ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 46, 2020-08-10 12:00

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: תודה.

עידן בן ארי: אז השאלה פה, לגבי מכלים שיושבים בחוץ, זה לא בסופר, זה לא מוטבע.

יעקב מרגי: מישהו הוריד את זה, גירד את זה.

יעקב מרגי: כמה פקחים יש לך לעניין הגז?

עידן בן ארי: 18 בכל הארץ.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> תודה רבה.

עידן בן ארי: אני אעשה לך סטטיסטיקות?

עידן בן ארי: אני איש של מספרים.

עידן בן ארי: אל תעצבן אותי.

עידן בן ארי: תתווכחו אתי, תריבו אתי על דברים מהותיים כבדים.

עידן בן ארי: אל תתיש אותי בשטויות.

עידן בן ארי: לסעיף 2 – מי בעד?

עידן בן ארי: מי נגד?

איתי עצמון: עם התיקון – במקום דקה, יבוא שתי דקות.

איתי עצמון: מאושר.

יעקב מרגי: אין מתנגדים.

יעקב מרגי: סעיף 2 – אושר.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר להוסיף עוד משהו כבודו, בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: כל הנושא והעניין של לתת להם את הכלים כדי שיוכלו לתת את המענה.

אימאן ח'טיב יאסין: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בעוד שבוע, כל חוק הגפ"מ מגיע לוועדה, פה זה רק צו.

אימאן ח'טיב יאסין: שם אנחנו נשב.

אימאן ח'טיב יאסין: גם לעידן, יהיה לי הרבה סבלנות.

אימאן ח'טיב יאסין: שם באמת יהיה לו בשר.

אימאן ח'טיב יאסין: פה הוא בא, הוא צריך להצדיק את זה שהוא הגיע לוועדה.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיון הבא אתה תיהנה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו נשב על החוק.

אימאן ח'טיב יאסין: תאמין לי, שגם בדיעבד, אם נראה שהחוק נותן מענים, נתייחס גם לזה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם אני רואה שפתאום הטענות שלך הן מוצדקות, זה יכול לקרות.

עידן בן ארי: עד היום זה לא קרה, אני תולה תקווה גדולה.

יעקב מרגי: בבקשה, סעיף 3.

יעקב מרגי: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מבקשים הסבר.

יעקב מרגי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> בעיקרון, אנחנו רוצים שלספק גז תהיה את היכולת קודם כל לתת מענה.

יעקב מרגי: צריך להחזיק אנשים מקצועיים, זה מופיע גם ברישיונות שלהם.

יעקב מרגי: האנשים האלה צריכים לדעת, שהם גם צריכים להיות יכולים להגיע לאירוע, וגם, כמובן, לדעת מקצועית מה צריך לעשות, איפה נמצאים הברזים.

יעקב מרגי: איפה נמצאים הברזים הקומתיים, ואיך עוצרים אירוע כזה, כדי שלא ימשיך להתגלגל.

יעקב מרגי: דרך אגב, זה הוזכר כאן במכתב של חברות הגז.

יעקב מרגי: צריך לזכור, לפעמים צריך לסגור את הגז, גם אחרי שהפיצוץ כבר קרה, או השריפה, כי לפעמים הגז ממשיך לזרום, והוא יכול לסכן עוד חדר או אירוע אחר.

יעקב מרגי: לכן, מועד ההגעה שלהם כמה שיותר מהר, אין שאלה שהוא - - - ההגעה ללא דיחוי - דיברנו על זה פעם שעברה.

יעקב מרגי: חברות הגז, למרות הקושי, צריכים לעזוב כמה שיותר מהר הכול, ולגשת, לתת מענה לאירוע הזה.

יעקב מרגי: עכשיו, פה יש דליפה.

יעקב מרגי: במקומות אחרים יש לקוח לא מרוצה.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לא תחייב אותו לנסוע בימין.

יעקב מרגי: << דובר_המשך >> חן בר יוסף: << דובר_המשך >> לא בימין.

יעקב מרגי: לא אור אדום, ולא כל דבר אחר.

יעקב מרגי: אבל כן נהיגה סבירה מכוונת מטרה על פי החוק.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> ואם יש לו רק טכנאי אחרון, אחד, אחרון ביקום, והוא היה באמצע התקנה, שיפסיק את העבודה, יילך לאירוע הגז.

יעקב מרגי: אנחנו חרדים.

יעקב מרגי: << דובר_

יעקב מרגי: המשך >> חן בר יוסף: << דובר_המשך >> עכשיו, הוא צריך להגיע, ולבצע כמובן את הפעולות הנדרשות לצורך סגירת הגז.

יעקב מרגי: כמו שהוזכר פה לא מעט, כנראה שריחות חתולים מתים, זו אחת התופעות הנפוצות בישראל.

יעקב מרגי: כנ"ל גם במקרה שבו זוהם מקור הדליפה, ואפשר להפסיק את האספקה לא לכל המתקן.

יעקב מרגי: יש מתקנים שמחוברים לשישה בניינים.

יעקב מרגי: אתה יודע לזהות שהדליפה היא מקצות הצינור של קומה מסוימת, או בניין מסוים, לך, תסגור את מה שנכון – לכן, צריך פה את המקצוענות.

יעקב מרגי: הוא צריך לתעד את זה.

יעקב מרגי: הוא צריך לדווח את זה.

יעקב מרגי: אירוע שיש בו נפגעים, ההחזרה היא כבר לא טריוויאלית.

יעקב מרגי: אם יש נפגעים, או נזק לרכוש, למעשה, מערכת הגז נפגעה.

יעקב מרגי: מהרגע שמערכת הגז נפגעה – היום, כשמקימים מערכת גז, אז צריך מעבדה מאושרת בשביל לאשר אותה.

יעקב מרגי: הנושא הנוסף, ובעצם, חקירת אירוע הגז, להבין איפה היה הכשל.

יעקב מרגי: לא נשכח, בחלק מהמקרים, הכשל הוא בהתקנה ראשונית.

יעקב מרגי: חלק מהמקרים הכשל הוא בזה שהמערכת לא נבדקה כמו שצריך על-ידי הספק.

יעקב מרגי: חלק מהמקרים זה גם תקלות שעשה הצרכן, לצערנו.

יעקב מרגי: ולכן, אנחנו צריכים שהזירה לא תופר – בלשון המשטרתית.

יעקב מרגי: ולכן, לספק הגז, למעט הפסקה מתועדת של סגירת הברז, הוא הפסקת האספקה לאתר, אסור לגעת, אסור להתעסק.

יעקב מרגי: מאוד חשוב - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לא לטשטש ראיות.

יעקב מרגי: תודה.

אימאן ח'טיב יאסין: ההתייחסות כמו שאמרתי קודם, לגבי – ללא דיחוי.

יעקב מרגי: ללא דיחוי, אמרנו.

יעקב מרגי: הבהרתי – לא תלכו עלינו אימים, לא עקיפות מימין.

יעקב מרגי: לא בשולי הדרך.

יעקב מרגי: לא ברמזור אדום, ואם יש לו רחפנים, לא לבקש ממנו לבוא עם רחפן.

יעקב מרגי: ח >> שרון דובקין: << אורח >> אני רוצה להזכיר לכם את ההחלטה מדצמבר 2018, שאחרי דיון מאוד ארוך, אנחנו החלטנו ברוב של הוועדה, בראשות איתן כבל, להוריד את המינוח המשפטי ללא דיחוי.

יעקב מרגי: מדובר על הגעה של חברות הגז, או מכבי האש, תוך שעה לכל היותר למקום האירוע.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> גברתי, תקשיבי, יש לך כוונה טובה, ואת עושה בדיוק הפוך ממה שאת רוצה.

יעקב מרגי: המושג המשפטי – ללא דיחוי, יותר טוב מאשר לקצוב זמן.

יעקב מרגי: את נותנת להם מפלט של שעה, יכול להיות שצריך חמש דקות.

שרון דובקין: אנחנו דיברנו גם אז על ניוד הגעה.

יעקב מרגי: סליחה, את מקשיבה לי עכשיו.

יעקב מרגי: אני, כל שורה לא אתייחס לארבעה דיונים שהיו בתקופתו של ידידי, חבר הכנסת איתן כבל – לא.

יעקב מרגי: אני לא מוכן.

יעקב מרגי: המטרה היא – התקדמנו, אנחנו אחרי זה.

יעקב מרגי: אפילו יותר טוב ממה שהיה.

יעקב מרגי: בבקשה, אילן מירון.

יעקב מרגי: << אורח >> אילן מירון: << אורח >> לסעיף (ד) אם מגיע לשם - - - כזה או אחר, לעשות פעולה, האחריות תוטל עליו - - - לא יקרה - - - יבוא ויטפל באירוע.

יעקב מרגי: כי אם הוא לא מכיר את האירוע, הוא יכול לגרום לנזק יותר גדול.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> תדבר יותר בקול, וממוקד יותר, לא הבינו אותך.

יעקב מרגי: << דובר_המשך >> אילן מירון: << דובר_המשך >> לסעיף (ד), שבו בעצם, כל מי שיש לו תעודה של טכנאי, גם אם הוא לא מכיר את המיתקן, הוא צריך לבוא במקרה של אירוע, לבוא ולטפל באירוע.

יעקב מרגי: לאחרונה היו מקרים - - - בסעיף (ד), כל מי שיש לו תעודה של מתקין גז - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אתה מדבר על (ג).

יעקב מרגי: << דובר_המשך >> אילן מירון: << דובר_המשך >> לא.

יעקב מרגי: (ג) תוקן ל-(ד).

יעקב מרגי: כל מי - - - כדי לסייע, יכול להגיע ולעשות פעולה - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מה השאלה?

 << אורח >> אילן מירון: זו לא שאלה, זו אמירה.

 << אורח >> אילן מירון: מי שלא מכיר את המתקן, לא מתקרב אליו, אלא רק מי שמכיר את המיתקן, יכול לסייע ולתת עדכון בין אם זה סגירת - - - או כל תיקון אחר.

יעקב מרגי: אני לא חושב שזו בקשה רציונלית, הפוך הוא.

יעקב מרגי: אני הייתי מצפה – דווקא אתם תדרשו את זה, את הקטע הזה.

יעקב מרגי: שאם במקרה הגיע לאזור אדם שהוא מוסמך ויש לו רישיון, והוא יכול להתערב במידי, זה דבר מובן.

יעקב מרגי: אני לא אגיד לו – תשמע, חכה, לך מפה, זה לא של פזגז, חכה, יבוא דורגז.

 << אורח >> אילן מירון: כן, אבל תוטל עליו אחריות.

יעקב מרגי: הוא סגר ברז?

יעקב מרגי: מה אתה מציע, שהוא לא יגע בזה עד שיבוא ספק הגז?

עידן בן ארי: לא, הוא מציע שאם הוא עושה משהו והוא טעה, כי הוא לא מכיר את המערכת, אז לא יבואו אליו אחר-כך בטענות, תשמע, לא סגרת עשרה ברזים.

יעקב מרגי: מקסימום לא יתנו לו להדליק משואה ביום העצמאות.

יעקב מרגי: ....

יעקב מרגי: אני לא חושב שיש כאן בעיה.

יעקב מרגי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> הפעולה שבה עוסק אותו טכנאי שהגיע למתקן שלא שלו, היא פעולת סגירה בלבד.

יעקב מרגי: זה מה שכתוב פה.

יעקב מרגי: הסגירה בלבד – אני לא יודע איזה אחריות אתה חושב שאפשר, או משתמע מהצו שאפשר להטיל עליו.

עידן בן ארי: אם הוא לא סגר את הכול, כי הוא לא מכיר את המערכת, זו לא מערכת שהוא - - - יש עוד ברז שכתוב שם.

עידן בן ארי: הצו מחייב אותו לסגור את הגז.

עידן בן ארי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> רגע, בואו נקרא את הפיסקה עד סופה – "ויודיע לאירוע ללא דיחוי, למוקד החירום של ספק הגז, שמתקן הגז מסומן בסימנון.

עידן בן ארי: נתקעה בטעות חברה אל"ף, וממתקנה של חברה בי"ת, מגיעה אותו טכנאי של חברה אל"ף, סוגר מה שהוא יודע, ומרים באותו רגע טלפון לחברה בי"ת.

עידן בן ארי: זה הכי טוב שהוא יכול לעשות.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בוא, אתה לא הקשבת לו תוך כדי.

עידן בן ארי: אומר לך, מהרגע שהוא סגר מה שסגר, והודיע למוקד של החברה הייעודית, הוא עשה את המוטל עליו.

עידן בן ארי: שיהיה כתוב – "עשה כמיטב יכולתו לסגור את הגז", זה בסדר, אין בעיה.

יעקב מרגי: תודה.

יותם אדמי: אני אגיד להגנתי, שאני בדיוק בחופשה בצפון עם הילדים.

יותם אדמי: לגופו של עניין.

יותם אדמי: אני מבין שכל סוגיית ההוראה ללא דיחוי כבר נסגרה.

יותם אדמי: לגבי סעיף 3(א) - הסייפה שלו שמאפשרת שם הכשרה של אנשים לבוא ולסגור, להפסיק אספקה, אנחנו סבורים שיש להוריד אותם.

יותם אדמי: בסופו של דבר, הפעולה הזאת של התעסקות במערכת הגז, לא לחינם, בטח שקשור באירועי גז.

יותם אדמי: מי שאמור לטפל בזה, אלו טכנאי הגז.

יותם אדמי: ולאפשר את הדבר הזה בצורה כל כך רחבה, זה פשוט ליצור סיכון לא מבוטל.

יותם אדמי: בפועל, יש טכנאי גז.

יותם אדמי: הם האנשים.

יותם אדמי: יגיעו בזמן שהצו יורד.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מי זה בעל הכשרה כאמור?

יותם אדמי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> הוא יכול להכשיר אנשים להביא את סדרת פעולות שהוא מתכוון בשביל להכשיר אותם.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אתה רוצה לומר לי שהחברה שמעסיקה אותך, תרצה לבטל את ההיתר הזה להכשיר אנשים מטעמה שהתעסקו עם זה?

יותם אדמי: אנחנו חושבים שההיתר הזה הוא לא נדרש בנסיבות האלה.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בסדר, אל תשתמש.

יותם אדמי: תשלח את הטכנאי המוסמך שלך.

יותם אדמי: בסדר, אנחנו לא נוציא כרוז.

יותם אדמי: לא, אנחנו חושבים שזה משהו שהוא סטנדרט שלו.

יותם אדמי: זה גם מתקשר כמובן לכמות הטכנאים שנדרשים.

יותם אדמי: בסופו של יום, יש סטנדרט שמוגדר, כמו שחן אמר נכון בתקנות רישוי ספקי גפ"מ.

יותם אדמי: אני לא יודע מה הצורך לבוא ולהגדיר – "יהיו ערוכים להגיע ללא דיחוי לכל מיכלית גז או מיתקן".

יותם אדמי: יש כמות של טכנאים שהוגדרה בשביל לקבל רישיון.

יעקב מרגי: תודה.

יותם אדמי: לגבי החובה ולהפסיק את דליפת הגז, יש שם בסוף – "להודיע על האירוע למפקח הבטיחות".

יותם אדמי: אנחנו סבורים שזה צריך להיות - למנהל המקצועי הממונה עליו.

יותם אדמי: בסופו של דבר, בטח בחברות עם עשרות ומאות אלפי לקוחות, מפקח הבטיחות הוא אדם אחד.

יותם אדמי: אם הוא הצטרך לקבל טלפון תוך כדי עבודה שלו, זה לא שהוא יושב ומחכה רק לדבר הזה.

יותם אדמי: מכל טכנאי שמגיע לכל מקום, אז הוא גם לא יישן בלילה, וגם ביום לא התעסק עם כלום, כל הזמן יקבל טלפונים.

יותם אדמי: יש בחברות מדרג מקצועי שהם מנהלים טכניים של גורמים בתוך הסניפים.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> כמה אירועי גז יש לחברה שאתה מייצג ביום?

יותם אדמי: דבר ראשון, ביום, אנחנו מקבלים אלפי שיחות בעניינים כאלה.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אירועי גז?

יותם אדמי: האירועים שבהם יש דליפות, עשרות רבות.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> תאמין לי, אם הייתי חן בר יוסף, הייתי שולח עכשיו לבדוק לך את כל החברה.

יותם אדמי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> רק נתייחס להערה.

יותם אדמי: זו אכן הערה שנשמעה בפעמים קודמות.

יותם אדמי: הוא מתפרץ פה לדלת פתוחה.

יותם אדמי: כי הגדרת מפקח בטיחות היום, זה לא רק המפקח הבטיחות הראשי של החברה.

יותם אדמי: "או מי שאחראי כאמור הסמיכו באישור המנהל הכללי של ספק הגז".

יותם אדמי: זאת אומרת, הוא יכול להסמיך מטעמו את מנהל האזור, זה גם בסדר.

יותם אדמי: הוא מתפרץ לדלת פתוחה.

יותם אדמי: שתי ההערות לגבי חובת התיעוד בכתב.

יותם אדמי: מופיע תיעוד בכתב מיד בתום הטיפול הראשוני, או אם באירוע שיש בו נפגעים או נזק לרכוש, יתועד בכתב בידי מבצעה מיד.

יותם אדמי: דהיינו, שההוראה הזאת מיד, היא לא נדרשת בנסיבות האלה, בטח לנוכח הרגישות של הצו.

יותם אדמי: אפשר להוריד אותה, זה לא גורע מהחובה לתעד.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בסוף, אתה ממליץ - על ללא דיחוי, מאשר מיד.

יותם אדמי: לא.

יותם אדמי: ללא דיחוי זו הגעה.

יותם אדמי: וכל מה שקשור בתיעוד בכתב, לא יקרה שום דבר, אם זה יהיה כמה שעות לאחר מכן, או ברגע שהעניין הסתיים בו הטיפול.

יותם אדמי: << דובר >> איתי עצמון: << דובר >> השאלה אם יש מניעה – במקום חובה לתעד מיד, יהיה חובה לתעד ללא דיחוי בתום הסיפור.

יותם אדמי: או בהקדם האפשרי.

יותם אדמי: מה שקורה, הבן-אדם עוד סיים, עוד לא נרגע, ישר צריך להתחיל לכתוב - - - << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> המטרה היא פה, ואני לא חושד באף אחד, אז שלא ייקחו את זה קשה.

יעקב מרגי: כמו שאני אמרתי.

חן בר יוסף: אנחנו לא רוצים שיהיה מניפולציה על הדיווח.

חן בר יוסף: דיווח ראשוני – אם מתן פה, בוודאי מכיר איך יורדים מטיסה.

חן בר יוסף: דיווח ראשוני, זה הדיווח המידי, שאתה אומר, כנראה, את הפעולות הכי מדויקות - - - הכי טוב.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בהלכה, יש "משיח לפי תומו".

חן בר יוסף: מה שאתה מדווח בהתחלה – זה משיח לפי תומו.

חן בר יוסף: אחרי זה, כבר שמעת בחדשות מה היה, ואתה יכול להתאים את הדיווח בהתאם.

חן בר יוסף: מיד בתום הטיפול, או ללא דיחוי - מה שתחליטו, אין לי בעי ה עם זה.

חן בר יוסף: נקבל החלטה תוך כדי.

חן בר יוסף: << אורח >> שלום זינגר: << אורח >> אני מבין שאין טעם לדבר על "ללא דיחוי", למרות שאני רוצה לדבר על זה ללא דיחוי.

חן בר יוסף: אני חושב שהמונח "ללא דיחוי", הוא מונח שלא יכול להיכלל בצו.

חן בר יוסף: אני חושב שגם אין לו הצדקה.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מה אתה מציע במקום "ללא דיחוי"?

חן בר יוסף: << דובר_המשך >> שלום זינגר: << דובר_המשך >> בהקדם האפשרי, בנסיבות העניין.

חן בר יוסף: זו הצעה שלי.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> ואם יהיה לי מחלוקת אתך על ההקדם האפשרי אחרי אירוע, ואני אגיד לך, לא עשית את זה בהקדם האפשרי.

חן בר יוסף: << דובר_המשך >> שלום זינגר: << דובר_המשך >> אדוני, תחלוק עליי על כל מושג.

חן בר יוסף: השאלה מה הגמישות שהמושג הזה כולל בתוכו.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> למה לא בהקדם האפשרי?

חן בר יוסף: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> הסברנו, לדעתי, בדיון קודם.

חן בר יוסף: ההקדם האפשרי, הוא ברגע שאני חושב כחברה שמתאפשר לי להגיע, כי כרגע סיימתי.

יעקב מרגי: האפשרי לחברה.

יעקב מרגי: אם יהיה בהקדם האפשרי לפי דעתו של הממונה?

יעקב מרגי: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> בהקדם האפשרי, זו חובה שהיא פחותה מאשר חובת הגעה ללא דיחוי.

יעקב מרגי: ללא דיחוי, זה בלי להתמהמה, זה באופן מידי.

יעקב מרגי: אגב, זה מונח שהוא מאוד מקובל בחקיקה.

יעקב מרגי: הוא מקובל גם בחקיקה של בטיחות.

יעקב מרגי: << אורח >> שלום זינגר: << אורח >> אני לא יודע באיזה חקיקה זה מקובל.

יעקב מרגי: אדוני, הרבה אמון בבני-אדם, והרבה אמון במערכות.

יעקב מרגי: אני, בגלל המקצוע שלי, יודע שאם כותבים משהו, יוצאים מתוך נקודת מוצא שיהיו מחלוקות, ולכן, הדברים צריכים להיות ברורים.

יעקב מרגי: לסמוך על זה, כמובן, שבעת הצורך יפרשו את זה באופן כזה או אחר, אני פחות בקטע הזה נחוש וברור.

יעקב מרגי: אני רק רוצה להסביר, אדוני, בסוף קובע, זה ברור לגמרי.

יעקב מרגי: אני רוצה להסביר מה ההבדל בין ללא דיחוי.

יעקב מרגי: ללא דיחוי אומר – אתה זורק את הכול ורץ.

יעקב מרגי: אנחנו ראינו בנתונים שהצבנו לאדוני, שאין אף אירוע רציני שקרה לא רציני, ולא רציני שקרה כתוצאה מכך שמישהו לא ענה בזמן, או לא הגיע בזמן.

יעקב מרגי: לא אנחנו נתנו כאלה אירועים וגם - - - לכן, אנחנו מדברים היום ליצור נורמה.

יעקב מרגי: הנורמה הסבירה – הוא בהקדם האפשרי.

יעקב מרגי: לא מכיר שום חקיקה אחרת שעוסקת בדרך שבה אדם צריך להגיע לאיזשהו מקום כשהוא מדבר על "ללא דיחוי".

יעקב מרגי: ללא דיחוי, אני לא יודע, אולי טיפול נמרץ.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> שכנעת.

יעקב מרגי: הסברת לנו מה ההבדל.

יעקב מרגי: עכשיו, אני שואל שאלה, יש לך עוד הערות לסעיף 3?

שלום זינגר: לא.

שלום זינגר: << אורח >> עידן בן ארי: << אורח >> אני רוצה להסביר מה ההבדל בין "ללא דיחוי", לבין "בהקדם האפשרי".

שלום זינגר: רק להמחיש.

שלום זינגר: אדוני זוכר אולי, לספי ריבלין, הייתה תכנית טלוויזיה.

שלום זינגר: הייתה לו מזכירה שקראו לה שולה.

שלום זינגר: היה אומר לה – שולה תעזבי הכול.

שלום זינגר: אבל מה לעשות, שולה הייתה עם המגש עם המגש עם כל התה והקפה.

שלום זינגר: הייתה עוזבת, היה אומר לה - - - אז היא עזבה הכול, והכול נשבר.

שלום זינגר: אנחנו לא מדברים על הפרש בין שעות, בין ההקדם האפשרי ללא דיחוי, לבין הקדם אפשרי, זה לא בן יומיים.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אני לא יכול להתנתק מזה שאתה יודע בדיוק מה אתה אומר, לאן אתה מכוון, ומה אני מכוון.

שלום זינגר: ובכל זאת, אתה רוצה את זה בשביל הפרוטוקול.

שלום זינגר: זה בדיוק שם אנחנו רוצים.

שלום זינגר: שאתה תעזוב את הכול.

שלום זינגר: תעזוב את החיבור של רב קומות של מגדלי אביסרור, לטובת העניין, כי אני מכיר אותו.

שלום זינגר: או מי שתרצה, אני לא מכיר את פרי, אני לא גר במרכז, ותלך.

שלום זינגר: << אורח >> עידן בן ארי: << אורח >> תראה, אני רואה שקלה ונחרצה עם אדוני "ללא דיחוי".

שלום זינגר: מה שאני מבקש, מאחר ואנחנו עושים עבודה מלאה.

שלום זינגר: אני מבקש לאפשר לנו הגנה מינימלית מפני – אני נמצא אצל גברת כהן, מסדר לה את הגז, לא כל הזמן אני מוכר מחממי מים.

שלום זינגר: יש גברת כהן, אין לה גז עכשיו.

שלום זינגר: אני צריך לסדר לה את זה.

שלום זינגר: הגעתי לשם, אחרי דקה, או ממש בכניסה, אני צריך ללכת.

שלום זינגר: עוזב הכול וצריך ללכת.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בוא – בפרקטיקה.

שלום זינגר: ממי קיבל את הקריאה הזאת?

שלום זינגר: אתה יודע ממגדל השן, מהרצאה אקדמית, ועכשיו הולך לפרקטיקה.

שלום זינגר: עכשיו, אני הטכנאי.

שלום זינגר: ממי קיבלתי את הקריאה לעזוב את הכול?

שלום זינגר: אני שואל אותך שאלה, למה אתה לא עונה לי?

שלום זינגר: << דובר_המשך >> עידן בן ארי: << דובר_המשך >> אני נשלח לשם.

שלום זינגר: גברת כהן התקשרה, אמרה, אין לי גז בבית.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לא, אני עכשיו הטכנאי אצל גברת כהן.

שלום זינגר: מי התקשר אליי?

שלום זינגר: << דובר_

שלום זינגר: המשך >> עידן בן ארי: << דובר_המשך >> המשרד, ממי שקיבל את ההודעה.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אתה סומך על שיקול הדעת שלו.

שלום זינגר: המנהל נתן הנחייה כי הוא הבין שצריך לעשות את זה ללא דיחוי.

עידן בן ארי: לא, הוא לא הבין.

עידן בן ארי: הוא אומר יש חוק.

עידן בן ארי: ברגע שהחוק הזה נכנס - - -

יעקב מרגי: אז הוא הבין את הצו.

עידן בן ארי: בוודאי.

עידן בן ארי: כל צו, מכבדים אותו.

עידן בן ארי: ואז, יוצא מצב שגברת כהן חיכתה חצי יום.

עידן בן ארי: אני לא מתווכח על "ללא דיחוי".

עידן בן ארי: אני רק אומר, הוועדה המכובדת פה - - -

יעקב מרגי: אני אומר לך, את תתיש אותי.

יעקב מרגי: עכשיו אני נותן לך אנאלוגיה הפוכה.

יעקב מרגי: אני, גברת דובקין, שרועה ברצפה.

יעקב מרגי: אני התקשרתי, ומה לעשות, המנהל שלך והטכנאי שלך חשב שהגז של גברת כהן, יותר חשובה.

יעקב מרגי: ואחר-כך, התמודדתי עם 17 ניתוחים.

יעקב מרגי: שלוש וחצי שנים שיקום.

יעקב מרגי: עד היום צלקות נפשיות וצלקות אחרות.

עידן בן ארי: אני איתך.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לא, אתה לא התנתקת.

עידן בן ארי: כשאמרו: "חכמים היזהרו בדברכם", זה לא היה לאותו רגע, לאותה שעה.

עידן בן ארי: גם לעתיד לבוא.

עידן בן ארי: כי לחרב יש שני צדדים, חרב פיפיות קוראים לה.

עידן בן ארי: לא משתמשים בה, כי זה יכול לחזור לך.

עידן בן ארי: תקשיב.

עידן בן ארי: המטרה של "ללא דיחוי" - - -

עידן בן ארי: אני לא מתווכח.

יעקב מרגי: אז איזו הגנה אני אתן לך?

עידן בן ארי: אני הלכתי, הלכתי ללא דיחוי, אני לא מתווכח שם בצד.

עידן בן ארי: כשהטכנאי שלי עזב את גברת כהן, יש לה טענה.

עידן בן ארי: יש לה טענה נגדי – למה?

עידן בן ארי: יש לי חוק טכנאים 18(א) לחוק הגנת הצרכן ודיני נזיקין, שאני חשוף לתביעה אזרחית.

קריאה: אבל פיקוח נפש דוחה את זה.

קריאה: איזו טענה יכולה להיות להם נגדך, אם הלכת להציל חיים וכל דקה חשובה?

עידן בן ארי: הגברת הזאת לא יודעת.

עידן בן ארי: אני רק רוצה שייכתב – אנחנו עובדים ללא דיחוי.

עידן בן ארי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> כבר כתוב בחוק שלהם.

עידן בן ארי: לא כתוב בחוק שלהם.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אני נותן לך הגנה מפני החוק...

עידן בן ארי: מה שאני רק אומר – שייכתב בחריג, בסעיף 18(א) או פה, שאם טכנאי עוזב ללא דיחוי, אז כל הסנקציות שקיימות שאיחר הטכנאי, וכל זה, במקרה הספציפי הזה - - -

יעקב מרגי: אני מקים בשבוע הבא, ועדת משנה של הוועדה הזו, שתתעסק בסוגיות צרכניות.

יעקב מרגי: בוא, אתה עו"ד מכובד, מלומד.

יעקב מרגי: אתה מדבר אתי עכשיו בחוק כזה על סוגיות צרכניות?

עידן בן ארי: סוגיות שנגדנו, אדוני.

יעקב מרגי: לא יכול לתת לך הגנה בצו הזה על סוגיה צרכנית.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: << אורח >> צור חרס: << אורח >> רק לנסות להבהיר את התהליך המניעתי.

יעקב מרגי: הרי מה שאנחנו מנסים ומדברים מסביב לכל השיחה הארוכה הזאת, זה כדי למנוע את אותו אירוע שאנחנו חוששים ממנו.

יעקב מרגי: הסברתם מהלך שיחת הטלפון הראשונה של הלקוח למוקד, הוא מקבל הנחיות מה לעשות.

יעקב מרגי: כלומר, כבר בשלב הזה, יש תסריטי שיחה מובנים, והלקוח, הצרכן, מקבל הנחיות איך לסגור, מה לסגור, אם אתה לא בפאניקה.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אם אני אדם שקול, בשלב הראשון, ניתקתי לבד.

יעקב מרגי: נכנסתי לקצת פאניקה, התקשרתי אליך, הסברת לי, הרגעת אותי, סגרתי.

יעקב מרגי: אבל יש כאלה - האירועים לא כאלה.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על אירועים יותר קשים.

יעקב מרגי: דבר שני, הברז לבדו לא גומר את האירוע.

יעקב מרגי: יש גם כאלה מסכנים, מה לעשות.

יעקב מרגי: תגיד להם ברז גז, הוא לא יודע איך נראה.

יעקב מרגי: << דובר_המשך >> צור חרס: << דובר_המשך >> כמו שאמר קודם שלום זינגר, האירועים הקשים שאנחנו מדברים עליהם פה, קורים לפני שאנחנו מקבלים עליהם דיווח.

יעקב מרגי: הם קורים.

יעקב מרגי: אנחנו באים לאחר מעשה.

יעקב מרגי: אנחנו פה בחלק המניעתי, שאנחנו רוצים למנוע את התרחשות האירוע.

יעקב מרגי: המניעה של התרחשות האירוע, היא מתחילה בשיחת הטלפון.

יעקב מרגי: מדברים עם הלקוח, ונותנים לו הנחיות – תפנה את הדיירים מהדירה.

יעקב מרגי: תפנה את הדיירים בבניין.

יעקב מרגי: תפתח את החלונות, תעשה כך.

יעקב מרגי: תתקשר לכיבוי אש.

יעקב מרגי: הוא מקבל הנחיות כדי לעשות פעולות מקדימות.

יעקב מרגי: כדי שבאמת, אנחנו לא חס וחלילה מתנערים.

יעקב מרגי: הטכנאי שלנו מגיע וממשיך.

יעקב מרגי: אבל בחלק גדול מהמקרים, הבעיה הראשונית כבר טופלה.

יעקב מרגי: פה אני חוזר לסוגיית ה"ללא דיחוי".

יעקב מרגי: אם אנחנו נצמדים לאותו נוסח שהציע שלום זינגר, הם אומרים, תשמע – אנחנו מגיעים בהקדם האפשרי.

יעקב מרגי: עשינו פעולות מניעה קודמות.

יעקב מרגי: אנחנו מטפלים בכל מה שאנחנו יכולים בהקדם האפשרי.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> ואיפה שהפעולות שלך לא הצליחו?

יעקב מרגי: תגיד לי, אתה באמת ככה?

יעקב מרגי: זה נראה ככה.

צור חרס: חס ושלום.

יעקב מרגי: אני אוריד ממך את החשד שרצית ללעוג לאינטליגנציה.

יעקב מרגי: תודה.

צור חרס: זה חוזר על עצמו גם אחר-כך.

יעקב מרגי: נגיע אליו גם אחר-כך.

איתי עצמון: בסעיף קטן (א) מדובר על הכשרת אנשים אחרים שאינם בעלי רישיונות לעבודות גפ"מ.

איתי עצמון: אני מציע להבהיר שספק גז רשאי להכשיר אנשים מטעמו שאינם בעלי רישיונות לייצוג בעבודות גפ"מ, כדי בעצם להתכתב עם הנוסח בריישא שמדבר על העסקת בעלי רישיונות כאמור.

איתי עצמון: לגבי אותם מי שאינם בעלי רישיונות, אני מציע שהם יקבלו להציג חלף הרישיון.

איתי עצמון: כלומר, שספק הגז ימסור איזושהי תעודה בכתב שמעידה על ההכשרה.

יעקב מרגי: כתב מינוי.

איתי עצמון: כן, איזושהי תעודה.

איתי עצמון: אנחנו נוסיף את שני התיקונים האלה.

איתי עצמון: תיקון נוסף בסעיף קטן (ג) – בסייפה כתוב: "יודיע על האירוע ללא דיחוי למוקד התיאום של ספק הגז שמתקן הגז מסומן בסימונו".

איתי עצמון: השאלה, מה קורה אם יש טעות בסימון, או אם אין סימון.

איתי עצמון: אני מציע להבהיר כאן, שההודעה תהיה למוקד של הספק שמספק את הגז למתקן, ואם הזהות אינה ידועה, אז בעצם ננהג לפי הסימון.

חן בר יוסף: אף אחד לא יודע אם הוא מספק את הגז למתקן.

חן בר יוסף: הדבר היחיד שיש לכל בעל עסק, זה רק הסימון.

יעקב מרגי: בתקופה שלי כשאני הייתי ילד והייתי משחק, הרי לא היה לנו מגרשי משחקים – משחקים בדיוק איפה שיש בלוני גז.

יעקב מרגי: היה תבליט של החברה על המיכלים – זה קיים עדיין?

חן בר יוסף: זה קיים עדיין, זה חלק מהתקן.

חן בר יוסף: זה סימון בסימונו, זה לא אומר מספר טלפון, אבל זה כן סימון בסימונו של ספק הגז.

איתי עצמון: כלומר, אין חשש שהזהות - - -

חן בר יוסף: יש חשש.

חן בר יוסף: לצערנו, יש גם עבריינים.

חן בר יוסף: לצערנו, גם אנשים לוקחים בלון של חברה א' ועושים בו שימוש כי הם חברה ב', או הם לא חברה בכלל.

חן בר יוסף: יש גם דברים כאלה.

חן בר יוסף: אני חוזר רגע לסיטואציה.

חן בר יוסף: הסיטואציה היא שמגיע טכנאי שבטעות מישהו חשב שזו החברה שלא סיפקה, ובפועל, הוא מזהה בלון או מיכל של חברה אחרת.

חן בר יוסף: הדבר היחיד שיש לו מול העיניים, זו חברה אחרת, אין לו שום דבר אחר, אז את זה הוא יעשה, אליה הוא יפנה.

חן בר יוסף: << דובר >> איתי עצמון: << דובר >> להשאיר את זה כפי שזה?

יעקב מרגי: מבחינתי, אין בעיה.

יעקב מרגי: שאלה נוספת לגבי ד(2) – המקרים שבהם בעל רישיון יהיה פטור מאספקת אספקת הגז.

יעקב מרגי: "מדובר בראש שבו דלף גפ"מ" - אם מיכל גפ"מ הטלטל, או מאביזר המחובר למיכל כאמור, ובלבד, שיפסיק את אספקת הגז מהמיכל", אני מניח גם מהאביזר.

חן בר יוסף: לא, מהמיכל.

חן בר יוסף: המיכל מספק את האביזר.

חן בר יוסף: (ד)2 או (ד)3, הם בעצם מקבילות.

חן בר יוסף: ד(2) מתייחס למיכל.

חן בר יוסף: ד(3) מתייחס לצובר עם צנרת בתוך הבניין.

חן בר יוסף: בעצם, אנחנו אומרים, אם זיהית את מקור הבעיה.

חן בר יוסף: או למשל ניקח אביזר, במקום לדבר בשמות שאנחנו לא מבינים – כיריים ומיכל.

חן בר יוסף: אבל סגרתי את הברז שמספק לכיריים.

חן בר יוסף: ברגע שהפסקתי את הברז של המיכל שמספק לכיריים, הפסקתי את הדליפה.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> הדליפה מהכיריים.

חן בר יוסף: אבל אם יש דליפה בדרך מהמיכל, לא הפסקת.

חן בר יוסף: הכי טוב לסגור את הראשי.

חן בר יוסף: פה מדובר על מיכלים שמחוברים בקו קצר לאביזר.

יעקב מרגי: כשהוא הפסיק את אספקת הגז מהמיכל, הוא הפסיק לגמרי את אספקת הגז.

איתי עצמון: זאת השאלה.

יעקב מרגי: הוא הפסיק לגמרי.

חן בר יוסף: בעיקרון, בצנרת הביניים, יכול להיות עוד שארית של גז.

יעקב מרגי: הכמות הזאת היא לא שיעורית בכלל.

יעקב מרגי: זה מספק.

איתי עצמון: לא צריך להוסיף או מהאביזר כאמור?

איתי עצמון: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אם אתה מחייב אותו לסגור את המיכל – סגרת הכול, את האזנה, את הכול.

איתי עצמון: הערה נוספת לסעיף קטן (ד) – מה ההחלטה לגבי העברת התיעוד בכתב?

איתי עצמון: האם מיד?

יעקב מרגי: מיד.

איתי עצמון: בסדר.

איתי עצמון: השאלה, מה עושים עם התיעוד הזה.

איתי עצמון: האם בעל הרישיון, לא אמור להעביר את תיעוד לספק הגז?

חן בר יוסף: זו הפעולה שעשה אדם שהוא מטעם חברת הגז.

איתי עצמון: לא.

איתי עצמון: (ה) – "בעל רישיון אמור לתעד בכתב את הנסיבות".

איתי עצמון: ..

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: ישמור את זה אצלו, זה אצל הספק שמעסיק אותו.

איתי עצמון: שיעביר את התיעוד לספק הגז שמעסיק אותו.

איתי עצמון: הערה או שאלה נוספת לגבי סעיף קטן (ו) לעניין עריכת שינוי במקום האירוע.

איתי עצמון: אתם כתבתם – "אם מדובר על פעולה נדרשת לשם שמירה על שלום הציבור" – זה נוסח מאוד רחב, השאלה אם לא ראוי לצמצם אותו.

איתי עצמון: למה כתבתם את זה בצורה כל כך רחבה?

איתי עצמון: למשל, אם מדובר, פרט לפעולה נדרשת לשם הצלת חיי אדם, או מניעת נזק לרכוש.

איתי עצמון: שמירה לשלום הציבור זה רחב מאוד.

איתי עצמון: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> אנחנו לא יכולים לצפות איזה סוגים של פעולות הספק יידרש לעשות במקרה כזה.

איתי עצמון: ולכן, אנחנו כן חושבים שעדיף לשמור פה על איזשהו נוסח רחב.

איתי עצמון: כי באותו רגע הספק לא בדיוק יודע אם זה בשביל להציל חיי אדם או משהו יותר רחב.

איתי עצמון: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אם הוא לא יודע מי יודע?

איתי עצמון: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> אם הוא לא יודע, אז עדיף לנקוט משנה זהירות.

איתי עצמון: ואם הוא חושב שכדאי להמליץ לאנשים שנמצאים בקרבת מקום לשמור מרחק, בשביל לשמור על שלום הציבור אז - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> יכול להיות שצובר נמצא בסביבה פתוחה – מה המטרה?

איתי עצמון: << דובר_המשך >> גל נוי אפרת: << דובר_המשך >> המטרה היא לנסח בעצם במקום לכתוב רשימה של פעולות שאנחנו לא יודעים לחשוב עליהם מראש, במקרה של אירוע שנדרשות בשביל לשמור על שלום הציבור, לכתוב נוסח כללי שהוא יכלול בתוכו כל פעולה שלדעת בעל הרישיון שנמצא במקום היא תידרש בשביל למנוע פגיעה בשלום הציבור.

איתי עצמון: << אורח >> שלום זינגר: << אורח >> אני רוצה להתחיל בסעיף קטן (ו) – יש פה בעיה אמתית – זה בלי הגבלת זמן.

איתי עצמון: הגענו לאירוע גז, קרה נזק לרכוש, נזק רכוש מוגדר על כל דבר.

איתי עצמון: נניח שנשרף שם משהו – אף אדם לא יכול להזיז שום דבר, כולל מי שגר במקום, צריך לעזוב את המטבח, לא לעשות כלום.

איתי עצמון: נראה לי שהסעיף הזה צריך להיות מעוצב מחדש.

חן בר יוסף: צריך איזשהו שלב שבו מאשרים לספק הגז לתקן – אין ספק.

חן בר יוסף: הוא לא יכול לעשות שום פעולה לנצח נצחים.

חן בר יוסף: באיזשהו שלב, צריך להיטיב לו בעצם לעשות כל פעולה בשביל להחזיר את המצב לקדמותו.

שלום זינגר: חן, זה לא רק לאדם, זה גם לאדם עצמו, זה לא רק לספק הגז.

גל נוי אפרת: אני מזכירה שמדובר בסך הכול בנסיבות שבהם יש נפגעים או נזק לרכוש, לא בכל אירוע.

גל נוי אפרת: אז במקרה כזה הוא בא, הוא מפסיק את הגז, הוא עושה את כל הפעולות שלדעתו נדרשות בשביל לשמור על שלום הציבור.

גל נוי אפרת: אמורים להגיע במקרה כזה גם גוף הצלה, משטרה.

יעקב מרגי: הוא צריך לקבל אישור מהמשטרה?

גל נוי אפרת: אז יש את סעיף (ז) שאומר, שאם יש במקום גורם מטעם גוף הצלה, משטרה או משרד - - -

איתי עצמון: לא, אין הפנייה בסעיף קטן (ז) לאירוע שיש בו נפגעים או נזק לרכוש.

איתי עצמון: כתוב: "נכח במקום אירוע הגז", כל אירוע.

יעקב מרגי: תנסחו את זה.

איתי עצמון: אז למה התכוונתם בסעיף קטן (ז)?

גל נוי אפרת: סעיף קטן (ז) הוא רחב.

גל נוי אפרת: הוא מתייחס לכל אירוע שיש בו נוכחות של גוף הצלה, משטרה.

גל נוי אפרת: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> זה ודאי.

גל נוי אפרת: אני השתכנעתי.

גל נוי אפרת: תודה.

שלום זינגר: סעיף קטן (ז) לא פותר את הבעיה.

שלום זינגר: אבל אם נחה דעתך, מה אני שאחלוק עליך?

יעקב מרגי: שלום, יש לי שאיפות.

שלום זינגר: אני רוצה לדבר על בעייתיות בתחילת הסעיף.

שלום זינגר: אני הבנתי ללא דיחוי, נעזוב את זה.

שלום זינגר: אני רוצה לדבר על משהו שמתחבר למה שנאמר פה – נניח שמתקבלת קריאה במוקד.

שלום זינגר: כאשר אדם אומר יש לי ריח גז, אומר לו, אתה יודע מה, שכחת לסגור את הברז, סגור אותו.

שלום זינגר: זה אירוע גז, זה לא אירוע גז, צריך להגיע ללא דיחוי, לא צריך להגיע ללא דיחוי.

שלום זינגר: ניקח דוגמה נוספת.

שלום זינגר: לפי החוק היום, בכל מקרה כזה, גם אם נסגר המתג, והוא אומר לו, תתקשר אליי עוד שתי דקות ותגיד לי אם יש עוד ריח של גז, אומר לו, לא, נגמר ריח הגז, נצטרך להגיע ללא דיחוי.

שלום זינגר: זאת הכוונה?

חן בר יוסף: בעיקרון, מהרגע שיש דליפת גז לא מבוקרת, צריך להגיע ללא דיחוי.

חן בר יוסף: אין שאלה לגבי זה.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> גם אם מישהו סגר והפסיק הריח.

חן בר יוסף: אתה יודע למה?

חן בר יוסף: כי אם הוא יפתח עוד פעם, יהיה עוד פעם ריח.

חן בר יוסף: לא, יש אירוע אחר.

חן בר יוסף: הוא סגר ולא הפסיק הריח, רק שהחברה והמגיב, הוא לא יודע אם הריח הולך להפסיק או לא.

חן בר יוסף: אני מזכיר, לכולנו יש עדיין מכשירי טלפון כאשר היא מתניידת ברכב, עם דיבורית כמובן, והכול על פי חוק, ויכולה להתעדכן בזמן אמת.

חן בר יוסף: אבל האם העובדה שאמרתי לו על הברז שחשבתי שיעצור את הגז דרך המוקד, האם הוא באמת עוצר את הגז?

חן בר יוסף: אני חושב שבשלב זה המוקד לא יודע להגיד את זה.

חן בר יוסף: ולכן, הוא כן צריך לצאת לשם ללא דיחוי.

שלום זינגר: נניח שהוא כן יודע.

שלום זינגר: נניח שהוא בדרך, ואומר לו – תתקשר אליי, השאלה אם חל סעיף קטן 3(א) כן או לא.

שלום זינגר: תעזוב סיטואציות.

שלום זינגר: הוא יודע שנפסק ריח הגז, הגז הפסיק לדלוף, האם הוא חייב להגיע, כן או לא?

שלום זינגר: זה יכול להיות בסעיף ההגדרות של דליפה לא מבוקרת.

שלום זינגר: זה יכול להיות בסעיף 3(א), אבל צריך לתת לזה מענה.

שלום זינגר: לא יכול להיות שאם הפסקתי את האירוע בדרך טלפונית, אני אצטרך לעזוב את כל הסיפור, ללכת, לדווח, מתברר שבסך הכול הוא לא סגר טוב את הברז.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> שלום, לא כל המקרים כפי שאתה מציין.

שלום זינגר: לכן, צריך לתת סייג כלשהו.

שלום זינגר: כי זה שסגרת את הברז, לא פתרת את הבעיה.

שלום זינגר: נכון.

שלום זינגר: אבל לפעמים כן, לפעמים לא.

שלום זינגר: אני מדבר על מקרה שבו יצאתי כבר.

שלום זינגר: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אם אני, עקרת בית, התקשרתי אליך, הסברתי לי, סגרתי את הברז, ואחר כך, פתחתי שוב, ואין דליפה.

שלום זינגר: ביטלתי את הקריאה.

שלום זינגר: אנחנו שלחנו לאדוני את הסטטיסטיקות של הדברים, התברר, שאירועי גז אמיתיים שאי אפשר להפסיק אותם מרחוק, הם זעיר מזעיר.

יעקב מרגי: אתם עשיתם בדיוק את הסיבה למה אני לא מתרגש מהטענות שלכם.

יעקב מרגי: זה זעיר מזעיר.

שלום זינגר: זה נכון.

שלום זינגר: אם הצו היה חל רק על אותו זעיר מזעיר, לא הייתה בעיה.

שלום זינגר: אבל הנוסח של הצו הוא, ברגע שיש קריאה נגמר הכול, גם אם אני יכול לפתור בקלות.

שלום זינגר: << אורח >> צור חרס: << אורח >> כל עוד לא בוטלה הקריאה הוא צריך להגיע.

יעקב מרגי: אם אני עקרת בית, אמרתי לו, בסדר, הסתדר לי, בוטלה הקריאה.

יעקב מרגי: תודה.

עידן בן ארי: רציתי לאותו סעיף (ו) או (ז) אמר חן בהתחלה, ומאוד בצדק, כל הסעיף הזה נועד למנוע את הזיהום של הזירה.

עידן בן ארי: פה כתוב – "לא יערוך אדם".

עידן בן ארי: אנחנו חושבים שהגדרה אדם היא רחבה מדי, אפשר להחיל את זה עלינו.

עידן בן ארי: כי אדם זה אומר שכן.

יעקב מרגי: כן, אולי בעל הבית רוצה לטשטש ראיות.

יעקב מרגי: מה אכפת לך.

יעקב מרגי: עברת עכשיו מהאחריות של חברת הגז גם לשכנים.

עידן בן ארי: אדם זה גם ספק, אבל לא רק ספק גז.

יעקב מרגי: ודאי, לא רק ספק הגז.

יעקב מרגי: אנחנו נצביע על סעיף 3 – כולל כל התיקונים שדיברנו עליהם.

יעקב מרגי: מי בעד אישור סעיף 3, כפי שהצגנו אותו כולל התיקונים.

יעקב מרגי: מאושר.

יעקב מרגי: סעיף 3 מאושר.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים – כולל התיקונים.

יעקב מרגי: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> חידוש אספקת גז למיתקן, הוא למעשה אירוע שבו חוזרים כל הסיכונים.

יעקב מרגי: אנחנו מחדש, זה שהמיתקן היה ניטרלי, הופכים אותו שוב למיתקן עם סכנה לדליפה סכנה לנפיצות, כל הסכנות שקשורות בגז.

יעקב מרגי: ולכן, כאשר אנחנו מבקשים להחזיר מתקן חזרה, אז אם לא נגרע פה שום שינוי במיתקן, זאת אומרת, זיהיתי את מקור הדליפה, טיפלתי בה.

יעקב מרגי: אז אנחנו בעצם מבקשים, שמי שמוסמך לעשות בדיקה למיתקן כזה, יש הגדרות בתקן 158, לכל רמת של מיתקן יש טכנאי גז ברמה אחרת שמוסמך לעשות את הבדיקה, והוא יכול לעשות את הבדיקה הזו.

יעקב מרגי: אירוע שיש בו נפגעים, או שנגרם בו נזק – זה אירוע לרוב גם שינה את המיתקן – צינור קרה לו משהו, משהו שם קרה.

יעקב מרגי: כאשר אנחנו מחברים בניין חדש, אז מעבדה מאושרת נדרשת לבדוק את כל חיבורי הבניין.

יעקב מרגי: למעשה, אנחנו פה במציאות מקבילה.

יעקב מרגי: על מנת להקל על החברות, לא דרשנו רק מעבדה מאושרת, מספר המעבדות בישראל הוא מוגבל.

יעקב מרגי: אפשרנו גם שמתכנת גפ"מ בכיר שהוא לא עובד בחברה, גם יכול לתת את השירות הזה של ללכת ולבדוק את המיתקן.

יעקב מרגי: רק לצורך ההבנה, בלא מעט מהאירועים, אירועים, מה שנקרא הוחזרו לשגרה.

יעקב מרגי: אחרי שהייתה דליפה, מישהו חשב שהוא זיהה את מקור הדליפה, לכאורה, טיפל במקור הדליפה, ובפועל מקור הדליפה היה או אחר.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מה המקורות של האנשים המקצועיים האלה - הם קיימים, איפה הם קיימים?

יעקב מרגי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> יש אנשים שהם פרי לנסרים כאלה.

יעקב מרגי: מתכנני גפ"מ בכירים - 6 בנוסף לשלוש מעבדות.

יעקב מרגי: 3 או 5 אנשים בכל הארץ.

יעקב מרגי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> חרב פיפיות.

יעקב מרגי: .. אני מבין את הרציונל.

יעקב מרגי: אל תנסה למצוא מענה יותר רך, שלא נמצא את עצמנו באמת תקועים.

יעקב מרגי: שבסוף, לא רק היה לו אירוע גז, עכשיו הוא מחכה שבוע, עשרה ימים, שיבוא מישהו בר סמכא שיחדש לו את צינור הגז.

עידן בן ארי: זה גם יעלה הרבה כסף.

עידן בן ארי: אני מתרגם את הצו.

עידן בן ארי: אנחנו עוברים למקרים של שני טכנאים, במצב שאין נזק לרכוש, או גוף, צריך אישור של שני טכנאים נפרדים, זו התקנה.

עידן בן ארי: למה?

עידן בן ארי: צריך את הנושא של האישור בכתב של מפקח בטיחות או בעל רישיון ב-4(א) של רמה 2.

עידן בן ארי: חוץ מזה עוד מתקין גפ"מ שמותר לו לעשות את זה.

עידן בן ארי: שני אנשים על אירוע, לא היה לא נזק, לא זה וזה, כי זה הרוב המכריע.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> הוועדה הזו עוסקת גם בתעבורה.

עידן בן ארי: כשאתה חוצה פס לבן לא מקווקו, מה אומרים לך – תדמה את עצמך שנכנסת בקיר, אבל לא נכנסת בקיר.

עידן בן ארי: רואה אותך, לוקח לך את הרישיון.

עידן בן ארי: על אותה אנאלוגיה אני אומר לך, היה אירוע גז.

עידן בן ארי: אדון או גברת, מישהו הזיז משהו, היה דליפה בכיריים - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מתזוזה לא צריך להיות.

עידן בן ארי: אם קורה, סימן שבהתקנה לא היה תקני.

עידן בן ארי: סליחה שאני חולק על אדוני, אבל במקרה הזה אני יכול לחלוק, כי זו המומחיות שלי.

עידן בן ארי: יש הרבה מקרים – מזיזים, מנקים, מושכים.

עידן בן ארי: כיריים לא תקינות.

עידן בן ארי: כיריים, אדוני.

עידן בן ארי: אנשים קונים כיריים, יש תקלה בכיריים – רוב התקלות.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> קניתי כיריים של 400 שקלים, שילמתי 180 שקלים למתקין – על מה אתה מדבר?

עידן בן ארי: הכול תקני היום.

צור חרס: מאה אחוז, אבל הבעיה היא לא בהתקנה, אדוני.

צור חרס: אתה רוצה, אני אתן לך גם נתונים.

יעקב מרגי: אני שואל, למה שיהיה אירוע גז?

יעקב מרגי: אני לא מתלונן.

צור חרס: כי בעוד חמש או שש שנים, זה יכול לקרות.

צור חרס: הכיריים התיישנו, קרה להם משהו בפנים.

עידן בן ארי: במצב כזה אתה צריך שני טכנאים – מה ההיגיון?

עידן בן ארי: << אורח >> חן בר יוסף: << אורח >> מעדכנים אותי שיש שבע מעבדות נוספות, ולא שלוש כמו שאמרתי.

עידן בן ארי: על חטאיי אני מודה היום.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> כמה עולה?

אמנון בן ארצי: אני מחברת דור אלון גז.

אמנון בן ארצי: 1,000 שקלים.

חן בר יוסף: לא, זה מעבדה.

חן בר יוסף: כמה עולה להזמין מעבדה.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> הלכת למעבדה - באין נפגעים צריך מעבדה?

חן בר יוסף: מה צריך?

חן בר יוסף: אישור של מישהו שהוא מוסמך מטעם החברה.

גל נוי אפרת: נדרש אישור בכתב של מפקח הבטיחות וגם של בעל רישיון שמוסמך לפי תקנות לבדוק את המתקן.

גל נוי אפרת: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בפרקטיקה אם המוסמך, אם הטכנאי המוסמך שעשה את העבודה, אומר לממונה הבטיחות של החברה - הכול תוקן על פי כל הנהלים, ובכל זאת ללא אישור, לא צריך לבוא לשם.

גל נוי אפרת: תודה, אין לי בעיה עם זה.

איתי עצמון: רציתי לשאול לגבי סעיף 4א – מדוע לא לקבוע איזשהו פרק זמן גם לחידוש אספקת הגז?

איתי עצמון: אותו צרכן שנותקה לו אספקת הגז מסיבות מוצדקות, ועכשיו, נדרש להמתין לטכנאי שיגיע ויחדש לו את אספקת הגז, בינתיים הוא תקוע בלי אספקת הגז.

איתי עצמון: אני מציע, אדוני, בכל זאת, לכתוב שחידוש אספקת הגז ייעשה במהירות האפשרית, או בהקדם האפשרי.

חן בר יוסף: כמובן שנשמח.

חן בר יוסף: להבנתנו זה אות שאיננה נדרשת.

חן בר יוסף: אני מזכיר שהמוטיבציות של חברות הגז, זה למכור כמה שיותר גז.

חן בר יוסף: לכן, הרצון שלהם להחזיר את הגז, אחרי אירוע, אחרי הפסקת גז, אחרי נתק גז, הוא רצון בסיסי של כל מי שמוכר מוצר - האם לחייב אותו?

יעקב מרגי: אני יעקב מרגי, צרכן, אני החברה, יש לי עכשיו עבודות – אני לא אכתוב במידי או בהקדם האפשרי.

עידן בן ארי: בהתאם לנסיבות << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בהקדם האפשרי.

עידן בן ארי: אתה שכנעת אותי.

עידן בן ארי: לא, אנחנו ביקשנו בהקדם האפשרי בהתאם לנסיבות, זה מה שאנחנו ביקשנו, אדוני.

עידן בן ארי: אנחנו רצים מדליפה לדליפה.

עידן בן ארי: אמר חן, האינטרס שלנו זה לספק גז, אז כל דבר קטן יבוא - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לסעיף 4 - אמנון בן ארצי.

אמנון בן ארצי: אני רציתי להוסיף רק לעניין הזה, שמעבדה מוסמכת מאשרת תקינות של מתקן בהתאם לתקן שקיים לתקן עדכני.

אמנון בן ארצי: ואילו, הדברים בנויים והתקנים השתנו במשך השנים – יש פה סתירה, משום שהמעבדה לא תאשר לפי תקנים שהם כבר לא רלבנטיים, או קיבלו שיפוץ בשינוי.

אמנון בן ארצי: ולכן, יש פה בעיה בהחלטה הזאת.

אמנון בן ארצי: דבר שני, רציתי לומר, לא ייתכן שחברת גז ותיקה ונושאת ידע וניסיון של משך שנים רבות, תצא לרחוב, ותחפש בעלי מקצוע שיבואו ויאשרו לה את המתקנים.

אמנון בן ארצי: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

יעקב מרגי: תהיה התייחסות לדברים.

יעקב מרגי: תודה.

יותם אדמי: רק לא הבנתי מהדיון מה עמדת הוועדה במינהל הגז בסוגיית האירוע שיש בו רק נזק לרכוש.

יותם אדמי: הן גם שם נדרשת בדיקת מעבדה או גורם חיצוני.

יותם אדמי: אני אחדד בעניין הזה, שהרבה מאוד פעמים אותו נזק לרכוש שאנחנו מדמיינים פיצוצים, כמובן, לא לשם אני מכוון.

יותם אדמי: הרבה מאוד פעמים מדובר באיזשהו נזק קל לכיריים, לשיש, דברים כאלה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: התייחסות לשני הדוברים.

חן בר יוסף: אנחנו מדברים על מתקן שהוא אכן נבנה על-פי תקן ישן, ובעצם, מה שקרה, זה הסתבר שיש בו נזק שנגרע ממנו.

חן בר יוסף: אז התכבד בעל המתקן, ויעמוד בדרישות מעבדה עדכניות.

חן בר יוסף: יכול להיות שהציבור רק ירוויח מהדבר הזה, זה דיי בסיסי.

חן בר יוסף: אני אסביר את המהות.

חן בר יוסף: בעיקרון, תקינה הולכת קדימה.

חן בר יוסף: ומדינה שהיא לא ביום שבו תיקנו את התקן, אפשר בבת אחת את כל המדינה לעשות רברס.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אני רוצה בלשון העם.

חן בר יוסף: קרה אירוע גז במתקן, בשיכון, בכוונה מדגיש, בשיכון.

חן בר יוסף: עוד עם הצוברים החדשים, מאז הייתה תקינה משנות השישים, עכשיו קרה אירוע גז.

חן בר יוסף: הוא לא יחזיר אותה למצב שהיא הייתה, אלא לפי התקינה החדשה.

חן בר יוסף: בשביל לקבל הסמכה של מעבדה מאושרת, כן.

עידן בן ארי: המשמעות היא שלא יחדשו את הגז.

אמנון בן ארצי: סליחה, אני אבקש לציין ולהזכיר, שחוקים במדינת ישראל לא חלים באופן רטרו-אקטיבי.

חן בר יוסף: נכון.

חן בר יוסף: זה שינוי במערכת הגז שהוא כן מחייב.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אבל חן, אתה לא רוצה לסייג את זה לאיזה שינוי?

חן בר יוסף: אם לא בוצע שינוי מהותי, הנזק לא היה נזק משמעותי.

חן בר יוסף: כל נזק תחייב אותו עכשיו?

חן בר יוסף: אני מזכיר את שתי האפשרויות שעומדות בפני חברות הגז.

חן בר יוסף: 1.

חן בר יוסף: אפשרות אחת זו מעבדה.

חן בר יוסף: אפשרות שנייה, מתכנן גז בכיר.

חן בר יוסף: דרך אגב, הם יכולים להשתמש אחד, והמתכנן של החברה - - -

יעקב מרגי: אחד לשל השני.

חן בר יוסף: נכון, ופה יש כמה עשרות כאלה.

חן בר יוסף: 2.

חן בר יוסף: גם נכון שאם הנזק הוא משמעותי, אז זה באמת נכון שכבר יעשו תיקון לכל המתקן.

חן בר יוסף: ואם זה לא – אז שיביאו מתכנת שיבדוק את המתקן לפי התקן ההיסטורי שלו.

חן בר יוסף: המעבדה מחויבת לכללי המעבדה, לא כולם מחויבים לכללי המעבדה.

קריאה: מה קשור זה שעכשיו קרה אירוע לצורת הטמנת הצובר או התקינות או אי התקינות של - - -

חן בר יוסף: יש, לצערנו, אירוע מאוד קשה, אירוע גילה, מסתבר, שהתבסס על זה שהמערכות שם נבנו על בסיס צריכה מסוימת.

חן בר יוסף: עוד ועוד אנשים התחברו שם למחממי מים.

חן בר יוסף: נוצר שם פער שלם - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> שם לא חידשת, אלא לפי התקינה החדשה.

חן בר יוסף: נכון.

חן בר יוסף: אבל הוא היה בדירה אחת.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> ודאי.

חן בר יוסף: אני מדבר על בית פרטי, אירוע עם נזק מזערי – תרים לי את כל הבלוק, את כל התשתיות לפי תקינה חדשה?

חן בר יוסף: בוא, יש פה שכל שצריך לעשות.

חן בר יוסף: שינוי התקינה בבתים פרטיים – הוא שינוי שלא קשור לצנרת, ולא הצטרכו לעקור מרצפות.

חן בר יוסף: אז כל מה שקשור לבתים פרטיים ומתקנים פשוטים, על פניו, לגבי התקינה לאורך השנים לא לוקחים אף אחד, ועושים לו רביזיה בבית.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> איפה זה כתוב?

איתי עצמון: זה כתוב בתקן?

חן בר יוסף: כן.

חן בר יוסף: התקן עצמו.

חן בר יוסף: השינויים המשמעותיים בתקן קשורים למשל למקום מרכזיית הגז, שהיום רוצים שיהיו עליהם ספינקלרים, ומרכזיית הגז, זה בבניינים שאין להם צובר.

חן בר יוסף: התקינה החדשה בתחום הצנרת הביתית לא זזה, אם אני מבין נכון.

חן בר יוסף: חאלד, ראש אגף פיקוח אצלנו, וגם חבר ועדת תקינה.

חן בר יוסף: אנחנו לא מכירים זה יהיה שינוי תקינה.

חן בר יוסף: זאת אומרת, פיצוץ או אירוע גז בתוך בית, גם אם תבוא המעבדה הכי מוסמכת שיש, היא תמשיך לדרוש בערך את מה שדרשו מהבית הזה אתמול.

חן בר יוסף: פה אין שינוי.

חן בר יוסף: לגבי מבנים, אכן, יכול להיות מקרה, אפילו כנראה חלק לא מבוטל של המקרים, שבהם הסתבר, שבעצם המערכת לא באמת מתאימה למבנה הזה, כי – יותר דיירים, כי חיברו אליו עוד - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אנחנו חיים במציאות של פיצול דירות.

חן בר יוסף: אני בא ואומר – פיצול דירות, מי לא סובל מזה?

חן בר יוסף: בניין שלם של שמונה יחידות דיור, הפך להיות 14.

חן בר יוסף: אתם יודעים מה זה לחבר עוד חיבור, עוד יציאה, בלי וסתי לחץ?

חן בר יוסף: הצבעה על סעיף 4 – עם התיקון של "בהקדם האפשרי".

חן בר יוסף: מי בעד אישור סעיף 4?

חן בר יוסף: אושר.

יעקב מרגי: שניים בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: סעיף 4 – אושר.

יעקב מרגי: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >> << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> מי זה המנהל?

איתי עצמון: מכיוון שפה אתם מדברים על מנהל אגף פיקוח, ובטיחות במשרד.

איתי עצמון: יכול להיות שמחר יקראו לו – אגף פיקוח אכיפה ובטיחות.

איתי עצמון: אני מציע לא להיכנס בחקיקה לשמות של האגפים והמחלקות השונות במשרד, להגיד, או לעובד משרד האנרגיה המוסמך לכך, או למנהל פשוט – למנהל כהגדרתו בסעיף ההגדרות.

חן בר יוסף: יש לכתוב – משרד האנרגיה המוסמך לכך, זה בסדר גמור.

איתי עצמון: שמי?

איתי עצמון: שהמנהל הסמיך לכך?

חן בר יוסף: האמת, שמי שהסמיך אותו זה השר.

גל נוי אפרת: לגבי המנהל, יש הגדרה.

גל נוי אפרת: זה מופיע בסעיף של ההגדרות.

גל נוי אפרת: "מי שמונה לפי סעיף 3(ב) לחוק למנהל גפ"מ.

איתי עצמון: אז מה השינוי?

איתי עצמון: על עובד משרד האנרגיה שהשר הסמיך לכך?

גל נוי אפרת: למנהל, שיהיה למנהל.

צור חרס: בסעיף א, אנחנו מוצאים שאחרי אירוע שיש בו נפגעים או נזק, היינו מוסיפים מהותי.

צור חרס: כי באמת, הרוב הגדול של האירועים, הם אירועים קטנים, זניחים, לא קרה בהם שום דבר אמיתי, אנחנו משחיתים את זמננו וזמנם.

יעקב מרגי: תקבל התייחסות.

איתי עצמון: מי יגדיר מהו נזק מהותי?

עידן בן ארי: המנהל יגדיר.

עידן בן ארי: יגיד, אני רוצה דיווח על כל סדק בכיריים - אין בעיה.

איתי עצמון: אני מניח שלא תמיד אפשר לדעת בדיוק ולסווג את זה.

איתי עצמון: תדווחו למנהל, אני מציע לפי הנוסח שכתוב כאן, על כל אירוע שיש בו נפגעים או נזק לרכוש, והמנהל יעשה עם הדיווח מה שאמור לעשות.

איתי עצמון: אבל אתם צריכים לתת את המידע לדעתי.

איתי עצמון: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> היה אירוע גז, כבר הוגדר כאירוע גז.

איתי עצמון: דווח.

עידן בן ארי: לאחר מכן, גם בנושא דיווח לנציג משרד האנרגיה, אנחנו מבקשים להוסיף בסוף – "אשר יהיה זמין בכל עת".

עידן בן ארי: מאחר וכן, אנחנו עובדים בכל השעות, הם לא, וחוץ מלתת דיווחים מיידיים - - -

איתי עצמון: אפשר לכתוב – ימסור, לרבות בדרך אלקטרונית.

איתי עצמון: אולי אפשר להוסיף.

צור חרס: אין כונן של משרד התשתיות?

חן בר יוסף: יש כוננים בשלושה מרחבים.

חן בר יוסף: זה נכון.

חן בר יוסף: יכול להיות שהכונן ישן ולא הצלחת להעיר אותו – שלח וואטסאפ מידי.

צור חרס: לגבי סעיף ב – אנחנו מבקשים שזה יהיה תוך 30 יום.

צור חרס: אין פה דחיפות, האירוע כבר עבר.

צור חרס: פשוט זה התעסקות של ניירת מיותרת.

צור חרס: 30 יום להעביר דיווח, זה בסדר גמור.

חן בר יוסף: לא.

חן בר יוסף: אנחנו מדברים על אירוע שיש בו נזק, או מישהו נפגע, אנחנו מתחילים חקירה.

חן בר יוסף: אני לא אחכה 30 יום בשביל לקבל ממנו את מה שהוא יודע על האירוע.

צור חרס: אתם מקבלים מאתנו גם היום את הדיווחים המידיים עם כל מה שאנחנו יודעים.

צור חרס: אבל דוח כמו שאתם רוצים עם תמונות – צריך לאתר אותם.

חן בר יוסף: רק נזק ונפגעים.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> לא 30 יום, ודאי.

חן בר יוסף: לפעמים עורכי דין שולחים לבתי משפט, מגישים תביעות עתק, דרקוניות.

חן בר יוסף: השופט אומר להם כמה צריכים לקבל - - - 30 יום לא הגזמת?

חן בר יוסף: מה סביר?

חן בר יוסף: עשרה ימים.

יעקב מרגי: עשרה ימים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה סבירות.

יעקב מרגי: רבותיי, אתם במגרש הזה, אני לא.

יעקב מרגי: אני לא משפטן.

יעקב מרגי: אני במגרש של הפרקטיקה, של בית הספר של החיים.

יעקב מרגי: אני מצפה מכם קצת יותר - - -

צור חרס: בסעיף הבא, כשמבקשים דיווח רבעוני, אנחנו היינו מבקשים שזה יהיה חציוני.

עידן בן ארי: אני שואל למה צריך את הדיווח הרבעוני?

עידן בן ארי: אדוני, אנחנו מעבירים דיווחים, טלפונים – סעיף (א).

עידן בן ארי: סעיף (ב) – דיווח בכתב – שבעה, עשרה ימים.

עידן בן ארי: עכשיו, עוד דיווח רבעוני, אני לא מבין מה קורה פה?

עידן בן ארי: מה זה היה המסע הביורוקרטי הזה, עוד דיווחים, ועוד דיווחים?

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אני צריך לנהל לך את המאגר?

עידן בן ארי: קיבלת ממני כבר דיווח.

חן בר יוסף: לו יצויין שסעיף (ב) היה מכסה את כל האירועים, זה היה מצוין, ובאמת, אין לי צורך, אני יודע לאסוף נתונים.

חן בר יוסף: הבעיה היא אחרת – הבעיה היא איכשהו כשאתה מקבל שני דיווחים מחברה, פתאום מתגלים פערים.

חן בר יוסף: לצורך העניין, ביקשנו מכל החברות, את כל צוברי הגז שלהם.

חן בר יוסף: על פניו, נתון חזק.

חן בר יוסף: איכשהו בבדיקה חוזרת, הסתבר שלא כולם - - - << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> זה על כל האירועים, לא משנה איזה אירוע.

חן בר יוסף: דרך אגב, זה יהיה גם מידע הרבה יותר מצומצם.

צור חרס: רגע, מה זה על כל אירוע?

צור חרס: גם לא יראו שיש נפגעים.

צור חרס: כאילו כל אירועי הגז שהיו?

יעקב מרגי: אתה לא מנהל תיעוד של המוקד?

צור חרס: זה אלפים בחודש.

עידן בן ארי: אתה רוצה את הדיווחים האלה?

חן בר יוסף: כן.

חן בר יוסף: בטח.

חן בר יוסף: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> זה לא אלפים.

חן בר יוסף: אירוע גז, לא הזמנת גז, לא התקנות.

צור חרס: יראו שהלקוחות התקשרו לפחות ודיווחו, וחשבו.

צור חרס: מה נגמר בסוף, אנחנו לא יודעים.

עידן בן ארי: מדובר על 30 אלף בשנה.

גל נוי אפרת: לא קריאות, אירועים שקרו בסוף.

עידן בן ארי: זו מעמסה גדולה, אדוני.

עידן בן ארי: אני חייב להגיד.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אתה רוצה להגיד לי ש-30 אלף דליפות גז קורים לך בחברה שלך ברבעון?

עידן בן ארי: לא, זה כל השוק, אדוני, זה לא לי.

עידן בן ארי: זה הנתונים שהגשנו, אז קיבלנו מספרים.

יעקב מרגי: כמה צרכני גז יש לנו במדינת ישראל – שני מיליון?

עידן בן ארי: שני מיליון בתי אב.

צור חרס: אם כבר מעבירים דיווחים, אז רק דיווחים כאמור בסעיף 5.

צור חרס: כלומר, רק במקרים שיש אירועים שיש בהם נפגעי נזק.

צור חרס: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> תקשיב, אני נותן לך רישיון להתעסק, דבר שהוא סכנת חיים.

צור חרס: אני כרגולטור, כמפקח, כמשרד, רוצה לדעת שהתשתיות שלך, והעסק שלך עובד.

צור חרס: איך אני אדע?

צור חרס: בין היתר, זה שאתה תדווח לי.

צור חרס: הוא אמר לך גם שהוא לא סומך עליך, אני סומך עליך.

צור חרס: אמרת, יש פערים בשני דיווחים.

צור חרס: אני מבין טוב.

צור חרס: תאמין לי, זה אחד הדברים שלא חסר לי בהם.

צור חרס: תקשיב, אני סומך עליך.

צור חרס: אבל אני רוצה גם לדעת, לראות.

צור חרס: אתה יודע מה, יש לי בעיה עם תשתיות המים במושב, בממוצע, אני יותר מדיי מדבר עם חברת מימי הנגב על הנזילות.

צור חרס: הם הקימו תאגיד, כדי לתחזק את התשתיות, וממשיכים לקרוא להם הרבה על נזילות ופיצוצים.

צור חרס: על הדרך אני יודע מה רמת התפקוד שלך.

צור חרס: אני, מחר, מחרתיים גם אדרג אותך כמשרד.

צור חרס: אני אדע להגיד איזה חדר מיון הוא מספר אחד בלוחות זמנים.

צור חרס: מידע זה כוח, אדוני.

צור חרס: תודה.

צור חרס: סעיף 5 יש הערות?

אילן בנימין: אני מנהל מינהל לבטיחות הגז במשרד האנרגיה.

אילן בנימין: שאלתם מי המנהל?

אילן בנימין: אני המנהל.

יעקב מרגי: אני מודה לך שהקשבת לדיון.

איתי עצמון: השינויים בסעיף 5(ב) – "ספק גז ימסור למנהל אגף פיקוח ובטיחות במשרד, ימסור למנהל, לרבות באופן אלקטרוני, בתוך עשרה ימים, מיום אירוע גז וכו'".

איתי עצמון: אלה השינויים שהוועדה החליטה עליהם.

איתי עצמון: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> להוסיף, לרבות בכל אמצעי אלקטרוני.

איתי עצמון: רק בסעיף א.

איתי עצמון: מי בעד אישור 5 עם כל התיקונים?

איתי עצמון: אושר.

יעקב מרגי: שניים בעד.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הסעיף אושר.

יעקב מרגי: << אורח >> גל נוי אפרת: << אורח >>

צור חרס: קודם כל, אנחנו מבקשים שהתקופה שבה צריכים לשמור את התיעוד תהיה שלוש שנים ולא שבע.

צור חרס: זה בסך הכול תיעוד שהוא לא משפטי.

צור חרס: הוא תיעוד שזה סתם ניירת ממש מיותרת.

חן בר יוסף: האמת היא שצריך 14.

יעקב מרגי: למה 14?

יעקב מרגי: זה קבוע בחוק?

חן בר יוסף: לא.

חן בר יוסף: זה קבוע במציאות.

חן בר יוסף: יש לנו אירוע גז ברעננה שנגרם שעכשיו מתנהלות תביעות, כי זה תביעות שיווק, ביטוחים.

גל נוי אפרת: יש תביעות שמוגשות ערב ההתיישנות, שזה שבע שנים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מבין מהר.

צור חרס: לגבי סעיף 7 – את תחילתו של הצו, אם אפשר שנה מהיום, ולא שישה חודשים.

יעקב מרגי: אם הייתי אומר שנה, לא היית אומר שנה וחצי – תגיד את האמת?

גל נוי אפרת: אתם ביקשתם שישה חודשים.

גל נוי אפרת: זה התחיל מתקופה של ארבעה חודשים.

גל נוי אפרת: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אני אגיד לך למה אני לא דן בזה – כי לנו עוד מעט את החוק.

צור חרס: ולכן, בגלל שממילא הולך להיכנס לחוק, ויהיו בו שינויים, וגם הוא תהיה לו איזושהי תחולה, לכן, אנחנו חושבים שאין טעם את הצו הזה להחיל - - -

יעקב מרגי: תשאיר לנו את הטעם....

איתי עצמון: רציתי לשאול לעניין הדוחות הרבעוניים.

איתי עצמון: אם הצו נכנס לתוקף חצי שנה מיום פרסומו, מתי בעצם יידרש הדיווח הראשון?

חן בר יוסף: ברבעון הראשון.

איתי עצמון: אני שואל את עו"ד גל נוי אפרת, אם לא צריך לקבוע הוראה לעניין הזה, או שזה ברור?

גל נוי אפרת: אני לא חושבת שנדרשת הוראה.

גל נוי אפרת: שישה חודשים מיום הפרסום.

גל נוי אפרת: אז אם זה ייצא למשל בחודש פברואר, אז בעצם תחילת הרבעון ייצא בחודש אפריל, הדיווח הראשון.

גל נוי אפרת: זאת אומרת, אם הצו התפרסם בפברואר, אז הדיווח הרבעוני יהיה בסוף אפריל.

איתי עצמון: אז הוא התייחס בעצם גם לאירועים שקרו לפני שהצו נכנס.

חן בר יוסף: רמת - - - שנדרשה.

חן בר יוסף: אז מכניסת הצו לתוקף.

איתי עצמון: לא, אבל צריך לחדד את העניין הזה.

איתי עצמון: צריך להבין על מה יידרשו לדווח.

גל נוי אפרת: אז בעצם המשמעות היא שהחברות יידרשו לתעד אצלם את האירועים עוד לפני תחילתם.

גל נוי אפרת: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אלא אם כן.

גל נוי אפרת: נכנס לתוקף שישה חודשים – לדוגמה, ב-31 לדצמבר 2020, הוא נכנס.

גל נוי אפרת: ברבעון שמסתיים ב-31 לדצמבר 2020 הוא נכנס, הוא לא נכנס ב-1 לינואר אותו רבעון.

איתי עצמון: כלומר, אני שואל, גם עם אירועי הגז?

איתי עצמון: מדובר באירועים שהתרחשו לפני שהצו נכנס לתוקף.

איתי עצמון: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> ודאי, כך אני מבין.

איתי עצמון: אז צריך יהיה, לשקול - - - של הצו.

איתי עצמון: אני רוצה שיהיה ברור על מה מדווחים.

גל נוי אפרת: גם ככה החברות היום נדרשות לדווח לנו לפי התנאים של הרישיון.

גל נוי אפרת: פה אנחנו משדרגים.

גל נוי אפרת: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> הוא צודק.

גל נוי אפרת: אבל את מתקנת צו.

איתי עצמון: אז צריך לכתוב שמדובר על דיווח, לרבות, על אירועים שאירעו לפני כניסת הצו לתוקף - לגבי אותו רבעון.

איתי עצמון: עוד שאלת הבהרה, כדי שאני אבין את החלטת הוועדה.

איתי עצמון: אני חוזר לרמה של הבהרה לסעיף 5.

איתי עצמון: "הדיווח לעובד משרד האנרגיה" - כתוב כאן בהודעה טלפונית, ויכול להיות גם באופן אלקטרוני – זאת הייתה ההחלטה, וכך, גם, לגבי סעיף קטן(ב) או שהמתכונת שהורה לו המנהל, באותה מתכונת אתם תורו גם על אופן מסירת - - -

גל נוי אפרת: זה נסמך פשוט לתוך המתכונת שהורה לו המנהל, לא צריך לרשום את זה.

איתי עצמון: אני לא כל כך בטוח, אני מציע כן לחדד.

איתי עצמון: מתכונת זה יכול להיות איך עורכים - - -

יעקב מרגי: היום, דיווח במייל זה לא נקרא דיווח?

יעקב מרגי: ודאי שזה דיווח.

גל נוי אפרת: זה קיים גם בדברי חקיקה כלים שדורשים דיווח במתכונת שהורה לו המנהל, אנחנו מתייחסים גם לאופן הגשת הדיווח, וגם לפרטי - - -

איתי עצמון: אני מכיר דברי חקיקה אחרים שכן כתוב בהם הוראה מפורשת, אבל זה לשיקול דעת הוועדה.

איתי עצמון: אני מציע כן להבהיר.

יעקב מרגי: הנביא אמר בהפטרה – "ויאמר לדבק טוב הוא, ויחזקו במסמרים".

יעקב מרגי: ..

יותם אדמי: אדוני, בעניין מועד כניסה לתוקף, זה מתקשר גם להערה של איתי לגבי הדיווחים.

יותם אדמי: נראה לי שאם יש נקודה שכל המשתתפים בדיון יסכימו עליה, שהצו הזה הוא לא אירוע קל, מבחינת ההיערכות, אני משער שגם מינהל הגז.

יותם אדמי: יש פה היערכות שתידרש גם בשטח, ועד אחרון הטכנאים איך עושים ואיך מגיבים, ואיך מתעדים, ואיך עושים הכול.

יותם אדמי: אני יודע שאולי הוועדה מסתכלת על זה, ואנשים בחוץ אומרים – חצי שנה, זה בהחלט מספיק זמן.

יותם אדמי: אני מעוניין להבהיר שהמצב הוא ממש לא כך.

יותם אדמי: יש פה תהליך שיידרש יותר זמן ממנו, העיר צור לגבי שנה, אני חושב שנצטרך לפחות שמונה חודשים שיהיה אפשרות.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> שאלה.

יותם אדמי: תפנה אותי למשהו בצו שמחייב אותך משהו חדש לעשות שלא עשית עד היום.

יותם אדמי: יש פה שורה של דברים.

יותם אדמי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> בוא, תגיד לי דבר אחד.

יותם אדמי: לגבי סוגיית התיעוד והדיווחים.

יעקב מרגי: היועצת המשפטית אומרת לך, שאתה מחויב גם היום לדווח לממונה – חצי שנה.

יותם אדמי: תביא טענה רצינית שאוכל להיענות לבקשה שלך.

יותם אדמי: אני חושב שכל ההתנהלות שלה זה דברים שמשנים, אחרת, לא היינו מתכנסים כאן, ומינהל הגז לא היה מתווכח על הצו הזה כבר שישה דיונים בוועדת הכלכלה.

יותם אדמי: אני לא חושב שזו איזושהי הנחה שאפשר לבוא ולפתוח אותה.

יותם אדמי: ברור שיש פה שינוי מהותי.

עידן בן ארי: להכשיר אנשים להפסקת גז, אדוני, כל מה שאומרים.

עידן בן ארי: לא, אדוני, יודעים שאין מספיק טכנאים להכשיר את כל המוקדים הטלפוניים לוודא שאנחנו לא עומדים בשתי דקות על אפס - אלה הדברים המהותיים.

עידן בן ארי: << יור >> היו"ר יעקב מרגי: << יור >> אם לא שכנעת בטיעון הראשון, אל תנסה בשני, בשלישי.

עידן בן ארי: ברגע שאתה מבין טיעון שני, אתה אומר לשופט - - -

עידן בן ארי: לא טיעון.

יעקב מרגי: אתה אומר לשופט שיושב מולך – הטיעון הראשון היה חלש, בוא ננסה יותר חזק.

עידן בן ארי: תקדים עולמי, אדוני, אני מסכים.

יעקב מרגי: הצו הזה מכניס את החברות להיערכויות שהן יידרשו לזה זמן רב יותר מחצי שנה?

חן בר יוסף: אנחנו מאוד מקווים שהוא מכניס אותן להיערכויות – זמן רב, נשמע לי קצת מוגזם.

חן בר יוסף: להכשיר אנשים ולקבל מאתנו אפשר בתוך שבועיים.

חן בר יוסף: מה אנחנו מצפים שאדם כזה שיודע לסגור ברזים יידע?

חן בר יוסף: עשינו את זה עם טכנאים שיודעים לבדוק כיריים הרבה יותר מסובך.

חן בר יוסף: לגבי - - - זה לחתום הסכם עם מישהו, לצאת למכרז אם מישהו רוצה - - -

יעקב מרגי: הכול קל בעיניך.

חן בר יוסף: לא קל.

חן בר יוסף: אבל חצי שנה.

יעקב מרגי: אתה לא מרגיש שאתה נוקשה קצת?

יעקב מרגי: חיי אדם והמציאות – חצי שנה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

איתי עצמון: לגבי הדיווח הראשון, חל מכניסת הצו לתוקף, כלומר, לא תהיה חובת דיווח לגבי אירועים שאירעו לפני הכניסה לתוקף.

יעקב מרגי: חן, תן משהו ליושב-ראש.

חן בר יוסף: שמונה חודשים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מי בעד אישור סעיפים 6, 7?

יעקב מרגי: אושר.

יעקב מרגי: שתים בעד, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אין מתנגדים.

יעקב מרגי: הצו אושר.

יעקב מרגי: תודה רבה לכם.

יעקב מרגי: תודה לכל האורחים.