים עליהן.

ראובן פינסקי: אז קודם כל תודה רבה על הדיון הזה, זה חשוב, הכנסת יודעת למצוא את הלאקונות שהרשות המבצעת עדיין לא סיימה לטפל בהן כמו שצריך ולתקן, אז תודה רבה.

ראובן פינסקי: אני אומר בשם השר שלנו, השר צחי הנגבי, שהנחה אותי לעשות כל דבר שאפשר לסייע לגשר על הפער הזה.

ראובן פינסקי: לשמוע את הדברים האלה זה אכן דברים קשים, לא נעים לשמוע אותם, ובכל זאת צריך להגיד דבר אחד.

דוד ביטן: שנייה רגע, בוא ניתן לחברת הכנסת קוטלר להגיד כמה מילים, כי היא צריכה ללכת.

מיכל וונש: אני מתנצלת, אני השארתי פה דיווח מהשטח, אני יודעת ש-12 בנות גרות בדירה ואני יודעת שזה כמו בכלא, אדוני היושב ראש, ואני מודה לך, כרגיל, על העלאת נושא כל כך חשוב לסדר היום.

מיכל וונש: זה מתקשר לכל הדיונים שלנו, כיוון שאנחנו מדברים כל הזמן על ההכרח להבין שלמדינת ישראל יש אחריות בקליטת עלייה.

מיכל וונש: כמי שעלתה למדינת ישראל כחיילת בודדה, ולי לא אכפת אם זה שירות צבאי או שירות לאומי, זאת הדרך היחידה והבטוחה והנכונה לאתה יודע מה, להבטיח השתלבות.

מיכל וונש: אנחנו חייבים להבין את הנקודה הזאת.

מיכל וונש: הן עובדות בציונות ובמסירות ובכל מה שאנחנו יכולים להגיד, אבל אנחנו חייבים כמדינה לייצר פה מנגנון שקוף, ברור, לאחד את המדיניות כלפי כולם, כל מי שעוזבים את הכול מאחור.

מיכל וונש: אי אפשר לייצר איפה ואיפה, חייבים להכיל את זה בצורה שוויונית, לא משנה, כמו שאמרתי, מבחינתי שירות לאומי שווה לשירות צבאי.

מיכל וונש: אני לא מדברת על אורך הזמן והדברים הטכניים, חייבים להתחיל להבין את זה.

מיכל וונש: אני אגיד ככה, מעבר למהות יש פה עניין של נראות ועניין של יעילות ועניין של שקיפות ובסוף גם רגישות כלפי הבנות האלה.

מיכל וונש: כיוון שההכרח שלהן להיאבק על כל מה שמגיע להן בזכות ולא בחסד זה בלתי נסבל.

מיכל וונש: האפליה, פשוט מאוד אפליה, וזה כיוון שאין להן את ה – אני לא יודעת אם זה, לא יפה להגיד, הגופים האלה הסקסיים, שהיא לא לוחמת, היא לא שוכבת בשוחות, היא לוחמת בבית חולים שערי צדק בשוחות.

מיכל וונש: וזה שאנחנו עונים לעצמנו שאין לזה תרומות, אנחנו לא מתביישים?

מיכל וונש: אני כאזרחית משלמת מסים מתביישת לשמוע שאין עמותות שמוכנות לתמוך או לתרום במה שזה אחריותי, חובתי, מחויבותי להגשים את חזון מדינת ישראל.

דוד ביטן: יש עמותות.

מיכל וונש: גם אם יש עמותות זה לא התפקיד שלהם.

מיכל וונש: זה אקסטרה, זה בנפיט, שייתנו להן מתנות מצדי, שזה מה שהעמותות יעשו, זאת אחריות מדינת ישראל.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אני מבקשת ממך שהוועדה בראשותך תיקח את הדבר הזה כחלק ממה שאנחנו עושים בצורה עקבית.

מיכל וונש: זה לא רק פה, זה לא רק בנושא הזה, ושזה לא יעבור רנדומלית, לבנות ספציפיות, בפסח, בקיץ הגדול לגבי הדירה, לגבי חמש המזוודות.

מיכל וונש: עקביות ושקיפות בנושא הזה והשוואת תנאים.

מיכל וונש: חד וחלק.

מיכל וונש: תודה, אדוני היושב ראש.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: בבקשה.

ראובן פינסקי: אז אני אמשיך מאיפה שעצרתי.

ראובן פינסקי: בהחלט בתקופת הקורונה הלשכה שלי אישית מטפלת בכל מקרה של בידוד או מחלה.

דוד ביטן: מה אתם עושים בבידוד באמת?

ראובן פינסקי: בבידוד, למרות שלא שמים בבידוד הצלחנו לקבל מלוניות, הצלחנו לקבל דיור בדירה בתוך שערי צדק.

ראובן פינסקי: אני חושב שזה היה, או הדסה, אחד מהם.

רונן פוקסמן: אני באמת רוצה לציין פה לחיוב את ראובן שלפני כמה זמן היה מקרה של מישהי שהייתה צריכה לעשות בידוד בדירה, מיד התקשרתי לראובן והוא פשוט שלף אותה למלונית.

ראובן פינסקי: אנחנו מטפלים בזה ישירות.

ראובן פינסקי: למרות שאין כאילו אפשרות וכו', מצאנו תמיד פתרונות לדבר הזה.

דוד ביטן: יש לך תקציב מיוחד לדברים האלה או שאין לך?

ראובן פינסקי: לא, יש תקציב רווחה מיוחד, על כל בת שירות בתוך התעריף יש תקציב רווחה של העמותות והעמותות גם הן נרתמות לזה, אם זה להסיע בנות במוניות ספיישל חזרה לבתים שלהן, אני לא מדבר רק על עולות, בזמן של בידוד, אם אין למשפחה אוטו וכו' וכו'.

ראובן פינסקי: אנחנו על זה באופן מלא, בקשר מתמיד עם העמותות, אבל יש פה כמה דברים עקרוניים.

ראובן פינסקי: אחת, אין מספיק תקציב כרגע, אנחנו לא מתקצבים מספיק את הנושא של הדיור של עולות בודדות.

ראובן פינסקי: מה שאתה הצעת, שיהיו שש, שיהיה זה, זה דבר אחד.

ראובן פינסקי: הדבר השני זה התוספת של דמי הכיס ואולי התוספת של המזון.

ראובן פינסקי: אני מסכים לגמרי עם חברת הכנסת, אני מסכים לגמרי שזו צריכה להיות אחריות של מדינת ישראל.

ראובן פינסקי: את ה-goodies הנוספים אם יביאו מתרומות זה יהיה מצוין.

ראובן פינסקי: נכון להיום אין לזה מענה תקציבי ולא יהיה נכון להטיל את זה על בית חולים שערי צדק ואחרים.

דוד ביטן: אבל היום הם משלמים את התעריף שקבעה הוועדה.

ראובן פינסקי: בדיוק.

דוד ביטן: אם הוועדה תגדיל את התעריף הם ישלמו גם אותו.

ראובן פינסקי: נכון, אבל אם אתה תשנה את התעריף בין עולה לבין בן אדם שהוא לא עולה, שהוא אזרח ישראלי, הגוף המפעיל יגיד שהוא ייקח אזרח ישראלי, שהוא צריך בסוף אנשים בשערי צדק, ומה שיקרה זה שלא יקבלו את העולים האלה למד"א ולשערי צדק ולמקומות האלה.

ראובן פינסקי: הם לא צריכים לעלות יותר, המדינה צריכה להתפשר על הדבר הזה.

רונן פוקסמן: וייצא שכרנו בהפסדנו.

ראובן פינסקי: זה אירוע תקציבי קטן ואני חושב שאנחנו יכולים לעמוד בו ואם תקבעו פה דיון מעקב אנחנו נביא את זה לפה.

דוד ביטן: מה האירוע התקציבי פה?

ראובן פינסקי: אני אבחן אותו.

דוד ביטן: אז תבדוק לנו את זה.

ראובן פינסקי: בהחלט, אנחנו נבדוק.

שלומית אבינח: עוד שבועיים ישיבת מעקב.

ראובן פינסקי: עכשיו, לגבי השוואת התנאים.

דוד ביטן: לא, לגבי התקנות, מה יש בהן?

ראובן פינסקי: בתקנות יש את כל תקנות התעריף שבתוכו אנחנו בעצם לראשונה מגדירים מהו מתנדב בודד.

ראובן פינסקי: בתחילת הדרך רצו להגדיר רק עולה בודד, אני התעקשתי שכל מתנדב שהוא בודד, שהוא בודד מובהק, כי אין מערכת ת"ש היום בשירות הלאומי, אבל מתנדב שהתייתם משני הוריו או מתנדב שהוריו מתגוררים מחוץ לישראל דרך קבע, בין אם עלה לישראל בגפו ובין אם הוריו הגרו מחוץ לישראל או שיצאו לשליחות מחוץ לישראל לתקופה של חצי שנה או יותר, זה בעצם מקביל להגדרה של בודד מובהק בצה"ל.

ראובן פינסקי: מתנדב או מתנדבת כאלה יקבלו את התוספת.

שלומית אבינח: ממה שהבנתי, חייל בודד, לא כולם עושים עלייה.

שלומית אבינח: השאלה אם הן יכולות להתנדב בלי שהן עושות את הליך העלייה.

ראובן פינסקי: אז נכון להיום, על פי חוק שירות אזרחי שעבר בכנסת רק אזרח ישראלי יוכל.

ראובן פינסקי: תקנות אחרות, שגם אותן הכנו והן יגיעו בקרוב לכנסת, מציעות שגם יוכלו להתנדב בלי לעשות עלייה.

דוד ביטן: אם הן לא עושות עלייה אז זה צריך להיות פרויקט שגם הסוכנות צריכה להיות חלק ממנו.

ראובן פינסקי: נכון.

דוד ביטן: כמו שיש מצ'ינג עם הממשלה, גם הם צריכים להשתתף בזה.

ראובן פינסקי: כן, פרויקט 'מסע', אנחנו מדברים איתם לעשות את זה ביחד.

ראובן פינסקי: אבל זה פרויקט אחר.

רונן פוקסמן: או כמו מח"ל, ראובן.

ראובן פינסקי: כמו מח"ל, אבל מח"ל זה לא זירה אזרחית, אני מדבר על 'מסע' שהיא זירה אזרחית.

מיכל וונש: אגב, אם זה כמו מח"ל זה גם מסביר את הנושא שהן חייבות לעלות לארץ לפני שהן יכולות להתחיל, בניגוד לחיילים בודדים.

מיכל וונש: זה גם מסדיר את הנושא הזה, כיוון שאין שום צדק, וזה גם היגיון מעוות, לחייב אותן קודם לשנות סטטוס, לעלות לארץ ורק אז להתחיל את השירות הלאומי.

ראובן פינסקי: אבל את החוק הזה קבע הבית הזה והיה על זה דיון והחליטו - - -

דוד ביטן: יש חוק בעניין הזה?

מיכל וונש: כן, אדוני.

ראובן פינסקי: אני בעד.

ראובן פינסקי: הכנו גם סדרה של תקנות, אני מקווה ש - - -

רונן פוקסמן: אנחנו חושבים, אגב, שזה יהיה מעודד עלייה מאוד משמעותי.

רונן פוקסמן: בנות תבואנה לפה לשנה-שנתיים, יראו כי טוב ואז הן תישארנה.

דוד ביטן: מה צריך, לתקן את החוק או תקנות?

ראובן פינסקי: תקנות.

דוד ביטן: אז זה קל.

רונן פוקסמן: הן מוכנות, לדעתי.

דוד ביטן: לא, הכנסת את זה לתקנות?

ראובן פינסקי: אלה תקנות אחרות, אבל כן, בטח, זה - - -

דוד ביטן: אז תעשה תקנות גם בעניין הזה, מה הבעיה?

דוד ביטן: אבל צריך לשבת עם הסוכנות, שיהיה איזה שהוא מצ'ינג עם הסוכנות.

דוד ביטן: זה בדיוק כמו הפרויקטים האחרים, שזה 50% סוכנות, ואז אפשר פתרון לנושא התקציבי.

ראובן פינסקי: גם פה מבחינת תקצוב זה יותר פשוט כי בסוף זה יכול להיות תקן שירות לאומי רגיל ועוד המענק שהמדינה ממילא נותנת עם תוכניות כמו 'מסע'.

דוד ביטן: כן, בדיוק, גם הסוכנות יכולה פה משהו.

ראובן פינסקי: ישבתי על זה עם יושב ראש הסוכנות.

ראובן פינסקי: הם איתנו.

דוד ביטן: לגבי אלה שהן לא עולות.

מיכל וונש: היום העובדה שהם צריכים קודם לשנות סטטוס זה חסם משמעותי.

דוד ביטן: יש עוד משהו בתקנות?

ראובן פינסקי: אנחנו ביקשנו מהצבא, מראש ענף בודדים בצה"ל, לעשות עבודת מטה מסודרת, לעשות טבלה מסודרת.

ראובן פינסקי: כל מה שמקבלים, מה שהצבא מממן, אני מדבר כרגע, מה שמדינת ישראל מממנת, לעשות השוואה, לראות מה החוסרים מעבר למה שעלה בעבודה הזאת, אם יש כאלה.

ראובן פינסקי: כן תלושים למזון, מי מממן, איך מממן, כמה מממן.

דוד ביטן: איפה רוב המתנדבות?

ראובן פינסקי: אני לא יודע להגיד רוב, יש בתי חולים, מד"א, חינוך, רווחה.

מיכל וונש: עמותות, כמו ששאלת.

דוד ביטן: אני חושב שצריך לחייב את המשרדים באיזה שהוא תקציב מסוים לעניין הזה.

דוד ביטן: אם הם רוצים, משרד הבריאות, שיממנו.

ראובן פינסקי: אנחנו משרד של השירות הלאומי.

ראובן פינסקי: בסוף זה לא משנה מה המקור במדינה, בסוף זה 160 בנות.

ראובן פינסקי: יהיו 300?

ראובן פינסקי: זה לא אירוע, רק צריך לתקצב את התוספת ולדעתי ככל שזה יהיה במקום אחד ומדינתי זה ייצר עוד יותר אינסנטיב לגופים האלה לקחת את הבנות הבודדות.

ראובן פינסקי: רק נקודה שעלתה תוך כדי.

ראובן פינסקי: לגבי הרכזות, יש רכזת ל-30 בנות, לא רכזת ל-120 בנות, זה חשוב לומר.

דוד ביטן: היא מגיעה לביקורת אצלכם?

טלי רונית נחמנוביץ': הרכזת?

דוד ביטן: כן.

טלי רונית נחמנוביץ': לא, יש לה משרה בשערי צדק, היא רכזת של כל בנות השירות הבודדות.

ראובן פינסקי: לא, זו הרכזת מטעם שערי צדק.

ראובן פינסקי: יש לכן רכזת מטעם האגודה להתנדבות.

ראובן פינסקי: את באגודה?

טלי רונית נחמנוביץ': לא, היא מהאגודה.

טלי רונית נחמנוביץ': היא הרכזת מהאגודה, היא הרכזת של כל בנות השירות בשערי צדק.

דוד ביטן: אז היא מגיעה?

טלי רונית נחמנוביץ': לפעמים כן, פעם בחודשיים, או היא כותבת בקבוצה.

דוד ביטן: אם יש לכן בעיות אתן אומרים לה?

טלי רונית נחמנוביץ': אני יכולה להגיד שהייתה לי בעיה והיא אמרה לי שהיא לא יכולה, זה לא בידיים שלה וזה הזמן שהתקשרתי לראובן פינסקי ודיברתי עם המזכירה שלו.

ראובן פינסקי: העוזרת.

ראובן פינסקי: והיא פתרה לך את הבעיה?

טלי רונית נחמנוביץ': היא אמרה לי שהיא דיברה עם הבוס שלה ואז היא רוצה לדאוג - - -

דוד ביטן: היא לא מגיעה לביקורת בדירה?

טלי רונית נחמנוביץ': לא, מה פתאום?

טלי רונית נחמנוביץ': לא.

דוד ביטן: אז מה היא עושה?

טלי רונית נחמנוביץ': היא לא רואה איך אני - - -

דוד ביטן: אז מה היא עושה?

טלי רונית נחמנוביץ': היא לא דואגת עליי.

טלי רונית נחמנוביץ': אני מצטערת.

דוד ביטן: זה לא רציני, בחייכם.

דוד ביטן: עזוב.

דוד ביטן: הרכזת מגיעה אליכם?

נויה שפר: כן.

נויה שפר: היא הגיעה אלינו פעמיים.

דוד ביטן: פעמיים בכמה זמן?

ראובן פינסקי: בכל שנת השירות פגשת רק פעמיים את הרכזת?

נויה שפר: פעמיים או שלוש פעמים.

ראובן פינסקי: בכל שנת השירות פגשת רק שלוש פעמים את הרכזת שלך?

טלי רונית נחמנוביץ': אני לא.

נויה שפר: - - - בתקן שלהם, אבל בתקן שלי היא לא יכולה לבקר אותי, כי אני בשטח.

ראובן פינסקי: אבל שלוש פעמים פגשת את הרכזת בכל השנה?

נויה שפר: כן.

טלי רונית נחמנוביץ': אני לא, יותר.

טלי רונית נחמנוביץ': ברור שיותר, אני ראיתי אותה אתמול.

טלי רונית נחמנוביץ': המשרד שלה זה בתוך המקום שאני עובדת, אז כשאני רוצה אני יכולה לרדת, אבל יש דברים שהיא לא יכולה לעזור לי עם התקן שלי.

דוד ביטן: לא, רגע, עזבי עכשיו את זה.

דוד ביטן: הרכזת הזאת מטעם עמותה מגיעה אליכם בכלל?

טלי רונית נחמנוביץ': מה, בתקן או בבית?

דוד ביטן: גם וגם.

טלי רונית נחמנוביץ': בבית, לא, אף פעם, כי אני לא גרה עם העולות, היא הולכת לבית של העולות.

ראובן פינסקי: את ביקשת לעבור לדירה של העולות?

טלי רונית נחמנוביץ': לא היה מקום, לא הייתה אופציה.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, אנחנו יורדים לכל מיני דוגמאות, במקרה יושבות פה שתיים - - -

דוד ביטן: נו כן, אז איך את רוצה שנעלה על הבעיות?

מיכל וונש: אני רוצה לומר משהו.

מיכל וונש: מה שעולה שוב ושוב בעצם, מדורת השבט הישראלית - - -

דוד ביטן: אבל עזבי, עכשיו את מסכמת את הדיון.

דוד ביטן: עזבי את זה, תני לנו לברר את העניינים.

דוד ביטן: את באה ומסכמת את הדיון.

מיכל וונש: אבל, אדוני היושב ראש - - -

דוד ביטן: קוטלר, זה לא הולך ככה.

דוד ביטן: את רוצה לסכם את הדיון?

דוד ביטן: תסכמי את הדיון ונלך.

דוד ביטן: מה את רוצה שאני אגיד לך?

טלי רונית נחמנוביץ': אפשר להגיד משהו?

דוד ביטן: אנחנו לומדים את הבעיות מהדיון, ככה זה הולך, אין דרך אחרת.

מיכל וונש: בהחלט.

ראובן פינסקי: משפט אחרון ברשותך.

ראובן פינסקי: אנחנו בעד להיטיב ככל שניתן גם בדמי כיס, גם בתעריף הדיור, אנחנו מאוד מאוד שמחים שאתם מעלים את זה ואנחנו נעשה מאמץ לבוא אליכם עם תשובות.

דוד ביטן: איזה ביקורת יש לך על העמותות?

דוד ביטן: אתה נותן להם תקציב לעניין הזה, נכון?

ראובן פינסקי: יש לנו גם פיקוח על הגופים עצמם וגם בקרה במקומות השירות.

ראובן פינסקי: בתקופת הקורונה - - -

דוד ביטן: הנה, פה אתה כותב ליווי צמוד.

דוד ביטן: את בנות השירות מלווה רכזת צמודה שעוזרת להן בכל מה שצריך, בירוקרטיה וכו'.

ראובן פינסקי: יש רכזת - - -

דוד ביטן: אם זה נקרא צמוד אז אוי ואבוי.

דוד ביטן: אתה נותן את התקציב הזה של הרכזת לעמותה והעמותה מבצעת, נכון?

ראובן פינסקי: כן.

דוד ביטן: נותנים לך דוח?

ראובן פינסקי: כן.

דוד ביטן: יופי.

דוד ביטן: אז מה שאני מבקש ממך, לקראת הדיון - - -

ראובן פינסקי: לא דוח שעות של כל רכזת.

דוד ביטן: לקראת הדיון הבא תביא לנו דוח שבדקתם את כל הרכזות האלה מול בנות השירות הלאומי איך הן מבצעות את העבודה שלהן ואם הן לא מבצעות תפטרו אותן.

דוד ביטן: זה מה שיש לי להגיד לך.

ראובן פינסקי: הן לא עובדות שלנו, אבל - - -

דוד ביטן: לא משנה, אל תיתנו את התקציב לעמותות.

דוד ביטן: אני מאוד מצטער, זה לא יכול להיות דבר כזה שהן לא עושות את העבודה שלהן.

יוסף טייב: כמה יש רכזות סך הכול?

דוד ביטן: יש.

יוסף טייב: אחת ל-30.

דוד ביטן: אז מה הבעיה לבדוק את זה?

ראובן פינסקי: יש רכזת של בית חולים, זה לפי - - -

דוד ביטן: בסדר, אני לא נכנס עכשיו.

דוד ביטן: הבעיה היא כללית.

דוד ביטן: ברור שיהיו להן בעיות, שיש להן בעיות בתוך הדירות שלא נפתרות כי אף אחד לא בא לבדוק את זה בכלל.

דוד ביטן: אם היא לא באה אז גם הן לא מתלוננות בפניה.

ראובן פינסקי: העמותות שנמצאות בזום, הרכזות עובדות אצלם, אם תרצה לתת לאחת מהן להתייחס.

דוד ביטן: אני אתן עכשיו.

דוד ביטן: לאור זה אני אתן, אין לי ברירה.

דוד ביטן: אבל אני אומר, תעשה בדיקה בבקשה בעניין הזה ותגיד לי מה אתה הולך לעשות.

דוד ביטן: לא יכול להיות דבר כזה שהן לא עושות את העבודה.

דוד ביטן: אם הן לא עושות את העבודה אז מה יש לנו להתלונן?

דוד ביטן: למי נתלונן?

שלומית אבינח: את מהאגודה להתנדבות?

טלי רונית נחמנוביץ': כן.

שלומית אבינח: אז יש לנו את המנכ"ל, את ירון לוץ.

דוד ביטן: בוא נשמע.

דוד ביטן: שמעת את הבנות, נכון?

ירון לוץ: שלום, תודה רבה על ההזדמנות לדיון הזה, אני חושב שהוא דיון חשוב מאוד.

ירון לוץ: אנחנו כמובן נשמח לכל שיפור בנושא הזה, כמו שמנכ"ל הרשות הציג את זה.

ירון לוץ: אין לזה היום התייחסות תקציבית.

ירון לוץ: כל מה שאנחנו עושים בנושא הזה זה מהתקציב שגם ככה בנושא של הדיור הוא תקציב חסר.

ירון לוץ: אני מכיר את טלי, פגשתי אותה כבר בשני סיורים, אבל גם בביקורת צריך שיהיה מינימום של הגינות כלפינו.

ירון לוץ: יש לה רכזת שנמצאת בשערי צדק באופן קבוע ארבעה ימים בשבוע, יושבת שם, יש לה משרד בשערי צדק.

שלומית אבינח: היא אמרה את זה.

טלי רונית נחמנוביץ': נכון, אני אמרתי את זה.

ירון לוץ: לטלי יש גם אם בית בבניין, חוץ מזה, שדואגת בדירות.

ירון לוץ: כל דבר שטלי מבקשת, היא אפילו מארחת אותה לשבתות.

ירון לוץ: כשהיה פסח, כשיש חגים, תמיד אנחנו דואגים לראות שלמתנדבות האלה יש מקום להיות.

ירון לוץ: טלי, הוצע לה להיות בדירה של מתנדבות בודדות והיא העדיפה להישאר בדירה שלה.

טלי רונית נחמנוביץ': לא, זה לא ככה.

דוד ביטן: רגע, הוא לא שומע אותך.

ירון לוץ: כשהיה את הקורונה דאגנו איפה להיות, היא ביקשה ללכת חזרה לדירה של הבנות הבודדות.

ירון לוץ: גם זה אפשרנו, היא אמורה לעבור לשם וזה לא שאין לה איפה להיות בשבועיים האחרונים של אוגוסט, היא אמורה להיות בדירה של הבנות הבודדות.

ירון לוץ: בדירה של הבנות הבודדות יש סלון, יש מכונת כביסה, יש wi fi, אנחנו דואגים לציוד מעבר לתעריף כיוון שהן בנות בודדות.

ירון לוץ: למרות שאין לזה תקצוב, כמו שנאמר.

ירון לוץ: אנחנו באמת עושים מה שאנחנו יכולים.

ירון לוץ: אנחנו בעד לעודד עלייה, אנחנו עושים כל מה שאפשר לטובת העניין הזה.

ירון לוץ: אם הבית, שטלי תגיד אִם אם הבית, כל בקשה שטלי פונה אליה היא מטפלת בה ונותנת לה מענה, שגם אם בית זה לא בתעריף.

ירון לוץ: זה משהו שהוספנו.

דוד ביטן: לא, בסדר, אני לא נכנס לזה.

דוד ביטן: אנחנו לא נכנסים לזה כרגע, לא עושים בדיקה פרטנית.

מיכל וונש: הן עושות עבודת קודש.

דוד ביטן: מנהל הרשות, הוא יבדוק את העניינים האלה לגבי כל העמותות ולגבי כל מי שעובד ויביא דוח.

דוד ביטן: הוא יבדוק מי צודק ומי לא, אני לא נכנס לזה, אבל מה שברור זה שצריך להיות מעקב יותר הדוק כלפי הרכזות האלה.

דוד ביטן: לא לאפשר לעמותות, לתת להם את התקציבים ולהגיד להם לעשות את העבודה וזהו, מישהו צריך לפקח גם עליהם.

מיכל וונש: אם בכל זאת אני אוכל להתפרץ.

מיכל וונש: אני בטוחה ללא ספק שמרבית הרכזות עושות עבודת קודש, עובדות עם - - -

דוד ביטן: אני לא יודע, את כבר קבעת מסקנה?

מיכל וונש: אני רוצה שנדבר על האחריות שלנו.

דוד ביטן: אני לא באתי לתת מחמאות לאף אחד.

דוד ביטן: אני רוצה שתביני, קוטלר, לא באתי ולא באתי לברך אף אחד, כל מה שאני מבקש זה שהוא יעשה בדיקה, זה הכול, ושהנושא הזה של הפיקוח יהיה יותר הדוק.

מיכל וונש: נכון, אבל אני חושבת שמה ש - - -

דוד ביטן: עכשיו אני אגיד שהן עושות עבודה, מאיפה אני יודע אם הן עושות?

דוד ביטן: את בקשר איתן?

מיכל וונש: לא, אני לא מכירה אף אחת, אני - - -

דוד ביטן: אז מאיפה את יודעת?

מיכל וונש: כי אני - - -

דוד ביטן: יש פה תלונות, צריך לבדוק אותן.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: ולא אני בודק אותן, מי שאמון על זה יבדוק אותן.

מיכל וונש: אבל מה שעולה פה זה בעיות מערכתיות, בהגדרה, בעצם ההגדרה.

מיכל וונש: אין להם את הכלים לעשות את מה שצריך להיעשות כל עוד יש את ההבחנה הזאת בין החיילים הבודדים, כפי שאמרנו, שאותם אנחנו מעלים על נס כל שני וחמישי ומגיעים לבית הנשיא - - -

דוד ביטן: הבנו, בשביל זה הדיון.

מיכל וונש: נכון, והנושאים המערכתיים, רק אחר כך אפשר למדוד אותם.

שלומית אבינח: יש הרבה דוברים בזום שחייבים לדבר.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: עם מי עוד צריך לדבר?

דוד ביטן: אני הבנתי את הבעיה, אני לא צריך אף אחד כבר.

שלומית אבינח: משרד הקליטה והקרן.

דוד ביטן: משרד הקליטה מה קשור לעניין?

שלומית אבינח: כי אין העברת מידע, רוצים את העברת המידע.

דוד ביטן: כן?

דוד ביטן: אז למה עד עכשיו לא עשו כלום, משרד הקליטה?

ראובן פינסקי: הם רק צריכים לבקש אותה.

דוד ביטן: חבר'ה, אני לא רוצה סתם בגלל שמישהו עומד לי בזום לשמוע אותו.

שלומית אבינח: דוד, זה חשוב.

דוד ביטן: מה חשוב?

דוד ביטן: לא, אני לא רוצה הפעם.

דוד ביטן: אני רוצה שלקראת הדיון בעוד שבועיים תבוא ותציג לנו מה עשיתם בעניין הזה, בסדר?

שלומית אבינח: הוא אומר שאין - - -

דוד ביטן: אני לא רואה שהוא עשה משהו, אני אומר לך את האמת.

שלומית אבינח: אבל לא הוא צריך לעשות, הם צריכים להעביר מידע.

דוד ביטן: מה זה העברת מידע?

דוד ביטן: מה, אני אחראי על העברות מידע?

דוד ביטן: שיבקש את המידע ממנו הוא ייתן לו.

דוד ביטן: מה זה העניין הזה?

דוד ביטן: טוב, בואו נסכם את הדיון.

דוד ביטן: אנחנו נעשה דיון המשך בעוד שבועיים, זה מספיק זמן?

ראובן פינסקי: קצת יותר.

דוד ביטן: שלושה שבועות, אין בעיה.

מיכל וונש: נשמע מ'נפש בנפש'?

דוד ביטן: לא, אני שמעתי, לא צריך יותר.

רונן פוקסמן: אפשר מילה?

רונן פוקסמן: ממש מילה?

דוד ביטן: שלושה שבועות, דיון נוסף בעניין.

דוד ביטן: לקראת הדיון הנוסף, אחת, אנחנו רוצים דוח שלך לגבי בדיקת הפעילות של העמותות ושל הרכזות שצריכות לטפל במתנדבות.

דוד ביטן: שתיים, אנחנו מבקשים דיון בוועדה והחלטה שמתייחסת לכך שלא יותר משש מתנדבות יהיו בדירה אחת והדירה לא תהיה פחות מארבעה חדרים.

דוד ביטן: חדר אחד צריך להיות חדר כללי, מה זה הדבר הזה, יושבים להם על המיטה?

דוד ביטן: בא אליהם אורח, יושב על המיטה?

שלומית אבינח: כל המענה של השיפוצים, שיהיה מענה מסודר, שלא יצטרכו לחפש דירות.

שלומית אבינח: גם זה חשוב.

דוד ביטן: במועדים שצריכים לעזוב את הדירה, מכל מיני סיבות, יימצא להן דיור חלופי.

דוד ביטן: הסעיף הבא, לחייב את מקבלי המתנדבות לדאוג להן בצורה מסודרת בחגים ובכל מיני מועדים, שיהיה משהו, אם זה ליל הסדר אז שיתארחו אצל משפחה.

דוד ביטן: זה דבר שהמוסד צריך לארגן את זה, הן לא צריכות לארגן את זה.

דוד ביטן: למשל אני יושב ראש השדולה של העם היהודי אז הסוכנות שלחה לי בראש השנה שני חבר'ה מתוכנית נעל"ה ואירחנו אותם בראש השנה.

דוד ביטן: למה זה בלתי אפשרי?

דוד ביטן: תחייבו את המוסד.

דוד ביטן: העיקרון הוא, אני רוצה לראות את הנוסח הזה, שאתם תחייבו את המוסד לחתום על התחייבות כלשהי בנושאים האלה.

שלומית אבינח: את האגודות.

דוד ביטן: לא את האגודות, את המוסד עצמו.

דוד ביטן: אם זה שערי צדק, שהוא יתחייב, יגיד שהוא מתחייב ל-א', ב', ג', ד'.

דוד ביטן: לא כלפי העמותה, כלפי הרשות, אחרת היא לא תשלח לו.

דוד ביטן: אני לא מקבל את זה, הם רוצים את החבר'ה האלה, תאמין לי, זה כוח אדם בחינם.

שלומית אבינח: מה עם הקרן לחיילים משוחררים?

דוד ביטן: מה הקרן לחיילים משוחררים נותנת פה?

שלומית אבינח: היא לא נותנת להם.

דוד ביטן: רגע, עכשיו אנחנו מדברים על זה.

דוד ביטן: קודם כל אנחנו מבקשים מהאוצר לתת למתנדבות מענק קורונה, בדיוק כמו שקיבלו החיילים הבודדים.

ראובן פינסקי: נתנו.

דוד ביטן: קיבלו?

ראובן פינסקי: כן.

טלי רונית נחמנוביץ': אני לא קיבלתי כלום.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, למה שאנחנו לא נבקש תקן של מי שתרכז את ה-150 בנות האלה?

מיכל וונש: מהאוצר.

מיכל וונש: אנחנו נבקש תקן.

דוד ביטן: יש לו תקן.

דוד ביטן: אין לך תקן?

ראובן פינסקי: אין לי מישהו ייעודי לזה ברשות.

דוד ביטן: אוקיי, אז גם שיהיה תקן.

מיכל וונש: ואז היא תהווה - - -

דוד ביטן: מקובל.

דוד ביטן: קיבלתי את זה.

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: הם קיבלו מענק קורונה?

דוד ביטן: אתה בטוח?

טלי רונית נחמנוביץ': אנחנו חייבים לקבל את זה - - -

קרן ריצמן: יש שני דברים.

דוד ביטן: מענק קורונה של 4,000 שקל.

דוד ביטן: קיבלו?

מיכל וונש: הם קיבלו.

ראובן פינסקי: מה שחייל משוחרר מקבל בת שירות מקבלת.

מיכל וונש: זה הכנסנו, אדוני היושב ראש.

דוד ביטן: הכנסנו את זה?

ראובן פינסקי: הכנסתם, הכנסתם.

דוד ביטן: אוקיי.

דוד ביטן: תוגש תוכנית כולל עלות תקציבית לעניין הגדלת התנאים שלהם, תנאי השכר שלהם, לא יודע, ההשתתפות של המתנדבות העולות.

דוד ביטן: אני מדבר על מתנדבות עולות, פחות על המתנדבות שהן לא עולות, כי שם יש להן איזה שהוא עורף.

דוד ביטן: יש להן הורים, יש להן אחים, יש להן אחיות.

שלומית אבינח: גם הסיפור שהם חייבים לעשות עלייה בשביל ל - - -

דוד ביטן: אז תביא לנו גם עלות תקציבית.

דוד ביטן: את העלות התקציבית תביא לנו מהר כדי שאני אוכל לטפל בזה עוד לפני שיאשרו לנו תקציבים ויגידו לי שאין כסף לזה.

שלומית אבינח: מה עם הצורך להיות עולות?

דוד ביטן: זה שבתקנות יהיה כתוב, תשנה אותן לפני החתימה, אם אפשר, שלא חייבים להיות עולה על מנת להתנדב לשירות הלאומי.

מיכל וונש: אותו דבר כמו חיילים.

דוד ביטן: זה אני חושב שאתה יכול לתקן כבר בתקנות האלה.

ראובן פינסקי: כן.

דוד ביטן: בין כה וכה זה עובר לדיון בוועדת העבודה והרווחה, אז אם יש השגות אז – אני מציע, זה כבר עוכב, תעכב שבוע, שבוע וחצי, את החתימה של השר על מנת שכתוצאה מהדיון נכניס את זה כבר, השינויים שאנחנו מדברים ואתה מסכים להם, תכניס את זה כבר לתקנות ואז זה יבוא לוועדת העבודה והרווחה ושם אנחנו גם ניתן את דעתנו.

שלומית אבינח: הקרן לחיילים משוחררים - - -

דוד ביטן: תיכף, תיכף.

מיכל וונש: אני חושבת שזה יעשה הבדל מאוד גדול, אדוני היושב ראש, גם הרכזת שאנחנו נתעקש עליה וגם הנושא הזה של השוואת התנאים, שהן לא חייבות – אנחנו נרוויח - - -

דוד ביטן: השוואת התנאים, אני אומר לו, היא חייבת להיות לפי התקופה.

דוד ביטן: יש הבדל בין מי שעושה שנה לבין מי שעושה שנתיים.

ראובן פינסקי: השוואת התנאים היא ביחס ישיר לתקופת השירות.

מיכל וונש: בדיוק.

דוד ביטן: את לא שמת לב שאמרתי שהתקנות האלה שהוא מתכוון להחתים את השר והן צריכות לבוא לאישור ועדת העבודה והרווחה, הן יעוכבו קצת עד שאנחנו נסיים את הדיון ואז נעשה תיקונים שכבר הוא יחתום עליהם והם יבואו לאישור ולא נעשה את זה פעמיים.

מיכל וונש: מצוין.

דוד ביטן: יש עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?

דוד ביטן: כן, 'נפש בנפש', מה רצית להוסיף מעבר למה שאמרנו?

רונן פוקסמן: רציתי להוסיף את הנושא הזה שחברת הכנסת מיכל ציינה, על הנושא של מישהי שתתכלל את זה, מישהי שתהיה - - -

דוד ביטן: אבל הסכמנו.

דוד ביטן: מעבר למה שאמרנו.

רונן פוקסמן: שוב, אני אומר, חשוב לי שנבין פה כולנו, וגם נפגשתי עם ראובן לפני, אנחנו ממש באותו צד.

רונן פוקסמן: גם אם זה נראה שנייה שאנחנו משני צדי המתרס, אני חייב להגיד, קצת במהלך הדיון, גם אני והצוות שלי, אנחנו מקבלים הודעות מהעמותות שאנחנו מעלים ושזאת לא הדרך - - -

מיכל וונש: שלא בצדק.

מיכל וונש: הן באמת עושות עבודת קודש.

רונן פוקסמן: הבנות פה מספרות את הסיפור, אני - - -

דוד ביטן: אני לא יודע, אני לא יודע אם עושות או לא עושות, אבל אנחנו, עם כל הכבוד, התפקיד שלנו אם יש ביקורת זה לטפל בביקורת.

דוד ביטן: אנחנו לא באנו לתת תעודות ציון לשבח.

רונן פוקסמן: לכן אני חושב שזה הפתרון, הנושא של מישהי שתתכלל את זה.

דוד ביטן: תעודות ציון לשבח ייתנו מי שאמון על זה.

מיכל וונש: אדוני היושב ראש, זה הפתרון, שגם העמותות - --

דוד ביטן: אתם רוצים להיות נחמדים עם כולם, זה לא הולך הסיפור הזה.

מיכל וונש: לא, חס וחלילה, הפוך.

מיכל וונש: העמותות לא יכולות, בצורה פרטנית, אחת אחת, לטפל בכל הצרכים.

מיכל וונש: ברגע שתהיה מישהי שהיא עכשיו האבא של הבנות האלה - - -

דוד ביטן: למה לא?

דוד ביטן: אז בשביל מה יש עמותה?

דוד ביטן: אם אני הייתי יושב ראש עמותה, העמותה צריכה להכיר כל אחת מהבנות, אחת לאחת, לפרטי פרטים, לטפל בבעיות שלהן, לדעת מה הבעיות שלהן, על מה אתם מדברים?

דוד ביטן: אז אחרת למה אני צריך את העמותה?

דוד ביטן: לשכור לנו את הדירה?

דוד ביטן: מה זה הדבר הזה?

דוד ביטן: בחייכם.

שלומית אבינח: ההגעה של ההורים, מול רשות האוכלוסין, זה דוד טיפל.

דוד ביטן: אז מה אני צריך את העמותות?

דוד ביטן: לא צריך את העמותות.

מיכל וונש: אני אומרת משהו אחר, אני אומרת שגם כדי להתווכח על עמותות שמגיע להן ועמותות שלא מגיע להן, ברגע שתהיה את המשרה שאנחנו יוצרים אותה, היא תדע לומר לך איזה מתייחסות באופן ראוי ואיזה עמותות אינן מתייחסות באופן ראוי ולא יבואו לשם בנות בסופו של דבר, הרי זה מה שיקרה.

מיכל וונש: כרגע אין לזה דרך ודווקא מי שפה על הקו, אני מניחה שאלה עמותות שאכפת להם.

דוד ביטן: תקשיבי, אני לא אומר שהן לא מטפלות או כן מטפלות, אני ביקשתי מהממונה שיבדוק את העניין וייתן לנו דוח.

דוד ביטן: למה אתם יוצרים מצב כאילו אני אומר שהם לא בסדר?

דוד ביטן: מכל הטענות האלה יוצא כאילו אני אומר שהם לא בסדר, אני לא אמרתי את המילה הזו.

דוד ביטן: אני אמרתי רק: תבדוק.

דוד ביטן: זה הכול, מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

ראובן פינסקי: אמרת: תבדוק ותשפר.

ראובן פינסקי: וזה מה שנעשה.

דוד ביטן: אני לא אמרתי מי בסדר ומי לא בסדר.

דוד ביטן: ישר אתם מגנים עליהם.

דוד ביטן: אני לא באתי לתקוף אף אחד היום.

דוד ביטן: אני אומר שהנושאים האלה ייבדקו, אבל בלי קשר לזה אנחנו צריכים להגיע לסיטואציה ולתוצאה שהטיפול בעולות יהיה טיפול מופתי.

דוד ביטן: אם יש להם בעיה והם צריכים איזה משהו שיבואו ויגידו שהן צריכות, זה הכול, ואנחנו נשתדל לעזור להם.

דוד ביטן: נכון?

ראובן פינסקי: נכון.

דוד ביטן: אף אחד לא בא פה לתקוף אף אחד.

דוד ביטן: באמת שלא.

ראובן פינסקי: בתוך המצב הקיים היום הלשכה שלי, כמו ששמעתם, וגם העוזרת שלי מטפלות באופן שוטף כל הזמן בדבר הזה מתוך - - -

דוד ביטן: אבל ראינו בעיות - - - לא יכול להיות שהבנות האלה יגורו 12 בדירה, אין מצב כזה.

דוד ביטן: זה לא יכול להיות, זה לא יהיה.

דוד ביטן: אני אומר לכם, זה לא יהיה, זה הכול.

ראובן פינסקי: מעולה.

דוד ביטן: זה בטוח לא יהיה.

דוד ביטן: גם אם צריכים עוד כמה מאות שקלים להשוות, גם לזה נדאג להם, אין בעיה.

דוד ביטן: מה שמגיע מגיע, ומה שלא מגיע לא מגיע.

דוד ביטן: זה הכול.

דוד ביטן: אם העמותות צריכות עוד קצת תקציב אז שיגידו שהן צריכות, אבל אני לא נותן פה ציונים לשבח לאף אחד.

דוד ביטן: אין מצב לא נעים.

דוד ביטן: אתם כל הזמן מסתכלים על לא נעים, אני אין לי לא נעים, וזה ש'נפש בנפש' מבקשים נושא לדיון, זה לא אומר שאני חייב לקבל ולהגיד להם שהם צודקים בכל דבר.

דוד ביטן: הם רק מבקשים להעלות נושא, אז העלינו את הנושא ואנחנו כבר התייחסנו עוד לפני שאתם ביקשתם להעלות אותו, רק שתדעו.

דוד ביטן: זה שאני בא ותוקף איזה משרד ממשלתי זה לא אומר שאתם אשמים בזה שתקפתי אותם, לא, אבל אני לא יכול לשמוע בעיות ולא להתייחס בגלל שלא נעים ומה יהיה, מה הם יעשו.

דוד ביטן: זה לא מקובל עליי.

רונן פוקסמן: לא, זה לא העניין, אנחנו לא מפחדים ולא נעים, אנחנו רוצים אחר כך לצאת מפה וללכת לעבוד.

דוד ביטן: בסדר גמור.

דוד ביטן: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, לא נעים שימו בצד.

דוד ביטן: בעוד שנה אם נעשה ישיבה והכול יהיה בסדר נגיד להם כל הכבוד.

דוד ביטן: נכון לעכשיו יש בעיות, מה אני יכול לעשות?

דוד ביטן: הן משקרות?

דוד ביטן: הן לא אומרות את האמת?

דוד ביטן: מה הבעיה?

מיכל וונש: מה שברור זה שצריך לתת לכולם את הכלים כדי להצליח במשימה המשותפת.

מיכל וונש: אני חושבת שזה העניין העיקרי ושלכולם יש מטרה משותפת סביב השולחן.

דוד ביטן: אין בעיה, אבל כדי לדעת אנחנו צריכים להבין את הבעיות?

ראובן פינסקי: אנחנו נחלק לכם, יש בעיות מהזירה הפרוצדורלית, יש בעיות בזירה החוקית ויש בעיות בזירה התקציבית.

דוד ביטן: תעלה לנו את זה, אין בעיה.

ראובן פינסקי: בסדר גמור.

דוד ביטן: הישיבה נעולה.