ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 38, 2020-08-05 09:00

רם שפע: בוקר טוב לכולם, לחברי הכנסת שמכבדים אותנו בנוכחותם ולכל מי שנמצא אתנו ב-זום.

רם שפע: כפי שאני מניח שכולכם יודעים, קבענו ישיבה להיערכות לשנת הלימודים שתתחיל בתקווה גדולה עוד פחות מחודש.

רם שפע: בניגוד לכל מיני דברים שנאמרו, אנחנו השארנו כאן מקום גם לשר החינוך וגם למנכ"ל משרד החינוך מר עמית אדרי, מקום גם פיזי ובעיקר כללי כדי להגיד לכם שלמרות שבחרתם לא לבוא לכאן, אני אמשיך לכבד אתכם ואת המקום שלכם כי זה התפקיד שלי כאיש חינוך וכחבר כנסת.

רם שפע: אבל מבחינתי זה לא מוריד בסנטימטר את האחריות שלכם לתת תשובות לחברי הכנסת, לחברי ועדת החינוך, לכל אנשי החינוך בישראל ולציבור כולו.

רם שפע: אני חייב להעמיד דברים על דיוקם כי בחרתם לשלוח אתמול מכתב עם פרטים מאוד מאוד מסולפים לגבי מה שהיה.

רם שפע: בגלל שאני מכבד אתכם אני לא אוציא את כל המסמכים שיש לי אבל אני רק אספר שאנחנו פנינו אליכם לפני כמה שבועות לקיים את הדיון הזה, כפי שקורה בכל שנה ויעיד על כך צוות הוועדה הנאמן של ועדת החינוך.

רם שפע: אתם ביקשתם לדחות את הדיון שהיה מתואם לשבוע שעבר, ב-27 בחודש, ואנחנו נענינו לבקשתכם ודחינו את הדיון ליום שני לפני יומיים כי אמרתם שאתם לא מוכנים.

רם שפע: צריך לומר שברור לנו שכרגע מערכת החינוך באתגר גדול וזה בסדר ואתם עושים לילות כימים כדי להכין את המערכת ואכן דחינו את הדיון.

רם שפע: ביום שישי פניתם אלינו כדי לדחות את הדיון מיום שני וביום ראשון בבוקר סיכמנו – כך גם הודענו לחברי הכנסת ולכל המוזמנים – שדוחים את הדיון מיום שני ליום רביעי, באישור של הגורמים הבכירים ביותר במשרד החינוך ובלשכת השר, והכול כתוב וממוסמך.

רם שפע: הזזנו את הדיון ליום רביעי בשעה 9:00 מכיוון שזו השעה שהתאימה לכם, שר החינוך ומנכ"ל משרד החינוך, אבל אתמול בחרתם להודיע לנו, השר בחר להודיע לנו שהוא לא בא.

רם שפע: לכן מבחינתנו, כמי שמכבדים את כבודה של הכנסת ואת כבודו של הציבור, אנחנו בחרנו לקיים את הדיון בכל מקרה מכיוון שבעיניי אין לכם כרגע זכות לא לספק תשובות לציבור.

רם שפע: חשוב לי לומר, ושוב, כאיש חינוך - ואני רואה שחברי כנסת רבים שעסקו בחינוך אפילו הרבה יותר שנים ממני, אני בטוח שהם יסכימו אתי על כך - שגם אם אין לכם בשלב הזה את כל התשובות, אני בטוח שהציבור מבין שיש שאלות שעדיין לא באו על פתרונן לקראת פתיחת השנה ועדיין הציבור משווע להבין מה קורה.

רם שפע: אם עדיין לא יודעים בדיוק כמה מחשבים יצליחו לגייס, תגידו שאתם עדיין לא יודעים אבל עובדים על זה כחלק מהחלטת הממשלה.

רם שפע: אם עדיין לא יודעים איך אפשר להציל את תוכנית קרב, את תוכנית היל"ה ואת תוכנית שלבים – אתם צריכים לבוא לכאן ולהסתכל לחברי הכנסת בעיניים, להסתכל לציבור בעיניים, ולהגיד לו שאנחנו עדיין לא יודעים אבל זה חשוב לנו, אנחנו עובדים על זה, אנחנו רגישים לאלפי מורים, מדריכים וצוותי הוראה שכרגע הצטרפו למעגל האנשים שמחפשים עבודה וזה מפריע לנו.

רם שפע: זה מה שהייתם צריכים להגיד כאן.

רם שפע: הייתם צריכים לדבר על זה שאתם עושים הכול כדי לגייס אלפי מורים חדשים ושחלק מהמורים שתגייסו, אני מאוד מקווה, יהיו מהאנשים שבתכנית קרב, תכנית היל"ה וכל התוכניות האחרות, שאולי עוד נשמע בימים הקרובים שהתבטלו.

רם שפע: אגב, הם מפגינים כאן בכנסת כבר כמה ימים.

רם שפע: אני ודאי יצאתי אליכם ואני בטוח שגם חלק מחברי הכנסת.

רם שפע: אני מקווה, ככל שאני יודע, בינתיים, שר החינוך, עוד לא בחרת לצאת אליהם ולפחות להראות להם כמה הנושא חשוב לך ובוער בך.

רם שפע: יש לי כאן עוד רשימה ארוכה של נושאים שאני חושב שהציבור וחברי הכנסת משוועים לתשובות.

רם שפע: גם כשאין תשובות מלאות, צריך להתייצב בכנסת ולהגיד אותן.

רם שפע: אני רוצה לומר עוד משפט, כדי שכולכם תדעו.

רם שפע: זה לא רק ששר החינוך בחר שלא להגיע אתמול, אני מבין לפי מה שאני רואה של מי שאישר הגעה, שהוא הוראה לכל סמנכ"לי משרד החינוך – שאגב, ידעו על הדיון וכולם היו מוכנים לדיון מכיוון שדיברנו אתם – להחרים את הדיון הזה.

רם שפע: ככל שאני מבין, כרגע ב-זום אין אף נציג של משרד החינוך.

רם שפע: אם יש מישהו, אני אשמח לדעת.

רם שפע: יש לי כאן רשימה של 15 אנשים ואני אקריא את הרשימה רק כדי שתבינו מה מספר האנשים שהתכוננו לדיון וכל הסיפור של זה שהם לא ידעו, הוא פשוט לא אמיתי: רחל אברמזון, אינה זלצמן, מיכל טביביאן מזרחי, אריה מור, דודי מזרחי, אילת מלקמן, שוש נחום, סוניה פרץ, עופר רימון, איל רם, משה שגיא, ד"ר מירי שליסל, עינב לוק, גילה נגר ומיכל צדוקי.

רם שפע: כל האנשים האלה, אין לי כל האשמה אליכם חברים וחברות אבל אני רק רוצה להראות לכולם שהמשרד התכונן לדיון הזה, ידע שהוא צפוי, הבין את המשמעויות שלו ואני בטוח שאנשים גם עשו עבודה טובה כדי שהתשובות שיש להם, הם יספקו לנו.

רם שפע: אבל שר החינוך בחר להחרים את הדיון הזה ולהורות לכל משרדו להחרים אותו.

רם שפע: אני רוצה שתדעו שיש כל מיני אפשרויות נוספות לוועדת החינוך בכנסת, ולכל ועדה בכנסת, לפעול מול משרד שבחר להחרים דיון.

רם שפע: אנחנו נשקול את כל האפשרויות ויתכן שגם נפנה אל יושב ראש הכנסת כדי להבהיר ביחד אתו מה עושים בסיטואציה כזאת מאוד מאוד נדירה ולא מקובלת.

רם שפע: עד כאן דברי הפתיחה לי.

יאיר גולן: אדוני היושב ראש, הערה.

יאיר גולן: כמי שהופיע למעלה משנתיים מדי חודש בכנסת כראש מחלקת מבצעים במטה הכללי, אני יכול להגיד לך שמעולם צבא הגנה לישראל לא החרים דיון בכנסת.

יאיר גולן: כחלק מהרשות המבצעת, ראינו לעצמנו חובה להתייצב כאן ולדווח גם כשזה היה מאוד לא נוח וגם כשהמפגשים היו קנטרניים ומרגיזים.

יאיר גולן: העובדה שכאן משרד החינוך בוחר לא להתייצב בפני הכנסת, זה דבר שהוא לא פחות משערורייה ואני קורא לתת לזה ביטוי תקשורתי, ביטוי ציבורי ברור ונחרץ.

יאיר גולן: זה דבר שפשוט לא ייעשה.

רם שפע: מסכים.

רם שפע: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, אני כמובן מצטרף – אני חושב שגם חלק מחברי הכנסת – לקריאה הנכונה שלך להגיע לכאן.

מאיר כהן: צר לי שאנשי משרד החינוך בחרו לא להגיע לכאן.

מאיר כהן: אני משער, ורובנו כאן אנשי חינוך לשעבר, שהימים האלה הם ימים טרופים במשרד החינוך.

מאיר כהן: החבר'ה האלה עובדים קשה ויש לשער שגם השר, במציאות מאוד קשה.

מאיר כהן: צר לי על כך ואני אומר את זה ביתר שאת כי התכוננו לישיבה הזאת ביום שני והיא נדחתה, הרמנו הרבה גבות ואני אפילו דיברתי עם היושב ראש, והבנתי מדבריו שהוא עושה הכול כדי לתת מרחב זמן למשרד החינוך.

מאיר כהן: ההערה של יאיר צודקת.

מאיר כהן: מעולם אני לא זוכר מציאות שבה משרד שלם לא הגיע לדיון.

מאיר כהן: במקום שאנחנו את יתרת השעות נריב אתם, כדאי שאנחנו נדון בבעיות הבוערות מתוך תקווה גדולה מאוד שבאמת זה יגיע לא לאוזניים ערלות, ואני מכיר את האנשים האלה שנקבת בשמם והם אנשים טובים שעושים עבודה מצוינת.

מאיר כהן: אני חושב שהדבר הראשון שאנחנו צריכים במפגש הבא, כמה שיותר קרוב, להזמין לכאן את ארגוני המורים.

מאיר כהן: כי אני שומה מהם שיש חוסר של לפחות 2,000 מורים שעדיין לא נקלטו במערכת, במיוחד כאשר מדברים על למידה בקפסולות.

מאיר כהן: לכן כדאי לשמוע אותם.

קריאה: הסתדרות המורים כאן.

רם שפע: אני תכף אתייחס לזה.

מאיר כהן: אני חושב שצריך להציע גם להסתדרות המורים וגם למשרד החינוך להתחיל לקלוט אנשים שיצאו לפנסיה.

מאיר כהן: יש מורים שפע, מורים מצוינים שיצאו לפנסיה ולא צריך הכשרות אלא לאפשר להם לעבוד שנה-שנתיים בחלקיות משרה ופתרנו את הבעיה.

מאיר כהן: יש עוד המון דברים.

מאיר כהן: תשלומי הורים, ואתה היושב ראש מכיר את זה, אבל אני חושב שהיות ואנשי קרב נמצאים כאן בחוץ, ראוי שאנחנו כולנו – כל הוועדה – תצא לכמה דקות בסוף הישיבה, אם יהיה אפשר, גם אתה וגם כולנו.

מאיר כהן: אני מכיר את החבר'ה המון שנים.

מאיר כהן: הם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

מאיר כהן: כל פעם שיש בעיות תקציביות, הם הראשונים לחזור הביתה בלי שכר.

מאיר כהן: אני באמת מציע שאנחנו נצא אליהם.

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: רעיון טוב.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת עוזי דיין, בבקשה.

עוזי דיין: תודה.

עוזי דיין: אני רוצה בקצרה להביע עמדה של חלק מהורים ותלמידים שסוג המריבה הזאת, שאפילו לפעמים קצת נהנים ממנה, מגיעה למצב שכמו שאתה אומר לילד שכבר שלא אכפת לי מי התחיל, תפסיקו עם זה.

עוזי דיין: אני מציע שאנחנו נמעט לשפוך שמן על המדורה ולא נערב בזה גם את מורי קרב וכולי.

עוזי דיין: אני באתי לכאן בדיוק מהגישה הזאת למרות שאני לא יודע כמה ערך יש לדיון הזה אבל צריך לקיים אותו ואני מקווה שתמצאו דרך להסתדר ולא לריב על דבר שחלק מהציבור לא מבין למה זה טוב ולא אכפת לו מי אלה הצדדים או שאכפת לו מי אלה הצדדים אבל עמדתו ברורה מראש.

רם שפע: הצדדים היחידים שיש כאן אלה הציבור ואנשי החינוך שצריכים לקבל תשובות, והמשרד, שכמו שאמרתי, לצד העובדה שהוא עובד מאוד קשה, צריך לספק את התשובות גם אם הן לא מלאות.

עוזי דיין: אמרתי את מה שאמרתי.

רם שפע: הכול בסדר.

רם שפע: אני יודע לכבד טוב מאוד את האנשים.

רם שפע: אמרתי את זה.

עוזי דיין: חלק גדול מהציבור כבר אומר, בסדר, לא אכפת לי מי צודק ומי לא צודק.

רם שפע: בהקשר הזה, אני מבין.

רם שפע: זה נכון.

רם שפע: חברת הכנסת אורלי פרומן.

אורלי פרומן: אדוני היושב ראש, האמת שהגעתי לכאן וראיתי את הכיסאות הריקים, חשבתי שפספסתי משהו, למרות שאני עוקבת אחרי החדשות.

אורלי פרומן: חשבתי, מה, פתיחת שנת הלימודים נדחתה?

אורלי פרומן: הרי ה-1 בספטמבר הוא אחד מתילי עולם, הוא תמיד מגיע ב-1 בספטמבר.

אורלי פרומן: תמיד.

אורלי פרומן: גם כשהוא מפתיע לפעמים את כולנו, הוא מגיע.

אורלי פרומן: אני לא יכולה לעבור לסדר היום על הביזוי של הוועדה, על ביזוי של חברי הכנסת ואולי זה פשוט המשך טבעי להתנהלות של הממשלה בתקופה האחרונה.

אורלי פרומן: אולי בכלל לא צריך להתפלא כי זה פשוט המשך טבעי.

אורלי פרומן: שלושה וחצי שבועות לפתיחת שנת הלימודים, עשרות שנים אני פתחתי את מערכת החינוך, הייתי כאן בדיוני הכנה, מעולם – כמו שאמר חברי חבר הכנסת גולן – משרד החינוך לא החרים את ישיבת פתיחת שנת הלימודים.

אורלי פרומן: אני רוצה להזכיר לכם את שנה שעברה.

אורלי פרומן: הכנסת ה-21.

אורלי פרומן: היינו בתקופה של אין ממשלה, הקמנו את ועדת החינוך במיוחד להיערכות לפתיחת שנת הלימודים, הגיע השר דאז, הגיע המנכ"ל דאז, שניהם כבר לא שם, וקיימנו ישיבה עם כל הבעיות שהתעוררו ערב פתיחת שנת הלימודים.

אורלי פרומן: זאת מערכת מורכבת, זאת מערכת קשה, יש הרבה בעיות ערב פתיחת שנת הלימודים והרי אנחנו כאן לא כדי להתנגח אלא כדי לסייע לפתיחה חלקה של שנת הלימודים.

אורלי פרומן: עוזי, את הציבור זה מאוד מעניין.

אורלי פרומן: מערכת החינוך נוגעת כמעט בכל בית אב במדינת ישראל – ילדים, נכדים, עובדי הוראה, עובדי חינוך.

עוזי דיין: לא אמרתי שלא מעניין.

עוזי דיין: אמרתי שלא מעניין אותם מי התחיל ומי צודק ומי לא.

אורלי פרומן: הבנתי, אבל הם אזרחים במדינת ישראל והם חיים כמונו את התקופה המטורפת הזאת שכולנו עוברים וזה לא היה צריך לקרות, לפחות שנבטיח למורים, לאנשי החינוך ולילדים את ה-1 בספטמבר, נדון בבעיות, נציף אותן, נדע מה סגור ומה מתוכנן לעתיד.

אורלי פרומן: אני חושבת, היושב ראש, דווקא לאור הדיונים המוקדמים שהתקיימו בוועדה, עת דיברנו על המשבר ברפורמה של החינוך המיוחד, על לחצים מבתי הספר שאינם מתוקשבים, על חסר מאוד גדול באנשי חינוך בכלל ובוודאי בפורמט בו הולכים לפתוח את המערכת, פגיעה בבני נוער בסיכון, ילדי כפרי הנוער והפנימיות, תוכנית קרב ושלבים עם הילדים החולים, הרשאות לבנייה.

אורלי פרומן: זאת אומרת, יש הרבה מאוד נושאים שהם חשובים וחשוב שנקבל עליהם תשובות מאנשי המקצוע.

אורלי פרומן: עכשיו שמענו גם על הצהרונים ועל תשלומי הורים.

אורלי פרומן: להזכיר לכם, חבריי חברי הוועדה, אנחנו אמורים לאשר את תשלומי ההורים לשנת הלימודים הקרובה.

אורלי פרומן: אני עוד לא יודעת היכן בדיוק נמצא סל התרבות.

אורלי פרומן: בקיצור, הרשימה היא ארוכה ואני חושבת שאנחנו זכאים לקבל את התשובות מאנשי המקצוע וחובתם של אנשי המקצוע לספק את התשובות וגם את סימני השאלה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

יוראי להב-הרצנו: הגעתי לכאן הבוקר מהפגנה שמתקיימת בחוץ של תוכנית קרב שאני מלווה המאבק שלה כדי לא לסגור את התוכנית המעולה הזאת שעושה חינוך בפריפריה וסוגרת פערים.

יוראי להב-הרצנו: יחד עם תוכנית קרב שעומדת בסימן שאלה יש עוד תוכניות נוספות שכבר הודיעו על ביטול כמו תוכנית היל"ה, תוכנית שלבים, תוכנית קרב, תנועות וארגוני הנוער.

יוראי להב-הרצנו: מדובר בליבת החינוך.

יוראי להב-הרצנו: לא מדובר בתוכניות העשרה שטוב שיש אותן אלא מדובר בליבת החינוך והדיון הזה שאמור להיות כאן על היערכות לפתיחת שנת הלימודים חשוב כפליים, במיוחד בתקופה מורכבת זו, בגלל שיש אתגרים שאנחנו עדיין לא יודעים איך להתמודד אתם ויש הרבה סימני שאלה.

יוראי להב-הרצנו: איפה שר החינוך?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מה הוא עושה ברגעים אלה שזה יותר חשוב.

יוראי להב-הרצנו: מה יש לשר החינוך יותר חשוב מאשר פתיחת שנת הלימודים הקרובה?

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מה הוא עושה כרגע שהוא יותר חשוב מלהיות כאן ולתת לציבור תשובה.

קריאה: הוא הלך לים.

קריאה: לא.

קריאה: אולי לקניון.

יוראי להב-הרצנו: אני מצטרף לדברים של חבר הכנסת מאיר כהן.

יוראי להב-הרצנו: אכן זה בזיון הכנסת אבל אנחנו לא חשובים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מייצגים את הציבור והציבור הוא חשוב והציבור זכאי לקבל תשובות.

יוראי להב-הרצנו: לא יתכן ששר החינוך לא יתייצב בפני הציבור וימסור את התשובות שלו ויאמר מה הולך לקרות עוד שלושה וחצי שבועות.

יוראי להב-הרצנו: אני חש שהממשלה הזאת מבולבלת.

יוראי להב-הרצנו: הממשלה היא לא הריבון.

יוראי להב-הרצנו: הציבור הוא הריבון והממשלה משרתת את הציבור ולא להפך.

יוראי להב-הרצנו: שר החינוך צריך להתייצב בפני הציבור ולתת תשובות.

יוראי להב-הרצנו: במידה ואין לו זמן להתעסק בנושא החינוך, שזה הנושא היחיד שהוא אמון עליו, אולי ראוי שהוא יתפטר וייתן את המקום למישהו אחר שיש לו זמן להתעסק בנושא החינוך ושיוכל לקחת בעלות על הנושא ולתת תשובות לציבור.

יוראי להב-הרצנו: במידה שבתוך הממשלה הזאת אין אף אחד שמוצא זמן להתעסק בחינוך, יכול להיות ששווה למנות פרויקטור בתחום החינוך כפי שמונה בתחום הבריאות וכפי שתכף ימונה בתחום הכלכלה.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין, יש כל כך הרבה סימני שאלה, היכן שר החינוך.

רם שפע: חברי הכנסת, אני כמובן רוצה שתמשיכו לדבר אבל אני רוצה לומר משהו שבעיניי הוא חשוב להמשך הדיון.

רם שפע: אני אמרתי בפתח הישיבה את הדברים שלי ואתם כמובן אומרים את שלכם וזה בסדר.

רם שפע: אני חושב שחשוב שגם במהלך הדיון נצליח להעלות את כל הסוגיות שבעינינו וגם בעיני מי שנמצא אתנו ב-זום, שהן הסוגיות הקריטיות שהמשרד צריך להתייחס אליהן וגם אם הוא לא בא לכאן עכשיו, אני בטוח שהוא יתייחס אליהן בהמשך, בין אם זה כאן או במקום אחר.

רם שפע: חשוב שהדיון גם יצליח להיות מקצועי כי יש כל כך הרבה סוגיות קריטיות שאנחנו צריכים להעלות.

רם שפע: יש לי כאן רשימה ארוכה, ארבעה דפים, של אנשים שנמצאים ב-זום וזה אחרי שסיננו.

קטי קטרין שטרית: אתה תיתן לנו לדבר.

קטי קטרין שטרית: שמענו מספיק אתך האופוזיציה.

רם שפע: אני אתן לכם לדבר.

רם שפע: אמרתי שננסה במקביל שהדיון יהיה גם ענייני.

מאיר כהן: אחרי שנאמרו הדברים, וייאמרו עוד דברים, חשוב להגיד שלא צריך להפוך את זה לדיון של התנצחות בינינו לבין משרד החינוך ולא עם השר.

מאיר כהן: בין אם אנחנו מסכימים או לא מסכימים, החבר'ה האלה יושבים – ואני יודע – שעות וימים כדי להכין את שנת הלימודים.

קטי קטרין שטרית: המנכ"ל שלו התחיל לפני יומיים.

קטי קטרין שטרית: מאיר מדבר דברי טעם ואני נהנית לשמוע כל מילה שלו אבל יש אחרים ששואלים איפה הוא נעלם.

מאיר כהן: יש לי חברים שהם ממונים על החינוך.

מאיר כהן: החבר'ה האלה לא ישנים.

מאיר כהן: רם, הם לא ישנים.

רם שפע: חד משמעית.

מאיר כהן: אתה מכיר את זה.

רם שפע: נכון.

רם שפע: גם אמרתי את זה.

מאיר כהן: הם לא ישנים.

מאיר כהן: אני חושב שהדברים שיאיר אמר מסכמים את כל העניין, שזה לא בסדר שלא מגיעים לכנסת כשמוזמנים אבל מכאן והלאה, בואו באמת נתעסק בסוגיות שהן כל כך בעייתיות כל כך בוערות.

מאיר כהן: אני פגשתי את ראשי ההורים.

מאיר כהן: חבר'ה, הם מדברים רק על דבר פשוט, על נושא של תשלומי הורים שקטי טיפלה בו.

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: אני טיפלתי בו.

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים מתי טיפלנו בזה בשנה שעברה?

קטי קטרין שטרית: הסתכלתי בלוחות הזמנים.

קטי קטרין שטרית: טיפלנו בזה באוקטובר.

קטי קטרין שטרית: בהיעדר מנכ"ל, לקח המון זמן עד שהוא נכנס.

קטי קטרין שטרית: אני חברה בסיעה שלו.

קטי קטרין שטרית: ניסיתי לדבר אתו שני משפטים.

קטי קטרין שטרית: שאלתי אותו אם אני יכולה לשבת אתו אבל אני מסתכלת על לוח הזמנים שלו.

אורלי פרומן: יש סמנכ"ל.

קטי קטרין שטרית: אני לא הפרעתי לך כשדיברת.

קטי קטרין שטרית: עם כל הכבוד לך, אני הייתי ראש מטה וכראש מטה אתה יושב שבועיים לפני כן ואתה צריך לשבת עם כל המחוזות.

קטי קטרין שטרית: דבר אחד ששכחנו – אין תקציב.

קטי קטרין שטרית: מאיר, אין תקציב.

קטי קטרין שטרית: ארבעה וחצי מיליארד שקלים.

רם שפע: חברים, אחד אחד.

רם שפע: יש הרבה אנשים שצופים בנו ואנחנו צריכים להזכיר להם שזו ועדת חינוך.

קטי קטרין שטרית: אני נפגשת היום בשעה 12:00 עם שר האוצר על הארבעה וחצי מיליארד שקלים שיפתרו את הכול.

קטי קטרין שטרית: הפופוליזם היפה שאני אוהבת לשמוע את כל אלה שאומרים שליבנו קרן קרב, ליבנו עם היל"ה.

קטי קטרין שטרית: אני הולכת לפתור את הבעיה.

קטי קטרין שטרית: אני קטי שטרית הולכת לפתור את הבעיה יחד עם שר האוצר, לבדוק את האפשרות איך אפשר לשחרר את הארבעה וחצי מיליארד שקלים כי יש פקידים במשרד האוצר שהם לא מסוגלים לאשר את זה.

קטי קטרין שטרית: צריך לדבר עם החשב הכללי שלא יודע איך לעשות תקציב המשכי לארבעה וחצי מיליארד שקלים.

קטי קטרין שטרית: יש בעיה מאוד מאוד קשה.

קטי קטרין שטרית: עומד שר שאומר שהוא חייב לפתוח את שנת הלימודים, אתם חייבים להעביר לי את הכסף ואומר שר האוצר שהוא חייב למצוא פתרון איך מעבירים את הכסף.

קטי קטרין שטרית: זו הבעיה.

קטי קטרין שטרית: הבעיה היא תקציבית בלבד.

קטי קטרין שטרית: כשלשר יש בעיה תקציבית, קשה לו מאוד מאוד להתנהל.

קטי קטרין שטרית: עם כל החשיבות של הוועדה, הוא חבר במפלגה שלי וכשאני עומדת מולו ואין זמן לדבר אתי כי הוא מאוד מאוד עסוק, לרגע פגעתי.

קטי קטרין שטרית: מאיר, אמרתי לו: יואב, דקה, אני חייבת לדבר אתך כמה משפטים.

קטי קטרין שטרית: קטי, אני עמוס.

קטי קטרין שטרית: אני חברה במפלגה שלו.

קטי קטרין שטרית: אני תמכתי בו, אני תומכת בו, הוא לא מצליח למצוא זמן עבורי.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אנחנו במצב של פריימריס ואסור להסתכסך אחד עם השני שמא יקרה משהו.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה ואני יודעת כי הייתי במקום הזה.

קטי קטרין שטרית: הייתי ראש מטה.

קטי קטרין שטרית: לא הייתי מנהלת מחוז שמגיעה על נישה מסוימת אלא הייתי ראש מטה.

אורלי פרומן: קטי, סליחה, מנהל מחוז עושה את העבודה כדי שהמנכ"ל יוכל לפתוח את שנת הלימודים עם 250,000 תלמידים ו-30,000 מורים.

רם שפע: חברת הכנסת שטרית, אני אתייחס במשפט אחד.

רם שפע: אני אמרתי גם בהתחלה שאנחנו מכבדים את שר החינוך ואת המנכ"ל.

רם שפע: ודאי גם את אנשי המקצוע.

רם שפע: צריך להגיד שהם ידעו על הדיון, דחינו אותו פעמיים, לא בכדי יש כאן רשימה של 15 סמנכ"לים ובכירים אחרים שהתכוננו לדיון.

רם שפע: צריך להגיד את זה.

רם שפע: אם את רוצה אחד על אחד, אני אראה לך גם את כל ההודעות שאישרו את הדיון הזה.

קטי קטרין שטרית: אני מעדיפה שסמנכ"לים יענו.

קטי קטרין שטרית: עם כל הכבוד, נפלו השמים, השר לא הגיע.

רם שפע: השר אמר להם לא להגיע.

קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים שלשר יש המון רצון אבל הפקיד לא מאשר את התקציב.

רם שפע: את מפספסת את העובדה שהוא הורה לעובדים לא להגיע.

רם שפע: הם רשומים כאן.

רם שפע: הם אישרו הגעה.

קטי קטרין שטרית: בוא אני אגיד לך משהו, ואם אתה רוצה – זה ברמה פוליטית.

קטי קטרין שטרית: אנחנו קצת נכנסים – קצת, שים לב לשיח שאתה התחלת אתו וזה ממשיך גם עם חברי האופוזיציה – הרי זה לא באמת ובתמים מעניין אותם, ואני אומרת את זה לך, פתיחות שנת הלימודים.

רם שפע: לא.

קטי קטרין שטרית: מה שמעניין אותם זה כמה אפשר לנגח את שר החינוך.

אורלי פרומן: קטי, תחזרי בך מהדברים שלך.

קטי קטרין שטרית: שים לב לשיח.

אורלי פרומן: תחזרי בך מהדברים שלך.

רם שפע: חברים, עצרו, אני אתחיל לקרוא אתכם לסדר.

קטי קטרין שטרית: השר נמצא בים?

קטי קטרין שטרית: איפה הוא נמצא?

אורלי פרומן: קטי, תחזרי בך מהדברים שאמרת.

רם שפע: אני מתעלם מהצעקות שלכם אחד על השני וממשיך את הדיון.

רם שפע: אין לי כל ספק שכל מי שנמצא כאן, ודאי האנשים שעשרות שנים עסקו בחינוך, מאוד מוטרדים מפתיחת השנה, כמוך, כמוני וכמו כולם.

רם שפע: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: חברתי קטי, לקחת את התור שלי לדבר אבל אני מוכנה לוותר לך בתנאי אחד, שבערב אנחנו נראה שיש ארבעה וחצי מיליארד שקלים שיפתרו את כל הבעיות.

קטי קטרין שטרית: הלוואי.

קטי קטרין שטרית: אינשאללה.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת התמורה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מוכנה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנה, אני אומרת את זה לפני כולם.

מאיר כהן: אנחנו מצטרפים אליך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שלכולנו חשוב הנושא של החינוך ושל פתיחת מערכת החינוך ולכן אנחנו כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: יש חלק מהחברים, כמוני, שיש להם ישיבות בוועדה בה הם חברים אבל העדיפו לבוא לכאן כי זה נושא מאוד חשוב ומאוד קריטי.

אימאן ח'טיב יאסין: אל לנו להתנצל על הדבר כי בעיניי זה דבר מובן מאליו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להעלות כאן כמה נקודות שהן בעצם זעקות של ציבור לקראת פתיחת שנת הלימודים.

אימאן ח'טיב יאסין: לצערנו הרב אנחנו שומעים כל הזמן שאנחנו רוצים שהמשק יחזור לפעול.

אימאן ח'טיב יאסין: זה הדבר עליו יש הסכמה אבל בדרך מתבלבלים ומבלבלים את האנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: אין שום תוכנית ברורה ובמיוחד אם אנחנו נדבר על פתיחת שנת הלימודים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להביא את זעקתם של האימהות החד הוריות שאין להן עבודה, שהן מובטלות, שממילא הן במצב כלכלי קשה ואין להן את היכולת אפילו לקנות ילקוטים לילדים שלהן.

אימאן ח'טיב יאסין: על זה ולזה אנחנו צריכים לדאוג.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו צריכים לדאוג לתוכניות הבסיסיות שנמצאות בתוך מערכת החינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: גם אני הבוקר עברתי בהפגנה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני ליוויתי את התוכנית כ-20 שנים כמנהלת מתנ"ס ואני מכירה מקרוב, מהלב, את הדברים ויודעת כמה התוכנית הזאת היא חשובה במיוחד לאוכלוסיות המוחלשות שאין להן שום אפשרות לקנות אפילו חוג אחד.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת התוכנית היחידה שיש לה אפשרות למשהו בלתי פורמלי מובנה בתוך תוכנית הלימודים.

אימאן ח'טיב יאסין: אל לנו לתת יד לדבר כזה לעבור.

אימאן ח'טיב יאסין: לא מספיק שהפקרנו את הקיץ והילדים שלנו נמצאים בכל הלחץ הנפשי והכלכלי והבריאותי, לא די לנו שהפקרנו את הנוער שלנו – לפחות שנגיע ב-1 בספטמבר עם תוכנית ברורה שהמורים שצריכים לעבוד ב-1 בספטמבר, שיהיה להם מידע וידע שהם משוריינים ומשובצים, ושידעו מה התוכניות שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: מאחורי המורים יש גם משפחות, יש גם ילדים שצריכים להתארגן.

אימאן ח'טיב יאסין: כמה שזה קשה בחברה הישראלית, בחברה הערבית זה קשה שבעתיים.

אימאן ח'טיב יאסין: ההתארגנות צריכה לכלול את כל הנושא של המיגון ושל ההתמודדות עם הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: עדיין אין מתווה ברור ומה נעשה עם הילדים הקטנים שלנו?

אימאן ח'טיב יאסין: איך אנחנו מחר בבוקר נצא לעבודה?

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להמשיך כך.

אימאן ח'טיב יאסין: חברתי קטי, אני מוכנה לקבל את העומס בו נמצא השר כדי לפתוח את שנת הלימודים אבל אני חושבת – ותסלחו לי כולכם - שמן הראוי היה שלדיון כזה חשוב שישלח את הסגן שלו, שיאשר לנציגים הבכירים שלמשרד החינוך להגיע לכאן ולתת לציבור – לא לנו, אלא לציבור – שצופה בנו, לתת תשובות ולו מינימליות.

אימאן ח'טיב יאסין: להגיד, חבר'ה, דואגים לכם, עדיין אין לנו תשובה אבל זה יבוא.

אימאן ח'טיב יאסין: שייתן תאריך, שיגיד שעד לתאריך מסוים יהיו תשובות.

קטי קטרין שטרית: צריך ללמוד ממך הרבה על הדרך שאת אומרת את הדברים.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: יישר כוח על הדברים.

קטי קטרין שטרית: לא מנגחת אלא מדברת לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.

רם שפע: חברי הכנסת, אנחנו נעשה סבב.

רם שפע: אני מכבד את כולכם ואני מבקש מכם להיות קצרים.

רם שפע: יש המון אנשים נוספים שאין להם הזדמנויות רבות לדבר בוועדת הכנסת ואני מאוד רוצה לכבד אותם.

רם שפע: אמנם יש לנו עוד זמן, אבל ננסה להיות תמציתיים.

רם שפע: בבקשה, חברת הכנסת תהלה פרידמן.

תהלה פרידמן: תודה.

תהלה פרידמן: הבחירה של משרד החינוך לא להגיע, היא בחירה שיש בה איזה חוסר אמון ביכולת שלנו או לראות אותנו כשותפים.

תהלה פרידמן: בסוף המטרה שלנו כוועדת חינוך היא לא להיות נגדם.

תהלה פרידמן: אנחנו מחפשים דרכים לעבוד ביחד לטובת הציבור וגם הפיקוח שלנו, סמכויות הפיקוח שלנו, פיקוח הוא לא התנגדות להם.

תהלה פרידמן: אני אומרת את זה כי לפעמים זו החוויה שלנו כהורים וזו חוויה של מורים ומנהלים, שהמשרד תופס כל גורם כלעומתי אליו, במקום לתפוס הורים, מורים, מנהלים וחברי כנסת כשותפים שלו.

תהלה פרידמן: אני חושבת שאת הדיסקט הזה חייבים פשוט לשנות ולעבור למוד של אמון ושל עבודה משותפת.

תהלה פרידמן: חברת הכנסת שטרית אמרה שחסרים ארבעה וחצי מיליארד שקלים.

תהלה פרידמן: כולנו מכירים את זה.

תהלה פרידמן: אנחנו יושבים באין סוף דיונים כאן על ביטולי תוכניות שכולן תוצאה של הדבר הזה אבל בסוף זו לא גזרת גורל.

תהלה פרידמן: יש כסף אבל אין תקציב.

תהלה פרידמן: הבחירה שלא להעביר תקציב היא בחירה פוליטית.

תהלה פרידמן: הדבר הזה לא בא משמיים.

קטי קטרין שטרית: נכון, תבקשי מגנץ לאשר את התקציב ואז פתרנו את הבעיה.

קטי קטרין שטרית: זה בטח לא ביד שלי וביד שלך.

תהלה פרידמן: אנחנו מאוד מאוד נאבקים כדי שלמדינת ישראל יהיה תקציב לשנה ורבע הקרובות.

תהלה פרידמן: אנחנו באמת לא מוכנים לתקציב לתקופת החגים, כדי להיפגש כאן אחרי החגים.

תהלה פרידמן: אני קיוויתי שבדיון הזה נדבר על המתווה המוצע ועל ההחלטה שילדים מגיל 10 ומעלה יכולים להיות בבית.

רם שפע: נכון.

רם שפע: אני בטוח שתכף יהיו כמה נציגים שידברו על זה.

תהלה פרידמן: ולקרוא למשרד החינוך לשתף פעולה עם המון אנשי ידיעת הארץ, תיירות, טבע ועם הרשויות המקומיות ולשקול לקיים בתי ספר בחוץ.

תהלה פרידמן: לשקול לימודים בטבע.

תהלה פרידמן: למדינת ישראל יש מזג אוויר נעים עד דצמבר.

קריאה: החום הזה הוא גיהינום.

תהלה פרידמן: אני ירושלמית.

תהלה פרידמן: אצלנו נעים.

תהלה פרידמן: אפשר ללמוד בחוץ.

תהלה פרידמן: לרת"ג יש מקומות, לרשויות המקומיות יש שטחים והמחשבה הזו שהילדים שלנו מגיל 10 מעלה יהיו בבית, התוצאות של זה יהיו אחר כך – אובדנות, סמים, פגיעות מיניות.

תהלה פרידמן: המחירים שנשלם על זה, הם מטורפים.

רם שפע: אני לא יודע אם שמתם לב – סליחה שאני אומר את זה – כמה צינית הסיטואציה בה מדברים על תקציב לחגים אבל התקציב, קטי שטרית, שמדברים עליו, על הארבעה וחצי מיליארד האלה, שניים וחצי מיליארד ממנו הם ל-2021 כי ברור למערכת החינוך שהיא צריכה להתכונן לשנת 2021.

רם שפע: אז מיליארד וחצי נותרו לשנה הזאת והשאר לשנה הבאה.

רם שפע: לכן ברור לכולנו שזה הדבר שצריך לעשות.

רם שפע: חשוב שמי שמתעסק בחינוך ידע את זה.

רם שפע: חברת הכנסת מיכל קוטלר, בבקשה.

מיכל וונש: תודה אדוני היושב ראש.

מיכל וונש: אני מתנצלת שאחרי דבריי אני ארוץ לוועדת הקליטה אבל היה לי מאוד חשוב לבוא קודם לכאן.

רם שפע: אנחנו שמחים שבאת לוועדת החינוך.

רם שפע: הכול בסדר.

מיכל וונש: תודה.

מיכל וונש: היה לי מאוד חשוב להגיע.

מיכל וונש: אני חושבת שהדבר הזה הוא הזדמנות לעסוק במשבר ארוך הטווח של הקורונה.

מיכל וונש: זה משהו שצריך להיערך אליו ולהבין שמדובר באמון הציבור ובהכרח לשקם את אמון הציבור.

מיכל וונש: לצורך זה ראוי שיהיו כאן

מיכל וונש: מי שצריכים לשקם את אמון הציבור ולענות בשקיפות על כל הנושאים שעולים כאן והם כולם חשובים.

מיכל וונש: לגבי ההתייחסות לקרן קרב ובכלל, כל המגזר השלישי שבעצם משלים את הפערים, נכנס לוואקום של מערכת החינוך, גם מערכת החינוך לאורך כל השנים, אני חושבת שאנחנו צריכים לחשוש מאוד מהצונאמי של קריסת המגזר השלישי גם בהקשר של משרד החינוך והתוכניות המשלימות את החינוך.

מיכל וונש: לא רק קרן קרב, כמובן גם קרן קרב, אבל תוכניות רבות שבעצם עוסקות כל השנים בוואקום הזה שבין מה שמשרד החינוך מציע לבין מה שהציבור צורך וצריך.

מיכל וונש: חייבים לתת על זה את הדעת במסגרת הוועדה החשובה הזאת.

מיכל וונש: אני רוצה להעלות עוד קריאה והייתי אומרת שהיא הכי כואבת והיא באה מהשטח.

מיכל וונש: אין שום התייחסות באופן אירוני אולי, בתוכנית הזאת של שילוב לימודים מרחוק לנושא שילוב הילדים עם מוגבלויות במערכת החינוך הרגילה.

מיכל וונש: זאת אוכלוסייה שנפלה בין הכיסאות בגל הראשון של הקורונה ואף אחד לא נתן על זה את הדעת.

קריאה: 50,000 תלמידים.

מיכל וונש: לחלוטין.

מיכל וונש: אני נפגשתי גם עם נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

מיכל וונש: חשוב מאוד שבמסגרת התוכנית ההוליסטית שאנחנו כוועדה מבקשים דין וחשבון ועושים את תפקידנו כרשות שמפקחת, בבקשה לא לשכוח את הילדים האלה שוב.

מיכל וונש: אסור לנו לשכוח את הילדים עם מוגבלויות שמשולבים בתוך בתי הספר הרגילים.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: נקודה חשובה.

מאיר כהן: אם אפשר להיות מליץ יושר.

מאיר כהן: זה מופיע במתווה.

מאיר כהן: יש התייחסות במתווה החדש שהשר מגיש.

רם שפע: אולי אני אומר – גם את זה משרד החינוך יודע – שאנחנו מתייחסים מאוד מאוד ברצינות להרבה מאוד אוכלוסיות אחרות ולכן בשבוע הבא אנחנו מקיימים כאן דיון נפרד על החברה הערבית, דיון נפרד על החברה החרדית ודיון נפרד על החינוך המיוחד.

רם שפע: יהיה גם דיון על החינוך הבלתי פורמלי ודיון על החינוך הטכנולוגי שלא תמיד זוכה לזרקור.

רם שפע: אגב, עוד אנקדוטה, הדיונים האלה היו אמורים להתקיים היום ואתמול.

רם שפע: מכיוון שמשרד החינוך ביקש לדחות את הישיבה מיום שני לרביעי, דחינו את כל הדיונים האלה לשבוע הבא.

רם שפע: עוד ועוד עובדות נערמות על איך אנחנו כיבדנו את משרד החינוך והוא בחר לא לכבד את הוועדה.

מיכל וונש: רק לומר שזה לא החינוך המיוחד אלא הילדים עם המוגבלות שמשולבים בתוך מערכת החינוך.

רם שפע: אני מבין.

רם שפע: גם בדיון הקודם ידענו להכיל גם את זה.

רם שפע: חברת הכנסת הילה שי וזאן, בבקשה.

הילה שי וזאן: תודה כבוד היושב ראש.

הילה שי וזאן: אני לא אחזור על דברים שנאמרו אבל אני רק אומר שהמתווה, אם יש מתווה או אם אין מתווה, אין לו שום משמעות אם הוא לאבר ביצוע.

הילה שי וזאן: אני מסתכלת רק על דבר אחד ואת זה אני יודעת מהשטח.

הילה שי וזאן: למשל, הקפסולות.

הילה שי וזאן: חברים, צריך להבין שאין תקציב לקפסולות ואין גם כוח אדם לקפסולות.

הילה שי וזאן: הערכה רק לגבי כיתות ג' ו-ד' היא 7,000 מורים.

הילה שי וזאן: אין כוח אדם לקפסולות.

הילה שי וזאן: זאת אומרת, זה יכול להופיע במתווה.

הילה שי וזאן: יש סיבה שמשרד החינוך לא הגיע לכאן ואני לא נכנסת לזלזול או לא זלזול אלא פשוט אין לו את התשובות.

הילה שי וזאן: הוא נתן מתווה שהוא לא יכול לעמוד מאחוריו.

הילה שי וזאן: הקפסולות הן רק דוגמה אחת.

הילה שי וזאן: אני בקשר הדוק עם השלטון המקומי וראשי הרשויות אומרים לי שאין להן שום דרך להיערך לזה, אתם יכולים להוריד עלינו איזה מתווה שתרצו אבל זה לא יקרה בפועל כי אין כוח אדם וגם אין אפשרות להכשיר מורים.

הילה שי וזאן: אין אפשרות להכשיר אנשים תוך שלושה שבועות כך שיעמדו בפני כיתות ג' ו-ד' ולכן זה לחלוטין לא ישים.

הילה שי וזאן: אני אומרת את זה כאן כי עוד מעט נקבל הודעה שאני לא יודעת אם היא תהיה בשיתוף משרד הבריאות או לא.

קטי קטרין שטרית: לא יודעים מה יהיה בסוף השבוע.

קטי קטרין שטרית: סוגרים או פותחים.

קטי קטרין שטרית: לא יודעים מה יהיה בסוף השבוע ואנחנו מדברים על ה-1 בספטמבר.

קטי קטרין שטרית: זה נשמע כאילו זה ב-1 בספטמבר בעוד שנה.

קטי קטרין שטרית: לא יודעים מה יהיה בסוף השבוע הנוכחי.

הילה שי וזאן: את צודקת.

קטי קטרין שטרית: אנחנו שכחנו שיש כאן מגיפה.

הילה שי וזאן: מדברים האם כיתות א' וגני ילדים, האם זה כדאי או לא כדאי, מהיקרה עם כיתות ה', ואני אומרת שגם במה שכבר הוצג, צריך להבין שזה לא יקרה.

הילה שי וזאן: יכול להיות שמשרד החינוך ברגע האחרון יחליט שאפשר לוותר על הקפסולות אבל בפועל זה לא יקרה.

הילה שי וזאן: אני מודיעה את זה כאן ואני חושבת שכולם יודעים את זה.

הילה שי וזאן: אני בכלל לא מדברת על אמצעי המיגון, אל התקציב לממן את כל הדברים שנכתבו כאן וכמובן גם כוח אדם.

הילה שי וזאן: בסופו של דבר אני חושבת שמשרד החינוך יצטרך במוקדם מאוד, לא רק לתת תשובות אלא בעיקר לראות איך הוא מכניס את תלמידי ישראל לשנת הלימודים הקרובה כי אני לא רואה כרגע איך זה קורה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני גם רוצה להתייחס לעריקה מהישיבה של שר החינוך.

עופר כסיף: זה נראה לי שההתייחסות של השר, לא רק ההיעדרות שלו אלא גם ההוראה שהוא נתן למשרד החינוך לא להגיע, כנראה מתייחסים למשרד לא כוועדה במשרד החינוך אלא כמשרד חיכוך, כאילו אנחנו נמצאים באיזשהו אנטגוניזם מובנה.

עופר כסיף: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.

עופר כסיף: בעצם אני כן מבין את ההתנהלות הזאת כי היא חלק מרצף של התנהלות הממשלה הזאת.

עופר כסיף: הממשלה הזאת מתייחסת לכנסת בביטול.

עופר כסיף: רואים את זה בחקיקה, רואים את זה בהתנהלות בוועדות, רואים את זה בהפעלה אינפלציונית של סעיף 98 ורואים את זה בשרשרת שלמה של פעילות והתנהלות.

עופר כסיף: הממשלה לא מתייחסת בכבוד הנדרש לכנסת וזה בלשון המעטה.

עופר כסיף: הממשלה מתייחסת אל הכנסת כאל סרח עודף ומיותר ומה שאנחנו רואים כאן היום, שאנחנו נמצאים כשלושה שבועות לפני תחילת שנת הלימודים, ששר החינוך מעז לא להגיע לישיבה כל כך חשובה ועוד לתת הוראה לאנשי משרדו לא להגיע - ותקן אותי רם אם אני טועה, זה קורה כבר בפעם השלישית, פעם שלישית שקבעו ישיבה.

רם שפע: נכון.

רם שפע: בדיוק שלישית.

עופר כסיף: זאת חוצפה ועזות מצח וזלזול.

עופר כסיף: זה ביזוי של הכנסת שלא יעלה על הדעת.

עופר כסיף: כפי שאמרתי, במקום חינוך – הוא מתנהל כחיכוך.

עופר כסיף: את הדבר הזה אי אפשר לקבל בשום פנים ואופן כי מי שעומד כאן על הפרק ומה שחשוב כאן אלה לא אנחנו אלא התלמידים, המורים וההורים.

עופר כסיף: הם אלה שעומדים כאן על הפרק.

עופר כסיף: להם אנחנו צריכים לדאוג.

עופר כסיף: ולמי השר דואג?

עופר כסיף: בהמשך למנטליות שהשרישה הממשלה הזאת ובעיקר העומד בראשה – לעצמו ולאדון.

עופר כסיף: בושה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת סמיאבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: בוקר טוב אדוני היושב ראש.

סמי אבו שחאדה: באמת קשה לי להבין את מה שקרה כאן.

סמי אבו שחאדה: דאגתי לפני הדיון ועכשיו אני דואג יותר כי ברגע שיש מה להסתיר, אני דואג יותר.

סמי אבו שחאדה: אני יכול להבין שקשה לשר.

סמי אבו שחאדה: יש מנכ"ל חדש, יש מגיפה, את זה אנחנו כולנו יודעים.

עוזי דיין: חבר'ה, אנחנו נצליח להגיע לדיון על הנושא לשמו התכנסנו?

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: מה פתאום?

קטי קטרין שטרית: הגזמת.

קטי קטרין שטרית: לדבר על דיון באמת?

קטי קטרין שטרית: אתה מבקש קצת יותר מדי.

רם שפע: אני אמרתי לכם לקצר כדי שנשמע אחרים אבל כל אחד רוצה לדבר.

קטי קטרין שטרית: עוזי, אני באמת מציעה שנצא.

קטי קטרין שטרית: אין טעם להיות כאן.

אורלי פרומן: נכון, אם אין אנשי מקצוע שיוכלו להתייחס.

קטי קטרין שטרית: אנחנו הולכים לפתור את הבעיות.

רם שפע: אני אתך.

רם שפע: תאמיני לי וגם אני ישבתי עם האוצר.

רם שפע: אם את בוחרת לצאת, בחירה שלך.

קטי קטרין שטרית: צריך לפתור את הבעיות.

רם שפע: חברת הכנסת שטרית, כל חבר כנסת שבא לכאן רוצה לדבר וזאת זכותו.

רם שפע: אני אמרתי לכם שאני רוצה שהדיון יהיה מקצועי.

קטי קטרין שטרית: מדברים נגד הממשלה.

קטי קטרין שטרית: אתה חלק מהממשלה.

רם שפע: חברת הכנסת קטי שטרית בחרה לצאת מהדיון כי מה לעשות, אנשים, בצדק, מלינים על כך ששר החינוך והמנכ"ל שלו הורו – או שר החינוך הורה – לכל אנשי המשרד לא להגיע.

רם שפע: מי שמתעסק בחינוך יודע שאפשר גם לכבד את תפקידו של שר החינוך ולדעת שהוא עובד מאוד קשה יחד עם כל המשרד שלו וגם לדרוש ממנו לספק תשובות.

אורלי פרומן: אדוני היושב ראש, אל תדלג על החרם שבעיניי הוא חמור פי כמה.

אורלי פרומן: ישבנו כאן לפני מספר שבועות בדיון על משמעות של חרם במערכת החינוך.

רם שפע: חבר הכנסת עוזי דיין מבקש לומר שהוא יוצא מסיבות מקצועיות.

עוזי דיין: אני אחזור לכאן.

אורלי פרומן: רם, אני רוצה שתשמע.

אורלי פרומן: ישבנו כאן

אורלי פרומן: לפני מספר שבועות בדיון על חרם שילדים עושים על ילדים במערכת החינוך וזה נראה לי הרבה יותר חמור מזה שהשר והמנכ"ל לא כאן.

אורלי פרומן: יכלו לשבת כאן אנשי המקצוע שלו, הסמנכ"לים, כולם עובדים לילות כימים לפתיחת שנת הלימודים, זה קשה וזה מורכב.

אורלי פרומן: אני באופן אישי מכירה את זה היטב.

אורלי פרומן: הם יכלו לתת לנו את התשובות או את ההתלבטויות ואנחנו כאן רק כדי לעזור לפתוח את שנת הלימודים כמו שצריך.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב ראש, איך אנחנו אמורים לקיים דיון מקצועי אם אין כאן את אנשי המקצוע?

רם שפע: יש לנו עוד שעה ואני רוצה לשמוע לפחות חלק מהנציגים ואלה נציגים מאוד בכירים גם מהשלטון המקומי וגם מארגוני המורים שגם הם רוצים להעלות את הסוגיות המקצועיות.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להמשיך את הדברים שלי.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שהעניין הזה שרוצים להסתיר ממני משהו, מדאוג אותי יותר.

סמי אבו שחאדה: בהחלט הייתי מקבל תשובות חלקיות, או שלפחות היו מציגים לי את הבעיות ואומרים לי שיהיו תשובות בעוד שבוע, בעוד עשרה ימים, כפי שאמרה חברתנו אימאן, וכי אין מה לדאוג, ב-1 בספטמבר אנחנו מוכנים.

סמי אבו שחאדה: אבל אנחנו כבר היינו בכמה דיונים וראינו כמה אתגרים חדשים התווספו עם המגיפה ואנחנו לא יודעים מה בדיוק יקרה בחינוך המיוחד ואם יש כלים חדשים להתמודד כדי להנגיש את החינוך לתלמידים שלנו בחינוך המיוחד.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא יודעים מה קורה עם המחשבים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על זה כבר הרבה זמן ואף אחד לא בא ואמר לנו שאין בעיה, פתרנו את בעיית התשתיות ויש לנו פתרון לבעיית המחשבים.

סמי אבו שחאדה: אין לנו פתרונות.

סמי אבו שחאדה: את החלק הזה באזור הנגב ובנצרת מחזירים לבתי הספר ואין לנו כלום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו באמת לא יודעים מה יהיה.

סמי אבו שחאדה: זה לא מוסיף לאמון שלנו במשרד.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן.

יאיר גולן: אני דווקא מוכן לוותר כרגע על דבריי.

יאיר גולן: אני מאוד רוצה לשמוע את נציגי הרשויות המקומיות ואת נציגי ארגוני המורים שיאמרו לנו איך הם רואים את מצב המוכנות.

יאיר גולן: כדאי שנשמע אותם.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חבר הכנסת ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה היושב ראש.

וליד טאהא: אני לא אומר מילה על היעדרות השר והמנכ"ל אלא אני אגש ישירות לנושא הספציפי.

וליד טאהא: בעוד כמה ימים, פחות מחודש, נכנסים לשנת הלימודים החדשה ואנחנו מכירים את הבעיות של מערכת החינוך.

וליד טאהא: אני גם מכיר את הבעיות הספציפיות של מערכת החינוך הערבית.

וליד טאהא: מדברים על תוספת כוח אדם להוראה ואני יודע שבחברה היהודית יש מחסור בכוח אדם להוראה ובחברה הערבית יש למעלה מ-12,000 מורים מובטלים.

וליד טאהא: יש את הנוסחה, רק שיאמרו לנו איך הם מבצעים אותה.

וליד טאהא: יצירת תשתיות ללמידה מרחוק.

וליד טאהא: אנחנו יודעים מה הבעיות של למידה מרחוק בחברה הערבית ולא נעשה כלום כדי לפתור את הבעיות של התשתיות.

וליד טאהא: עשרות בתי ספר אינם מוכנים ללמידה מרחוק מבחינת התשתיות ועשרות אלפי ילדים ללא אמצעי קצה ללמידה מרחוק.

וליד טאהא: הבעיות מוכרות אבל אני שואל מה עושים כדי לפתור ואתן.

וליד טאהא: מישהו יכול לומר לנו מה עושים ספציפית כדי לספק לעשרות אלפי תלמידים - שאין להם את האמצעים - את האפשרות ללמידה מרחוק גם בחברה היהודית וגם בחברה הערבית?

וליד טאהא: איך הם נערכים לזה?

וליד טאהא: זה דבר שאין לו קשר לנוכחות השר והמנכ"ל ואנחנו צריכים לקבל תשובות על השאלות האלה.

וליד טאהא: דיברנו הרבה על הבעיות אבל צריך להיות מתווה וצריכה להיות תוכנית.

וליד טאהא: מה זאת אומרת שלא צריך לדבר על זה?

וליד טאהא: ואז מה, להיכנס לשנת הלימודים עם אותן בעיות שכבר הכרנו?

וליד טאהא: הרי בסרט הזה כבר היינו.

וליד טאהא: זה לא התחיל היום ולא השבוע הזה.

וליד טאהא: אנחנו נכנסים לחודש החמישי-שישי בקורונה וכבר למדנו משהו ומכירים את הבעיות.

וליד טאהא: תציעו פתרונות.

וליד טאהא: איפה הפתרונות?

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: היינו אמורים לפנות עכשיו לנציגי משרד החינוך אבל הם לא כאן.

רם שפע: נמצא אתנו נציג משרד האוצר ואולי נשמע מילה על מה מתוכנן.

מאיר כהן: אפשר להוסיף משפט אחד?

מאיר כהן: אולי יתייחסו לזה גם אנשי משרד האוצר.

רם שפע: בקצרה.

מאיר כהן: הנושא של תשלומי הורים שהוא חשוב ביותר.

מאיר כהן: חברים, תמכנו במענק הממשלה לילדים ואני חושב שבכל דבר כזה אנחנו צריכים כולנו לתמוך, בלי קואליציה ואופוזיציה.

מאיר כהן: אבל אם בסופו של דבר יצא שאותם 500 שקלים שקיבלו בכיס אחד חוזרים לתשלומי הורים, לא עשינו דבר וחצי דבר.

מאיר כהן: לכן אני באמת מבקש, אדוני, שיתייחסו גם לזה ושגם אתה תגיד לנו מה הוועדה מתכוונת לעשות בנושא.

קריאה: יהיה דיון מיוחד על זה.

מאיר כהן: בסדר.

מאיר כהן: אם יהיה דיון מיוחד, מה ההצעות שלנו.

מאיר כהן: תודה.

רם שפע: ממש בקרוב אתם תדעו מה הוועדה מתכננת לעשות בנושא הזה.

רם שפע: בהחלט אחד הנושאים הדרמטיים שיושבים על שולחננו.

רם שפע: גם השר יודע זאת.

רם שפע: תודה לך.

רם שפע: אני רוצה לשמוע את הנהגת ההורים הארצית, את מירום שיף, יושב ראש הנהגת ההורים הארצית שנמצא אתנו ואני יודע – כיוון שיצא לנו לשוחח על הנושא – מוטרד מאוד מהרבה מאוד סוגיות.

רם שפע: בבקשה.

מירום שיף: בוקר טוב לחברי הוועדה הנכבדים.

מירום שיף: אני יכול לומר שמשרד החינוך עושה עבודה עצומה ויושב אתנו ימים כלילות, אבל במתווה שמוצג לנו יש מספר חורים שאנחנו כהורים לא יכולים לקבל אותם.

מירום שיף: אני אתחיל מהחור שבעיני הוא החור הכי גדול בכל הסיפור.

מירום שיף: ילדי כיתות ה'-ו'.

מירום שיף: אני מזכיר לכולם שאלה ילדים בני 10 ו-11, אין להם מענה במתווה הזה, מצפים שהילדים האלה ישבו בבית במשך שנה שלמה ארבעה ימים בשבוע, ושר החינוך הדגיש את זה, שהמתווה לא הולך להשתנות במשך שנה שלמה בגלל הגיוס העצום של מורים.

מירום שיף: כמו שכולנו יודעים יש אוכלוסיות עצומות בחברה היהודית והערבית, ויותר מזה בחברה הערבית, שאין להם אינטרנט, שאין להם מספיק מחשבים, שלפעמים אין להם אפילו מחשב ראשון.

מירום שיף: רק ל-15 אחוזים ממשקי הבית יש מספיק מחשבים כמספר הילדים בבית.

מירום שיף: זה אומר שכל הפתרונות שאנחנו מדברים מרחוק, הם לא פתרונות אמיתיים, בטח לא לילד בגיל 10 ו-11.

מירום שיף: המשמעות של זה היא שאין מענה רגשי לאותם ילדים.

מירום שיף: הילדים האלה יסתובבו ברחובות, יהיו חשופים לאלכוהול ולסמים, להתמכרויות, חשיפה לתכנים לא ראויים באינטרנט, עלייה באלימות במשפחה, עלייה באלימות הפיזית, בידוד חברתי ונפשי.

מירום שיף: אנחנו כולו ורואים את כל הנתונים שמפורסמים ואומרים שיש סכנות לילדים האלה, שיש עלייה באובדנות.

מירום שיף: זה יורד בסולם הגיל.

מירום שיף: אלה דברים שאי אפשר לקבל אותם.

מירום שיף: אנחנו כהנהגת הורים ארצית הצענו פתרון פשוט והפתרון שלנו הוא שילדי כיתות ג'-ד' ילמדו בכיתה מלאה.

מירום שיף: משרד הבריאות לא מאשר את זה.

מירום שיף: אני קורא לכל חברי הוועדה.

מירום שיף: נכון, אנחנו בתקופת קורונה, אי אפשר להתעלם מהקורונה, אבל אי אפשר לבוא ולומר שילדים בגילן 10 -11 לא יגיעו לבתי הספר במשך ארבעה ימים בשבוע במשך שנה שלמה.

מירום שיף: הולך להיות כאן אסון כבד ביותר.

מירום שיף: אין בעיה יותר חמורה במערכת החינוך מהבעיה הזאת.

מירום שיף: לגבי הבעיות הנוספות שיש לנו בתוך המתווים האלה שהן הבעיות הידועות של כולנו.

מירום שיף: במתווה של החינוך העל-יסודי.

מירום שיף: אי אפשר לקבל קפסולות אלא צריך לדבר על קבוצות.

מירום שיף: הקבוצות לא יכולות להישאר קבוצות קבועות.

מירום שיף: מכיוון שיש מגמות בעל-יסודי, הם לא יוכלו ללמוד, ילדים בכיתות י' עד י"ב, וצריך לייצר קבוצות עד 20 ילדים.

מירום שיף: אי אפשר לעבוד בקפסולות.

מירום שיף: ילד שלומד מתמטיקה, לא בטוח שהוא אחר כך לומד כימיה או פיסיקה.

מירום שיף: זה פשוט לא עובד כך.

מירום שיף: לקבוצות היותר מוחלשות.

מירום שיף: חינוך מיוחד.

מירום שיף: יש הבטחה של שר החינוך שהחינוך המיוחד ילמד כל השנה אבל כולנו מבינים שצפויות לנו בתקופת הקורונה בעיות נוספות.

מירום שיף: מתווה ההסעות הוא לא מתווה שיכול לא להשתנות.

מירום שיף: משרד החינוך לא נערך מבחינה תקציבית למקרה שבהסעות יצטרכו לצמצם את מספר הילדים.

מירום שיף: הרשויות המקומיות לא יוכלו להעמיד את ההסעות האלה.

מירום שיף: הן אלה שמקימות את ההסעות האלה ואם לא יהיה פתרון לא יהיה חינוך מיוחד לילדים שלנו.

מירום שיף: זה לא משהו שאפשר לקבל אותו.

מירום שיף: כל סיפור היל"ה שהתבשרנו עליו ביממה האחרונה הוא דבר שצריך לרדת מסדר היום ומחר מדובר על הילדים שאם אין להם מסגרת, זו הנקודה האחרונה שלהם לפני שהם ברחוב.

מירום שיף: אין דבר יותר חשוב בחינוך מלהציל את הילדים האלה.

מירום שיף: פשוט אין.

מירום שיף: לכן חייבים לטפל בזה.

מאיר כהן: את כל זה אנחנו יודעים.

מאיר כהן: אתם כמנהיגי ההורים, מה התוכנית שלכם?

מאיר כהן: במה אתם מציעים שאנחנו נעזור לכם?

מאיר כהן: מה אתם מציעים למשרד החינוך?

מאיר כהן: מה אתם מציעים לשר החינוך?

מאיר כהן: לשקף מציאות, אלה דברים ששמענו לפני חודש וחודשיים ושום דבר לא השתנה.

מאיר כהן: אלה הבעיות שצפינו אבל מה אפשר לעשות מעכשיו עד ה-1 בספטמבר?

מירום שיף: אני חושב שהפתרון לגבי ילדי ה'-ו', הוא פשוט.

מירום שיף: אין שום פתרון אחר.

מירום שיף: הפתרון הוא לאפשר לילדי כיתות ג'-ד' ללמוד בקבוצות מלאות, בכיתה מלאה, ואז ילדי ה'-ו' ילמדו בקפסולות ארבעה-חמישה ימים בשבוע.

מירום שיף: הצגנו את התוכנית הזאת למשרד החינוך יותר מפעם אחת.

מירום שיף: הצגנו אותה למשרד הבריאות.

מירום שיף: כרגע למשרד הבריאות אין היענות.

מירום שיף: אני לא מכיר שום פתרון אחר.

מירום שיף: גם אם יגידו לי שכיתות ג'-ד' ילמדו בקפסולה, אני מצפה שיהיו פתרונות.

מירום שיף: כל הפתרונות שהעלו עד היום, שילדים ילמדו במוזיאונים, בגני חיות ודברים כאלה, אלה לא פתרונות ריאליים ואלה לא פתרונות שנותנים באמת מענה אמיתי לילדים האלה.

מירום שיף: בעיניי שנת הלימודים לא יכולה להתחיל כשיש לנו שתי שכבות שלמות שפשוט הולכות לא ללמוד שנה שלמה במשך ארבעה ימים בשבוע.

יאיר גולן: האם הייתה עבודה עם ראשי הרשויות, עם ראשי הערים, ראשי המועצות המקומיות והאזוריות איך ניתן להפעיל את מערכת החינוך בצורה מיטבית?

אורלי פרומן: לא נמצאים כאן ראשי רשויות?

רם שפע: יש.

רם שפע: אנחנו מיד עוברים אליהם.

מירום שיף: אני לא חושב שתפקידי לדבר בשם מרכז השלטון המקומי.

מירום שיף: מיכל מנקס נמצאת כאן והיא בטח תשיב לכם על כל העבודה שנעשית עם מרכז השלטון המקומי, מה נעשה טוב ומה לא נעשה טוב.

מאיר כהן: תנו לראשי הערים לעבוד.

מאיר כהן: הם יודעים לעבוד יותר טוב מכולם.

רם שפע: מירום, תודה רבה.

רם שפע: אני מצטרף לצורך החשוב להעלות את הסוגיות.

רם שפע: הסוגיה של כיתות ה'-ו' היא אכן סוגיה קריטית.

רם שפע: אני יודע שיש הרבה מאוד גישות, גם של הנהגת ההורים יחד עם המל"ל, יחד עם משרד החינוך ויחד עם השלטון המקומי ומנסים לרדת לפרטים.

מאיר כהן: אגב, אני אשמח מאוד שיהיו מספיק מוזיאונים שילמדו בהם הילדים.

רם שפע: יפה.

רם שפע: זה מה שרציתי להגיד.

מאיר כהן: אולי סוף סוף יצאו מהכיתה הפרונטלית.

אורלי פרומן: אבל מוזיאוני המדע לילדים סגורים.

תהלה פרידמן: יש מתנ"סים, יש גינות.

רם שפע: גינות, בעיניי זה הרעיון מעולה.

רם שפע: בשיא הרצינות.

רם שפע: נמצאת אתנו יפה בן דוד, מזכ"לית הסתדרות המורים.

רם שפע: אני רוצה לציין לשבח את זה שבכל דיון שאנחנו חושבים שחשוב שתגיעי, את מופיעה.

רם שפע: גם היית כאן פיזית כמה פעמים ועכשיו את ב-זום.

רם שפע: לאור ההתנהלות של גורמים אחרים, אני באמת חושב שזה ראוי להערכה.

מאיר כהן: היא חברת ועדה.

רם שפע: לכבוד הוא לנו.

יפה בן דוד: שלום לכולם.

יפה בן דוד: אני דווקא אלך בגישה של מאיר כהן, שכולנו יודעים שהוא היה מנהל בית ספר והוא בא מהחינוך.

יפה בן דוד: אני אומר מה הבעיות ואני גם אציע את הפתרונות.

רם שפע: מצוין.

יפה בן דוד: יש לנו כמה בעיות.

יפה בן דוד: אנחנו נתחיל דווקא בנושא של המתווה.

יפה בן דוד: כפי שאני אמרתי, המתווה הוא מאוד עמום, הוא מאוד כולל, הוא לא ירד לפרטי פרטים.

יפה בן דוד: אתמול שוחח אתי גם שר החינוך וגם המנכ"ל והיום תתקיים אתנו, עם הנציגים שלנו, ישיבה כדי לתת הצעות אופרטיביות.

יפה בן דוד: ביקשתי ממנהלי בתי הספר שבאמת יכינו סימולציה איך אפשר להפעיל בית ספר עם הקפסולות, עם הקבוצות הקטנות.

יפה בן דוד: אני רוצה לומר דבר אחד.

יפה בן דוד: הדבר היחיד שאני חוששת ממנו הוא כל הזמן הלחץ הציבורי על משרד הבריאות ואז הוא משנה את ההחלטות שלו ויוצא שמי שאחר כך משלם את המחיר, אלה גם הילדים וגם המורים.

יפה בן דוד: כולם אמרו שאין הדבקות בגילים הנמוכים והנה אנחנו רואים.

יפה בן דוד: תראו כמה בתי ספר של החופש הגדול נסגרו.

יפה בן דוד: רק אתמול דובר שאדם בגיל 35 מונשם.

יפה בן דוד: זאת אומרת, אם באים ואומרים שאין הדבקות, אנחנו מבקשים שיביאו הוכחות לכך.

יפה בן דוד: עובדות.

יפה בן דוד: אם אנחנו הולכים בתוכנית שאין קפסולות בגנים ואין בכיתות א' ו-ב', הכיתות הן מלאות.

יפה בן דוד: אני רוצה לומר לכם שאין יום שעובר ואני מקבלת אלפי הודעות בווטסאפ ויש חשש גדול מאוד של ציבור עובדי ההוראה להגיע לכיתות מלאות.

יפה בן דוד: אנחנו יודעים את הסיפור של אין מספיק מורים, אבל מה שאנחנו דורשים זה שתכניסו עוד אדם שיהיה כוח מסייע גם למורה בכיתה א', כמו שהיה בזמנו שעות רוחב, וגם בכיתה ב'.

רם שפע: נקטעת לרגע.

רם שפע: תחזרי על המשפט האחרון.

יפה בן דוד: אני אומרת לכם שזאת זילות בכל הנושא של עובדי ההוראה ומערכת החינוך.

יפה בן דוד: אסור בתכלית האיסור לאפשר לאדם, יהיה איכותי ככל שיהיה, כאשר אין לו את ההכשרה, אין לו את המגע ולא היה לו את המגע עם הילדים, ולהכניס אותו לתוך מערכת החינוך.

יפה בן דוד: אפשר לפתור ואומר כיצד.

יפה בן דוד: קודם כל, צריך לדעתי להפחית את מקצועות הלימוד.

יפה בן דוד: אי אפשר בתקופה כזאת ללמד את כל המקצועות.

יפה בן דוד: בואו תחליט על מקצועות הליבה ובואו נתמקד במספר מקצועות ולתת לה את האוטונומיה המלאה למנהלי בתי הספר, לא במילים אלא במעשים.

יפה בן דוד: חברים, מי שיפעיל את בתי הספר ומי שהוא יום יום אתם ויודע הכי טוב לעשות, אלה מנהלי בתי הספר, אלה הגננות ועובדי הוראה.

יפה בן דוד: תנו להם את הכוח.

יפה בן דוד: אל תסרסו אותם, אל תפעילו להם מתווים ותגידו להם שזה המתווה ועכשיו תיכנסו.

יפה בן דוד: זה לא אוטונומיה.

יפה בן דוד: באוטונומיה צריך לקבוע את המסגרת והמסגרת תדאג לכולם אבל בתוך המסגרת תנו את הגמישות הניהולית למנהלי בתי הספר.

יפה בן דוד: אם אנחנו מחליטים על מקצועות, יש גם מורים שיכולים להיכנס לכיתות ולסייע.

יפה בן דוד: יש את כל המתמחים למעלה מ-7,000 מתמחים שסיימו שלוש שנות לימוד ועכשיו הם בתקופת התמחות.

יפה בן דוד: למה לא לקלוט אותם?

יפה בן דוד: הדבר הכי חשוב, וזה מה שאנחנו אמרנו, תשלימו את המשרות של מי שנמצא, של עובדי הוראה שעובדים בפועל, ששנים הם במערכת החינוך ובמוסדות החינוך והם בחלקיות משרה.

יפה בן דוד: יש קרוב ל-40 אחוזים, אז קודם כל בואו תשלימו להם ל-100 אחוזים.

יפה בן דוד: הדבר הנוסף הוא קחו את העובדים של קרב.

יפה בן דוד: למה לפטר אותם?

יפה בן דוד: תעסיקו אותם.

יפה בן דוד: תנו להם גם השנה.

יפה בן דוד: הם הרי עבדו שנים עם הילדים, חלקם אפילו עם תעודות הוראה, קחו את הכוח האיכותי שבא במגע עם ילדים.

יפה בן דוד: מה שהכי חשוב.

יפה בן דוד: מה שצריך לשבץ אותם ומעסיק אותם, זה משרד החינוך.

יפה בן דוד: הוא אמון על המערכת.

יפה בן דוד: אני חושבת שהדבר הכי חשוב הוא שמי שיחליט על השיבוץ שלהם, אלה מנהלי בתי הספר.

יפה בן דוד: רק מנהל בית ספר יחליט אם האדם הזה מתאים לו למערכת.

יפה בן דוד: אני נגד כיתות מלאות בכיתות ה'-ו'.

יפה בן דוד: חברים, אני אומרת שגם בכיתות הנמוכות יותר יש הדבקה.

יפה בן דוד: לכן, מה שצריך לעשות, ולעשות את זה כבר מאתמול זה פשוט את הדברים הללו, את הבעיות, לפתור את הבעיות.

יפה בן דוד: אנחנו כבר ישבנו, אנחנו גם נשב היום, ידינו מושטות כי גם אנחנו רוצים לפתוח את השנה.

יפה בן דוד: אנחנו מאוד רוצים אבל בסך הכול אל תשכחו שמדובר גם בבריאות ובשלומם, גם של הילדים וגם של ציבור עובדי ההוראה.

יפה בן דוד: אני רוצה לשאול אתכם איך אפשר לנהוג בכיתה מלאה, כאשר יש את הדרישות של משרד הבריאות שמצד אחד נותנים הנחיות ברורות ומצד שני אי אפשר ליישם אותן.

יפה בן דוד: ואחר כך מה אומרים?

יפה בן דוד: עובדי הוראה אשמים כי הם לא מיישמים.

יפה בן דוד: איך אפשר ליישם החלטה והנחיה של משרד הבריאות שאומרת תשמרו מרחוק של שני מטרים?

יפה בן דוד: או שהילדים ישימו מסכה במשך כל היום?

יפה בן דוד: איך אפשר לשמור מרחק של שני מטרים בגן עם 35 ילדים או בכיתות א' ו-ב' שהן כיתות מלאות?

יאיר גולן: לא צריך את זה בכל מקום.

יאיר גולן: לא כל הישובים אותו הדבר.

יפה בן דוד: אלה הנחיות של משרד הבריאות.

יפה בן דוד: אני לא אמונה על זה.

יפה בן דוד: אני יודעת מה טוב לנו כציבור עובדי הוראה, למנהלים ולילדים.

יפה בן דוד: אני לא אמונה על משרד הבריאות.

יפה בן דוד: אני רק אומרת שייתנו הנחיות מאוד מאוד ברורות.

יפה בן דוד: תראו, יש שתי בעיות קשות מאוד שצריכות לבוא על פתרונן ואני מנסה בכל כוחי.

יפה בן דוד: אם לא תהיה לי ברירה, אני אכריז על סכסוך עבודה ולצערי הסכנה לפתיחת שנת הלימודים היא גדולה.

יפה בן דוד: הדבר הראשון הוא המורים בסיכון.

יפה בן דוד: חברים, אין עדיין פתרון למורים בסיכון, לעובדי הוראה בסיכון.

יפה בן דוד: אני הצעתי, ואני גם הייתי באוצר, והצעתי גם למשרד החינוך לקחת את המורים הללו שהם ילמדו מרחוק, גם את הילדים שנמצאים בסיכון, והם יתגברו את הילדים האחרים.

יפה בן דוד: נושא של הפרישה.

יפה בן דוד: עדיין אנחנו פחות מחודש ויש מורים, יש מנהלים ויש עובדי הוראה שהם שחוקים.

יפה בן דוד: הם נתנו את מרב שנותיהם במערכת החינוך ומבקשים לפרוש ולא נותנים להם לפרוש ומצד שני גם לא קולטים מורים.

יפה בן דוד: לא יעלה על הדעת שכל הזמן משרד האוצר יסתכל דרך החור שבגרוש.

רם שפע: יפה, משפט לסיכום.

יפה בן דוד: לסיכום.

יפה בן דוד: אני חוזרת אומרת שחייבים לתת את הגמישות הניהולית, לתת את המשאבים למנהלי בתי הספר.

יפה בן דוד: עם כל הכבוד, הכספים, ה-4.2 מיליארד שקלים שהשיגו, אני מקווה מאוד שהם גם יגיעו לשטח.

יפה בן דוד: קודם כל צריך להגיע לבתי הספר, לתת משאבים למנהלי בתי הספר, להקצות להם שעות, להקצות בכל בית ספר מישהו.

רם שפע: אנחנו צריכים להתקדם.

מאיר כהן: יפה, אני בכל זאת רוצה לשאול שאלה.

מאיר כהן: המאגר של המורים בפנסיה, נכון שחלקם שחוקים אבל יש חבר'ה שיצאו לפנסיה, בני 65 ויותר עם ניסיון יוצא מן הכלל.

מאיר כהן: הם יכולים היום, לפחות בבתי הספר התיכוניים, להצטרף ולסגור על הפער של המחסור שיש, אם מחלקים את הכיתות לשני חלקים.

מאיר כהן: תחשבו על זה.

מאיר כהן: לא כל מי שבן 65 הוא בסיכון.

הילה שי וזאן: הרוב בסיכון.

מאיר כהן: לא נכון.

מאיר כהן: מסתבר שרוב מחלקות הקורונה מלאות בחבר'ה צעירים ולא במבוגרים.

מאיר כהן: תבדקו את זה.

הילה שי וזאן: להיכנס לכיתה עם 20 ילדים בתקופה כזו בגיל כזה?

רם שפע: יפה בן דוד, תודה רבה.

רם שפע: חברים, נמצא אתנו חיים ביבס ויש לו דקות ספורות.

רם שפע: אני שמח שאתה אתנו.

רם שפע: בהרבה מאוד סוגיות השלטון המקומי גורם מאוד מאוד משמעותי ביכולת לתווך בפערים שקיימים במשרד החינוך לבין מה שקורה בשטח.

רם שפע: אני יודע שמיכל מנקס והצוותים החינוכיים במערכת של השלטון המקומי עובדים לילות כימים כדי להכין את המערכת.

רם שפע: בבקשה, חיים.

חיים ביבס: חברים, בוקר טוב לכולם, ליושב ראש הוועדה, לחברים ולכל המשתתפים.

חיים ביבס: אני רוצה לומר דבר אחד בכותרת.

חיים ביבס: בסוף יש ילדים, יש הורים ויש את הבריאות וכלכלת מדינת ישראל.

חיים ביבס: אלה ארבעת הדברים המרכזיים שאנחנו בסוף צריכים לשים מול העיניים.

חיים ביבס: אני רואה שכל אחד ממציא כאן מתווים, ענייניים ודברים, רק המשמעות היא שהמיליארדים הולכים וגדלים.

חיים ביבס: כדי ליישם אותם - מכירים את זה כל חברי הוועדה, בטח מאיר כהן מכיר, ומכירים אחרים - כפי שאמרתי בתחילת הדרך, זה ייקח ליישם בין שלושה לשישה חודשים, את המתווה הראשון והמתווה הקיים.

חיים ביבס: צריך לפחות חודש שלם, אם לא יותר, כדי להגיע ליישום של חלק מהדברים.

חיים ביבס: אנחנו אמרנו את עמדתנו בצורה ברורה.

חיים ביבס: אנחנו חושבים שהילדים לפחות עד כיתה ג' צריכים ללמוד בכיתות מלאות, בלי עוזרי הוראה ובלי שום דבר אלא בשיטה הרגילה בלבד.

חיים ביבס: ההסעות צריכות להתקיים על אותו עיקרון.

חיים ביבס: אין שום סיבה בעולם שלא יתקיימו על אותו עיקרון שהתקיימה מערכת החינוך.

חיים ביבס: באשר לכיתות ד', ה' ו-ו'.

חיים ביבס: כיתות ד', מבחינתי אפשר להחזיר אותם גם מחר ללימוד מלא כמו בית ספר של קיץ.

חיים ביבס: בכיתות ה' ו-ו', אנחנו צריכים למצוא ברוב המקומות את הפתרונות הנדרשים ואז גם מבחינת כוח אדם נוכל להשתמש בכל כוח האדם שנמצא.

חיים ביבס: יש מספר מוקדים מרכזיים כאשר האחד אלה מורים שעובדים ב-70-50 אחוזי משרה וצריך להכניס אותם פנימה באופן מלא.

חיים ביבס: צריך לקחת את קרן קרב בלי כל המשחקים ולהכניס אותם פנימה.

חיים ביבס: צריך להוציא קול קורא היום – ואנחנו כבר באיחור של לפחות שבועיים – כדי להביא את עוזרי ההוראה, תומכי ההוראה להכניס אותם פנימה ואפשר להשתמש כי יש היום מאות אלפים שנמצאים בבתים.

חיים ביבס: אפשר לקחת אותם ולהביא אותם כתומכי הוראה.

חיים ביבס: על זה תוסיפו את כל ההצטיידות הטכנולוגית, כל ההשלמות, כל הדברים הנדרשים, כדי שנוכל לעשות את מערכת החינוך כמו שצריך בשנה הבאה.

חיים ביבס: בכיתות היותר גבוהות זה יותר פשוט ואפשר לחלק את זה לשניים.

חיים ביבס: דרך אגב, לא שמעתי אף אחד מדבר, לא מארגוני המורים, לא הסתדרות, לא משרד החינוך, אבל אפשר גם ללמוד במשמרות כמו שקורה בחלק מהמקומות בחוץ לארץ.

חיים ביבס: בחלק מהמקומות בחוץ לארץ השכבות הנמוכות לומדות שבוע אחד מהבוקר עד הצוהריים, השכבות היותר גבוהות מהצוהריים עד הערב ולא קרה שום דבר והכול בסדר.

חיים ביבס: כולם צריכים להיכנס מתחת לאלונקה וכולם עסוקים להסביר איך הם יסגרו את המערכת.

חיים ביבס: רבותיי, לסגור את המערכת, רק תזכרו דבר אחד שכל מדינת ישראל מתקיימת בזכות המשק הפרטי שהוא מחזיק את האלונקה הזאת.

חיים ביבס: אם הוא יקרוס לגמרי, לא יהיה לא קפסולות, לא כיתות ולא שום דבר.

חיים ביבס: לא תהיה מערכת חינוך כי לא יהיה מי שישלם לה ואנחנו לא רחוקים מזה למי שאולי בטוח שיש כאן איזה רזרבות מתחת לאדמה.

חיים ביבס: אנחנו הצגנו מתווה ואנחנו חושבים שאפשר להרחיב אותו.

חיים ביבס: אני מסכים עם מה שאמר חברי היקר מירום שיף.

חיים ביבס: אני נגד הפחדנות.

חיים ביבס: הייתי בדיונים על בית ספר של קיץ כדי לסגור אותם וראיתי שמסבירים שעל 0.12 אחוז תחלואה, צריך לסגור את המערכת ולנעול אותה.

חיים ביבס: הכול קשקוש מקושקש של אנשים שבאמת לא מכירים את השטח.

חיים ביבס: יש כאן ניתוק טוטלי.

חיים ביבס: דרך אגב, זאת לא רק הממשלה.

חיים ביבס: מנסים לומר ממשלה אבל הממשלה, משרדי הממשלה – ניתוק טוטלי.

חיים ביבס: הקורונה הציפה את הכול.

חיים ביבס: יודעים היום, יש שטח, יש רשויות מקומיות שהן יודעות לנהל.

חיים ביבס: יש רק שני גופים במדינת ישראל שיודעים לנהל אירוע כזה - זה הצבא עם פיקוד העורף והשלטון המקומי.

חיים ביבס: כל השאר עוסקים ברגולציה ובהנחיות שיעבדו על הגיון ואנחנו נוכל להמשיך להוביל את זה ולהוביל את זה בצורה אחרת מכפי שמובילים הפחדנות והרצון של לבוא ולהעמיס על המערכת.

חיים ביבס: עכשיו כל אחד חכם, זה רוצה שיהיה כך והשני רוצה אחרת.

חיים ביבס: כך לא תהיה מערכת חינוך.

חיים ביבס: הגיע הזמן, תתעוררו כולם.

חיים ביבס: מקיימים דיונים על דיונים.

חיים ביבס: כמה ילדים קטנים יש שהם חולים קשים?

חיים ביבס: 829 נדבקים היו בבית ספר של קיץ, 0.12 אחוז.

חיים ביבס: כמה מהם חולה קשה?

חיים ביבס: אפילו לא אחד.

חיים ביבס: בואו ניכנס לפרופורציה.

חיים ביבס: אני קורא לזה ניצול הקורונה כי כל אחד עכשיו רוצה להעמיס על זה את הכול.

חיים ביבס: אי אפשר להעמיס כי בסוף יש שלטון מקומי שהוא עומד בפרונט.

חיים ביבס: אף אחד אחר לא עומד.

חיים ביבס: אנחנו עומדים בפרונט כדי לתת שירותים, תמיכה וכל הדברים.

חיים ביבס: כבר שנה וחצי אין כיתות לימוד, 2,400 כיתות לימוד.

חיים ביבס: מדברים אתי על להוסיף את ההוא ולהוסיף את זה אבל 2,400 כיתות לימוד שלא ניתנות ואנחנו כבר באיחור של חודשים.

חיים ביבס: ה-1 בספטמבר 2021, הנה, אני אומר כאן כדי שאף אחד לא יגיד שהשלטון המקומי לא אמר, אין פתיחת שנת לימודים בגלל שאין בינוי פיזי של כיתות לימוד במדינת ישראל.

חיים ביבס: ממשלה שלא מתפקדת, לא מעבירה תקציב, יש לזה משמעות והמשמעות היא ברורה לחלוטין.

חיים ביבס: אנשים לא מבינים את זה וכולם לנסות לחתוך.

חיים ביבס: רבותיי, לא יקרה שום דבר כי כשאנחנו נעצור, לא יקרה כאן כלום.

חיים ביבס: לא תוספות, לא המלצות ולא שום דבר אחר כי בסוף אנחנו הבסיס של כל הדבר הזה.

חיים ביבס: נראה לי שכולם התבלבלו.

חיים ביבס: כל אחד בטוח שאם הוא יחשוף עוד קצת, יקרה לו משהו.

חיים ביבס: אפשר לקחת, להחזיר את השפיות לכולם, להחזיר את המשק למסלול.

חיים ביבס: אני מסכים עם מה שאמרו חבריי בעיקר ראשי פורום ההורים ואכן צריך להרחיב את היריעה ולא לפחד.

חיים ביבס: לקחת סיכון.

חיים ביבס: אני עוקב ויודע בכל מצב נתון כמה ילדים נמצאים בבידוד בעיר מודיעין, נדבקו וכל הדברים מסביב.

חיים ביבס: בסך הכול חמישה אחוזים מבית ספר של קיץ.

חיים ביבס: אצלי יש כמעט 8,000 ילדים.

חיים ביבס: 95 אחוזים מהילדים קיבלו יום מלא ומסודר.

חיים ביבס: אז מספיק עם הפחדות.

חיים ביבס: מספיק עם הניצול ועם כל הדברים.

חיים ביבס: כנסו כולם מתחת לאלונקה.

חיים ביבס: שיבוא משרד החינוך ושיפסיקו אנשי האוצר להתערבב עם עצמם.

חיים ביבס: תנו לנו את הוואוצ'רים כדי שנצא לדרך ואנחנו כבר היום באיחור.

חיים ביבס: דרך אגב, יכול להיות שכולם עושים את זה מתוכנן כדי שנגיע ל-1 בספטמבר ויאמרו שהם לא מוכנים.

חיים ביבס: אני אומר, רבותיי, אנחנו נהיה ערוכים, התגייסנו כשלטון המקומי כדי לעשות רכש מרוכז לכל ילדי מדינת ישראל.

חיים ביבס: תוציאו את הוואוצ'ר, אנחנו מוכנים.

חיים ביבס: יש היום 50,000 לפטופים במדינת ישראל, יהיה אפשר להזמין עוד כ-100,000 על ה-150,000 שחסרים.

חיים ביבס: צריך להכניס ציוד תקשורת לתוך הרשויות ומשרדי הממשלה צריכים לטפל בזה כי יצטרכו לעבוד במקוון.

חיים ביבס: יש הרבה דברים שאנחנו יכולים לעשות.

חיים ביבס: הדבר האחרון.

חיים ביבס: אדוני היושב ראש, בסוף צריך להסתכל ולהבין דבר אחד.

חיים ביבס: יש שביל אחד כשבצד אחד יש את הבריאות ובצד השני הכלכלה.

חיים ביבס: אם לא ייתרמו כולם, יפסיקו להתעסק בניצול הקורונה אלא יראו איך לוקחים את מערכת החינוך ומחזירים את השפיות לתלמידים, להורים, ומחזירים את השפיות למדינת ישראל, אחרת כולנו נתרסק.

חיים ביבס: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: דברים נכוחים עם הרבה מאוד ביקורת שגם אנחנו לחלק גדול ממנה מצטרפים.

רם שפע: הזמנים מאוד מאוד קצרים.

קריאה: עם הרבה מנהיגות.

רם שפע: עם הרבה מנהיגות.

רם שפע: אני מסכים.

רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח.

רם שפע: בבקשה, בקצרה.

רם שפע: אני מאוד מאוד רוצה לשמוע גם נציגים נוספים שנמצאים אתנו.

סונדוס סאלח: כבוד היושב ראש, אני מחזקת את ידיך על הנחישות וההתמדה להקדים תרופה למכה כי אי פתיחת שנת הלימודים או פתיחתה בהיעדר תוכנית מקצועית ומובנית, היא אסון לכולנו ועל זה אנחנו נשלם מחיר.

סונדוס סאלח: המשמעות להשאיר חלק מהילדים בתוך הבתים, זה אומר הרבה.

סונדוס סאלח: זה אומר שחלק מהאימהות יבחרו להישאר בבית, זה אומר ירידה ביציאת אימהות או הורים לעבודה.

סונדוס סאלח: בואו לא נשלה את עצמנו, בחירת השר לא להגיע לישיבת הוועדה היא אמירה, היא השלכות של הרחבת הסמכויות וביטול הוועדות והכנסת בכלל על ידי הממשלה וזו אמירה שמראה שהם לא רק מנותקים מהמציאות אלא מנותקים מהמומחיות.

סונדוס סאלח: זו הזדמנות לחשוב אחרת במערכת החינוך ואני רוצה להזמין אתכם, את כולכם, לקרוא את המחקרים של פרופסור טלי טל שהיא דיקנית הפקולטה לחינוך, מדע וטכנולוגיה בטכניון, שתמיד חקרה והראתה שאפשר ללמוד אחרת הלימוד החוץ כיתתי יכול להניב תוצאות ופירות עוד יותר מעניינות.

סונדוס סאלח: זה הזמן לפתוח את המוזיאונים, זה הזמן לפתוח את התיאטראות ללמוד בהם, זה הזמן לעשות שנת חינוך, למידה אחרת ולגלות אינטליגנציות מרובות אצל כל התלמידים.

סונדוס סאלח: לבחון את שנת הלימוד בצורה אחרת ולא רק מתמטיקה ואנגלית אלא כל הענפים, כל האינטליגנציות, לתת לתלמידים להתפתח בכל התחומים.

סונדוס סאלח: להשאיר את התלמידים בבית, צריך לשאול האם חל הביטוח על התלמידים כשהם בבית.

סונדוס סאלח: אם ילד נפל בבית כשהוא לומד ב-זום, האם הוא מכוסה מבחינה ביטוח?

יעקב מרגי: 24/7.

יעקב מרגי: הוא מכוסה 24/7 בכל מקום.

סונדוס סאלח: אבל האם זה בטוח לתלמידים שיישארו בבית?

סונדוס סאלח: האם כל הורה יכול להשאיר את הילדים שלו ולצאת בראש שקט לעבודה?

סונדוס סאלח: אני בספק.

סונדוס סאלח: אני מזמינה אותך כבוד היושב ראש להמליץ על שנת חינוך אחרת, לחשוב מחוץ לקופסה, למידה מחוץ לכותלי בית הספר והחינוך הפורמלי הרגיל.

סונדוס סאלח: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: ידידי חבר הכנסת, יושב ראש ועדת הכלכלה, יעקב מרגי, מי שישב כאן לפני אי אילו שנים.

רם שפע: אתה רוצה לומר כמה מילים?

יעקב מרגי: בקצרה.

יעקב מרגי: זה רגע מכונן בחיי ועדה ובוודאי ועדת החינוך.

יעקב מרגי: אני מחזק את ידיך ושמח שלא ביטלת את הישיבה אלא אתה מקיים אותה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה חוסר אחריות.

יעקב מרגי: יכול להיות ששר לא יכול להגיע או לא רוצה להגיע מסיבות כאלה ואחרות, אבל היה צריך לשלוח את אנשי המשרד.

יעקב מרגי: לגופו של עניין.

יעקב מרגי: אנחנו שמענו כאן גם את יפה בן דוד וגם את חיים ביבס, שני צירים חשובים בפתיחת שנת הלימודים.

יעקב מרגי: לצערי הרב חשיבה מחוץ לקופסה במשרד החינוך, אנחנו לא מצליחים לייצר כבר שנים רבות.

יעקב מרגי: אני באמת מסכים, אולי דווקא ננצל את הקורונה לא מבחינה תקציבית - אני חושב שצריך לגלות אחריות – אלא כתקופת הכשרה והכנה למערכת לימודים שונה שמתמקדת בעיקר.

יעקב מרגי: עכשיו יש לנו הזדמנות לפתוח את שנת הלימודים לאור הקשיים ולאור האילוצים ולתת את מה שצריך ומה שבעיקר צריך.

יעקב מרגי: אפשר להתמקד במקצועות חובה עיקריים, להכין שלוש מערכות של ערכים וחברה, וכל מנהל יבחר לו איזו ערכה נוספת כערך מוסף לאותם מקצועות.

יעקב מרגי: נכון שבשגרה אנחנו מתפנקים אבל כרגע, עם המלאי של המורים שיש היום, עם קצת נכונות מארגוני המורים, השלטון המקומי יודע לעשות את זה, המורים יודעים לעשות את וצריך - עם כל הכבוד לראשי האגפים ומנהלי המקצועות במשרד החינוך - לגלות יוזמה ואחריות ולהתפשר ולהכין תוכנית לימודים.

יעקב מרגי: כן, להכין תוכנית לימודים שונה לשנה הזו.

יעקב מרגי: השנה הזו היא שנה מאתגרת וזאת שעת המבחן של מערכת החינוך.

יעקב מרגי: אם לא, אני אומר לכם שאני מסכים שכנראה, כנראה, כנראה היה צריך לעשות שנים קודם איזה הליך של פינוי-בינוי במשרד החינוך.

יעקב מרגי: אם לא עכשיו, מתי?

יעקב מרגי: צריך לייצר תוכנית לימודים אלטרנטיבית שתתאים לתקופה הזו.

יעקב מרגי: זו שנת אתגר ואנחנו מתעסקים כאן בבכיינות, בקטנוניות ובחרמות.

יעקב מרגי: זה לא זמן לבכיינות.

יעקב מרגי: צריך לנהל את המערכת עם המשאבים שקיימים ואפשר לנהל אותה ואפשר לקיים אותה.

יעקב מרגי: גם במערכת המשפט היום, בדיני חוזים, כולם מבינים שהכרעה משפטית לא תגיע לשום מקום.

יעקב מרגי: גם ארגוני המורים יצטרכו לגלות כאן אחריות ולהבין שהסכמי עבודה, כמו בדיני חוזים, כרגע מקומם להיות בצד מתוך כבוד והערכה ולהתקיים, ולאפשר לשלטון המקומי לבצע את עבודתו והוא יודע איך לעשות את זה.

יעקב מרגי: אם השלטון המקומי הגיש מתווה, הוא זרוע המבצעת - לקחת את זה ברצינות ולהתייחס לזה.

יעקב מרגי: אני באמת קורה, זו הזדמנות.

יעקב מרגי: אני רואה בזה הזדמנות.

יעקב מרגי: אם משרד החינוך יכין תוכנית אלטרנטיבית לשנה הזו, היא תהיה תקופת הכשרה ומבחן לקראת מערכת לימודים, תוכנית לימודים שונה וידידותית יותר ומתאימה, צופה פני עתיד.

יעקב מרגי: אני מקווה.

יעקב מרגי: אני מחזק את ידיך.

יעקב מרגי: לא קיים דבר כזה להחרים ועדה בכנסת.

יעקב מרגי: זה יחזור כבומרנג למשרדים שעושים את זה ואל תנצלו את זה שזו ועדה שהיא לא מחוקקת הרבה כי יהיו צמתים אחרים בהם היא תוכל להחזיר לכם ובצורה כואבת.

יעקב מרגי: אני קורא לשר החינוך ולמנכ"ל החדש להיכנס להידברות ובמיידית.

יעקב מרגי: תודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אנקדוטה.

רם שפע: חלק מהשינויים של חוק הקורונה מעידים על כך שחלק מהחלטות הממשלה יגיעו גם לוועדת החינוך בהמשך הדרך.

רם שפע: אני רוצה לחזור ל-זום.

רם שפע: נמצא אתנו שי חג'ג'.

רם שפע: שלום לך.

רם שפע: יושב ראש מרכז המועצות האזוריות.

רם שפע: באותו היבט שחיים ביבס דיבר עליו, תפקידך קריטי ביכולת לתווך את מצב המוכנות בשטח ובכלל כלל המועצות.

שי חג'ג': שלום לכולם.

שי חג'ג': תודה אדוני היושב ראש.

שי חג'ג': אני אסכים במילה עם חבר הכנסת מרגי.

שי חג'ג': זאת באמת הזדמנות.

שי חג'ג': המשבר הזה הוא הזדמנות לעשות שינוי במערכת החינוך כי היום אנחנו רואים שמערכת החינוך מלמדת בדיוק כמו שלמדנו לפני 50 שנים והגיע הזמן לשנות את זה.

שי חג'ג': לגופו של עניין.

שי חג'ג': אנחנו בקשר גם עם שר החינוך וגם מנכ"ל משרד החינוך והציגו לנו את המתווה שהם מציעים.

שי חג'ג': אנחנו הצענו אלטרנטיבות כמו לימודים במשמרות בבתי הספר התיכוניים.

שי חג'ג': המשמעות במועצות האזוריות היא הסעה אחת נוספת שזה לא תוספת כספית גדולה.

שי חג'ג': אני חייב לומר שמשרד החינוך מבחינתו מאפשר לנו גמישות גדולה, לרשויות, וזה המפתח כי מה שטוב למועצה אזורית מרחבים, שונה מתל אביב ואת זה צריך להבין.

שי חג'ג': אם יאפשרו גמישות גם למנהלי בתי הספר וגם לראשי הרשויות לבצע את המהלכים האלה אצלנו, אני אומר לכם שאפשר להפעיל את מערכת החינוך בצורה טובה וראויה.

שי חג'ג': נכון שזה לא יהיה מושלם אבל אפשר לעשות את זה.

שי חג'ג': יש דבר אחד שכן מפריע לי ואני אספר סיפור קצר בן שני משפטים ובו אני אסיים.

שי חג'ג': יש סיפור יהודי עתיק שמדבר על איזושהי ספינה שהייתה בלב ים והיא הייתה לקראת טביעה.

שי חג'ג': רב החובל אמר לכל בן אדם שיזרוק פריט אחד לים.

שי חג'ג': יהודי אחד זורק את הטלית והתפילין שלו, וזה בדיוק מה שעושים פקידי האוצר היום, זורקים את הערכים שלנו ואני מדבר על תוכנית קרב, היל"ה, שלבים.

שי חג'ג': אלה תוכניות שיוצרות שוויון, יוצרות ערכים ודווקא את התוכניות האלה זורקים היום לים.

שי חג'ג': עם כל הכבוד ללימודים החשובים שהם לימודי הליבה, אי אפשר לשים בצד את התוכניות האלה ואנחנו כשלטון מקומי, כמרכז מועצות אזוריות, נעמוד על כך מול האוצר כדי שהתוכניות האלה יישארו.

שי חג'ג': אסור להן לרדת מהפרק ואני מצפה מהוועדה שתעמוד לצדנו בעניין הזה כי זה הבסיס של החינוך שלנו.

שי חג'ג': תודה.

רם שפע: בהחלט.

רם שפע: תודה רבה לך שי חג'ג'.

רם שפע: אני מבקש מכל הדוברים הבאים ללמוד משי חג'ג' תמציתיות מה היא.

רם שפע: חבר הכנסת יאיר גולן.

קריאה: נספיק לשמוע את משרד הבריאות?

רם שפע: נספיק לשמוע גם את משרד הבריאות.

יאיר גולן: בניגוד למה שנאמר כאן על ידי חברת הכנסת שטרית, אנחנו לא באים רק לבקר אלא אנחנו באים גם להציע הצעות.

יאיר גולן: אנחנו אנשים עם ניסיון ויש לנו מה לומר ולא כדי לבקר ולהרוס.

רם שפע: בהחלט.

יאיר גולן: קודם כל, ארבע הערות שלא עולות אגורה.

יאיר גולן: הראשונה, לעבוד עם מנהלי בתי הספר.

יאיר גולן: זה נאמר כאן גם על ידי שי חג'ג'.

יאיר גולן: פשוט לעבוד עם מנהלי בתי הספר, לתת להם את העצמאות, לתת להם כושר החלטה איך הם מפעילים את המוסד החינוכי שלהם בהתאם לסיכון האזורי שבו בית הספר הזה נמצא.

יאיר גולן: הדבר השני הוא לעבוד עם הרשויות.

יאיר גולן: דיבר על זה חיים ביבס ודיבר על זה שי חג'ג'.

יאיר גולן: לעבוד עם ראשי הרשויות, לתת להם להפעיל את המערכת.

יאיר גולן: היצירתיות שלהם הרי לא תבוא דרך משרד החינוך במקום אחד למעלה.

יאיר גולן: הם מכירים את הרשות שלהם והם יודעים מה אפשר לעשות ומה אי אפשר לעשות, איך אפשר למצוא חללים ללימוד.

יאיר גולן: ישבתי עם ישראל פורוש מאלעד, עם ראש עיריית ראש העין - אין בעיה.

יאיר גולן: העירייה יודעת איפה יש לה עוד חללים ואיך אפשר להפעיל קפסולות במקומות שהם בלתי רגילים ובלתי צפויים ועדיין למור על ביטחון ובריאות התלמידים.

יאיר גולן: חבל שזה לא נעשה.

יאיר גולן: הדבר השלישי הוא חינוך מיוחד.

יאיר גולן: קביעה קטיגורית כולל החינוך המשולב.

יאיר גולן: אדוני היושב ראש, חינוך מיוחד פועל כרגיל.

יאיר גולן: אי אפשר, זה סבל בלתי נסבל למשפחות, לעצור את החינוך המיוחד.

יאיר גולן: זה לא אנושי.

יאיר גולן: חייבים לתת לחינוך המיוחד לעבוד כרגיל.

יאיר גולן: הדבר הנוסף.

יאיר גולן: דובר כאן על מיצוי פוטנציאל המורים, מורים בפנסיה, מורי דרך, ולהערכתי את חלקם ניתן להפעיל גם בשכר מופחת.

יאיר גולן: אם היו מבקשים מהם, אם היו פונים אליהם, אם היו מנסים לשתף אותם, היה יוצא קול קורא כבר לפני חודש ואומר שנצטרך אתכם בשנה הקרובה ותיקראו לדגל, הם היו באים.

יאיר גולן: זה כמו לקרוא למילואים בצבא.

יאיר גולן: אנשים מתייצבים.

יאיר גולן: זאת שעת חירום, וכולם מבינים את זה.

יאיר גולן: הדבר הנוסף הוא כל נושא המחשבים.

יאיר גולן: הנושא הזה צריך להיות מטופל מערכתית.

יאיר גולן: זה הסעיף היחידי שבאמת יש לו תג מחיר אבל כאן המדינה יכולה פשוט לעסוק ברכש.

יאיר גולן: בנושא הזה פשוט לשפוך על השטח כמה שיותר מחשבים כדי שכל מי שבסוף החלטנו שכן יכול לעשות למידה מרחוק, יוכל ללמוד מרחוק.

יאיר גולן: גם בנושא הזה של החינוך היה ראוי להיעזר בצה"ל ובפיקוד העורף.

יאיר גולן: מורות חיילות, מדריכות חירום, כאלה שהיו מורות חיילות וכיום לא עוסקות בהוראה אבל אפשר לגייס אותן למילואים.

יאיר גולן: כל הגיוס של משאבי צה"ל היה אפשר גם או להשתמש כדי להפעיל את מערכת החינוך טוב יותר.

יאיר גולן: אני חוזר ואומר שאם לא תהיה כאן גישה ביזורית, גישה שמפעילה את ראשי הרשויות המקומיות ואת מנהלי בתי הספר, לא יהיה אפשר להתגבר על מצב החירום הזה.

יאיר גולן: (היו"ר אורלי פרומן)

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: חבר הכנסת אריאל קלנר.

אריאל קלנר: אני אשתדל להיות כמה שיותר תמציתי.

אריאל קלנר: אני חושב שהדבר שצריך להוריד מהשולחן הוא כל נושא האיומים בשביתות בעת הזאת.

אריאל קלנר: צריך למצוא את הפתרונות.

אריאל קלנר: זאת ממש לא העת.

אריאל קלנר: אנחנו לא יכולים להשבית את המשק.

אריאל קלנר: אנחנו לא יכולים לגרום למצב שבו המדינה הזו תקרוס לגמרי וזה דבר שצריך לרדת מהשולחן וחבל שבכלל הוא עולה בסיטואציה כזאת.

אריאל קלנר: זה באמת מראה על חוסר הבנה מוחלט.

אריאל קלנר: אני בהחלט מצטרף לחלק גדול מהדוברים השונים שאמרו שהגמישות והאוטונומיה הם קריטיים.

אריאל קלנר: פשוט קריטיים דווקא בעניין הזה.

אריאל קלנר: אני רוצה לציין שחוזר מנהל אגף בכיר להוראה משנת 2002 קובע בסעיף 3ד) כי "ניתן במקרה של צורך להעסיק את מי שאינו בעלן תעודת הוראה".

אריאל קלנר: כלומר, אם אנחנו משחררים ונותנים למנהלים את האוטונומיה, ויש חוסר במורים בגלל נושאים של קפסולות ונושאים כאלה ואחרים, אז אפשר לגייס סטודנטים, מנהל יכול לראיין ולבחון.

עאידה תומא סלימאן: יש 13,000 מורים ומורות ערבים מוכשרים, יש להם תעודות הוראה והם מחכים שישבצו אותם.

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי לחשוב על זה.

אריאל קלנר: אין שום בעיה גם בעניין הזה.

אריאל קלנר: אם יש מורים פנוים, למה לא? לא הכרתי את הנתון הזה.

אריאל קלנר: אם יש מורים, בהחלט למה לא.

מרב מיכאלי: יותר מורות.

מרב מיכאלי: בואו נודה על האמת.

מרב מיכאלי: מדובר במורות.

אריאל קלנר: מורים או מורות.

עאידה תומא סלימאן: 8,000 מהם מורות.

קריאה: גם מורי קבלן.

אריאל קלנר: לא נשלח מורה שגר בטייבה לעבוד בקריית שמונה.

אריאל קלנר: נכון?

עאידה תומא סלימאן: לא אבל תאמין לי שמכל האזור יבואו.

אריאל קלנר: אין שם סיבה לפסול.

אריאל קלנר: אני לא פוסל שום דבר.

אריאל קלנר: אם יש מורים שיכולים ללמד, בוודאי, מה גם שהם כוח אדם מקצועי ומוכשר.

אריאל קלנר: אני מדבר על המקרים שאין, ובמקומות מסוימים אין.

אריאל קלנר: יכולים להיות מקומות בהם אין מורים ושם אין שום סיבה שלא להשתמש באותה הוראת שעה ולגייס כוח אדם שיוכל לבוא ולתת מענה בשעת הצורך, ואולי נגלה גם שהתלמידים יהיו מרוצים מהם, המנהל ים יהיו מרוצים מהם וההורים יהיו מרוצים וזה יהווה שינוי לעתיד.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

אורלי פרומן: אחר כך יושב ראש מועצת התלמידים.

מרב מיכאלי: בוקר טוב ותודה גברתי.

מרב מיכאלי: אני אדבר מאוד בקצרה.

מרב מיכאלי: מערכת החינוך סובלת כבר שנים רבות מהתנהלות כושלת של הממשלה וזה לא עניין חדש וזה לא מתחיל מעכשיו.

מרב מיכאלי: עכשיו מצטברים התנאים המקשים של משבר הקורונה אבל מורות ומורים כבר הרבה מאוד שנים סובלים ממעמד נמוך מדי, משכר נמוך מדי, שמכר והלך ומתכרסם, מחוסר הגנה מספקת, מאלימות, גם של תלמידות ותלמידים, לצערי יותר תלמידים מאשר תלמידות, וגם בעיה במעמד שלהם מול הורים.

מרב מיכאלי: המערכת לא משקיעה מספיק במורים ובמורות.

מרב מיכאלי: המורות מוצאות את עצמן מממנות פעמים רבות את המערכת, נדרשות להביא ציוד מהבית, הציוד בכלל איננו מספיק.

מרב מיכאלי: כל המערכת עובדת בחסר, עובדת בחוסר יעילות ובחוסר רצינות.

מרב מיכאלי: זה כמובן בא לידי ביטוי בתוצאות של החינוך.

מרב מיכאלי: הבחירה של שר החינוך לא רק להחרים בעצמו אלא להורות לעובדות ועובדי משרדו להחרים את הישיבה היא לא פחות ממדהימה.

מרב מיכאלי: ממשלות נתניהו לדורותיהם התרגלו שלא זו בלבד שהן לא חייבות דין וחשבון לכנסת אלא שאם הכנסת לא עובדת אצלן, הן פשוט לא באות.

מרב מיכאלי: זה דבר מדהים.

מרב מיכאלי: באמת זה דבר מדהים.

מרב מיכאלי: החוצפה וחוסר האחריות עוצרות נשימה.

מרב מיכאלי: אני חושבת שחובה על הוועדה להיות בקשר עם כל הגופים האחרים, חוץ ממשרד החינוך, והם רבים, שמתעסקים בחינוך בישראל ולייצר כמה שאפשר תשתית שבסופו של דבר תעבוד – אני רוצה לקוות – יחד עם משרד החינוך כדי באמת לייצר כאן

מרב מיכאלי: חינוך יותר טוב וספציפית כדי לאפשר שנת לימודים בשנת הלימודים הקרובה המורכבת שעומדת בפנינו, שתוכל להיפתח על הצד הטוב ביותר.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: איתי קרויטורו, יושב ראש מועצת התלמידים.

איתי קרויטורו: שלום.

איתי קרויטורו: אני מסכים עם הרבה מאוד מהדברים שאמרו הדוברים לפני.

איתי קרויטורו: אני רוצה להתמקד כרגע בבתי הספר התיכוניים ובחטיבות הביניים.

איתי קרויטורו: מבחינת המתווה.

איתי קרויטורו: כרגע המתווה הוא מתווה שבו אנחנו מגיעים יומיים לבית הספר.

איתי קרויטורו: אני רוצה להדגיש שיש לזה עוד צד מאוד בעייתי.

איתי קרויטורו: דיברו על חוסר במסגרת, במיוחד לתלמידי החטיבה והתיכון שצריכים בתקופת ההתבגרות את המסגרת החשובה הזאת, אבל לגבי תלמידי התיכון, יש במתווה את הבעיה של בחינות הבגרות, יש כאן בעיה של מגמות ואנחנו בעצם לא יכולים להיות במתווה הזה בצורה של קפסולות כמו שאמר יושב ראש הנהגת ההורים.

איתי קרויטורו: בנוסף לזה אנחנו צריכים את בתי הספר, אנחנו צריכים להגיע למסגרות הפיזיות, אנחנו צריכים להגיע לתגבורים אנחנו צריכים להגיע להכנות ויש לנו המון מקצועות.

איתי קרויטורו: משרד החינוך כרגע לא ממשיך את המתווה עליו דובר ומכאן נגזר שבעצם לא תהיה לתלמידים כל יכולת להגיע לבגרויות.

איתי קרויטורו: אין התייחסות לגבי מה שיקרה עם הבגרויות.

איתי קרויטורו: אנחנו לא יודעים איך זה יקרה, אנחנו לא יודעים לכמה מקצועות התלמידים יצטרכו לגשת, אנחנו לא יודעים אם יהיה צמצום של החומר.

איתי קרויטורו: זה בעצם אומר שמשרד החינוך מייצר דור קורונה.

איתי קרויטורו: אנחנו עוד שלושה וחצי שבועות פותחים את שנת הלימודים ויש בגרויות חורף ואנחנו לא יודעים איך התלמידים ייגשו לבחינות האלה.

איתי קרויטורו: אנחנו לא יודעים איך כיתות י"א וכיתות י"ב יצליחו לקיים את הדבר הזה ולא לצאת נפגעים אל מול האקדמיה, אל מול החיים שלהם לאחר מכן.

איתי קרויטורו: אנחנו כבר לפני כמה חודשים התרענו בפני משרד החינוך על כל הדברים האלה.

איתי קרויטורו: עברנו בשטח והדגשנו את המסקנות ואת המתווה וההצעות.

איתי קרויטורו: אנחנו מלכתחילה אמרנו שאנחנו חושבים באופן חד משמעי שצריך לצמצם את כמות השעות הסינכרוניות שתלמידים יושבים אל מול המחשב.

איתי קרויטורו: זה בלתי אפשרי.

איתי קרויטורו: זה מייצר אי שוויון לאור זה שמשרד החינוך, עוד לפני כמה חודשים, התחייב שיהיו אמצעי קצה אבל הוא לא עושה את זה כרגע.

איתי קרויטורו: אנחנו צריכים את הלמידה הפרונטלית שהיא למידה אחרת ולתת לרשויות את הסמכויות.

איתי קרויטורו: לכל מקום יש את המשאבים שלו, לכל רשות יש את הדרך שלה לקיים את הדברים.

איתי קרויטורו: אני מצטרף לקריאה של חיים ביבס ושל שי חג'ג'.

איתי קרויטורו: בשביל שאנחנו נצליח לקיים את העצמאות הזאת, גם ברמה הפדגוגית, גם ברמה שבסופו של דבר התלמידים יצאו עם תעודת בגרות שלמה, שהיא לא כזאת שפוגעת בעתיד שלהם, אנחנו צריכים לתת את הסמכויות לרשויות המקומיות בשיתוף עם משרד החינוך.

איתי קרויטורו: לתת להן את ההסמכה לעשות את התהליך הפדגוגי ואת התהליך של מציאת הפתרונות כי בכל מקום יש משאבים באופן אחר.

איתי קרויטורו: אין משהו אחיד.

איתי קרויטורו: בגדול אנחנו באמת דוגלים בכך שצריך לצמצם את כמות המקצועות בטח בתיכוניים.

איתי קרויטורו: צריך לצמצם את כמות החומר שנלמדת השנה.

איתי קרויטורו: זה בלתי אפשרי לתלמידים לעמוד באותה כמות כשהם היו מגיעים למשך שמונה, תשע ועשר שעות ביום ועכשיו הם לשבת ב-זום או להגיע יומיים לבית הספר.

איתי קרויטורו: זה בלתי אפשרי ואנחנו לא מקבלים מענה על שום דבר.

איתי קרויטורו: אנחנו כבר במשך שלושה חודשים, מהרגע שהסתיימה השנה, הגשנו למשרד החינוך את הכול.

איתי קרויטורו: ישבנו לדיונים של שעות עם מי שכתב את המתווה ובכל זאת אנחנו לא מקבלים מענה לאף אחד מהדברים.

איתי קרויטורו: אנחנו לא מבינים איך זה מתאפשר בכלל.

אורלי פרומן: תודה רבה.

אורלי פרומן: דיברת על הרשויות המקומיות ודובר גם קודם הרבה על הרשויות המקומיות.

אורלי פרומן: הייתי מבקשת מאבי קמינסקי, יושב ראש איגוד מנהלי המחלקות ברשויות המקומיות שבעצם הן החזית הקדמית ואלה שמפעילים בפועל יום יום את מערכת החינוך ברשות שלהם.

אבי קמינסקי: שלום רב.

אבי קמינסקי: אכן נכון.

אבי קמינסקי: קודם כל, תודה לך ותודה לחברי הכנסת.

אבי קמינסקי: זה דיון חשוב ואכן נכון, הפתיחה בסופו של דבר של מערכת החינוך שאנחנו כבר רגילים לה מחודש מאי בערך, נופלת על כתפי מנהלי בתי הספר, מנהלי אגפי החינוך, ולשמחתי הרבה גם על הקהילה.

אבי קמינסקי: זאת אומרת, גם ציבור ההורים שותף מלא היום לעשייה בתוך בית הספר מתוך המורכבות המאוד לא פשוטה של לפתוח מערכת חינוך בעידן של משבר קורונה.

אבי קמינסקי: אני רוצה לגעת במספר נקודות קצרות.

אבי קמינסקי: אני מסכים עם מירום בעניין של להחזיר את כיתות ג'-ד' ולעשות את כל מה שניתן לעשות כדי שלא ילמדו בקפסולות ומכאן נוכל לתת שירות לכיתות ה'-ו', לפחות ברמה של ארבעה ימים בבית הספר.

אבי קמינסקי: זה מאוד משמעותי, זה קרדינלי ועובדה שאנחנו עושים את זה גם היום בבית הספר של החופש הגדול, קצת במספרים יותר נמוכים אבל אפשר למצוא את הדרך בעניין הזה.

אבי קמינסקי: במגזר הכפרי כן לאפשר, לפחות באותם ישובים בהם יש בית ספר באותו ישוב, לקיים גם בפריפריה של המבנים הציבוריים של אותו ישוב ואז שוב אתה פותח את כל האפשרויות לילדי כיתות ד', ה' ו-ו', תלוי מה יאשר משרד בריאות אבל זה חשוב מאוד כי אני חושב שהנקודה של יומיים בשבוע לילדי כיתות ה'-ו', זה באמת מצביע לא נכון על העניין וצריך לטפל בזה בצורה מאוד משמעותית ויש לזה הרבה מאוד אפקטים.

אבי קמינסקי: כוח אדם ומחשבים.

אבי קמינסקי: אנחנו ב-5 באוגוסט ושיהיה ברור, זה לא יהיה ב-1 בספטמבר.

אבי קמינסקי: גם אם יפרסמו היום קול קורא זה לא יהיה וצריך לדעת ולהבין את זה.

אבי קמינסקי: צריך את הסבלנות של כולם, במיוחד את הסבלנות של הרשויות המקומיות ומצד שני גם של מנהלי בתי הספר להיכנס בנעליים אחד לאחד.

אבי קמינסקי: ה-1 בספטמבר 2020 לא יהיה דומה ל-1 בספטמבר 2019, גם לא ב-100 אחוזים הרצון של כולנו לספק - מה שנקרא - את הסחורה של שנת לימודים שתיפתח בחיוך ובשמחה אם לא יטפלו בדברים האלה.

אבי קמינסקי: לא יוכלו להגיע המחשבים מהיום לעוד שבועיים, עם כל הרצון הטוב, אלא אם יצניחו אותם בהליקופטרים.

אבי קמינסקי: הנושא של כוח אדם.

אבי קמינסקי: כפי שאמרה יפה בן דוד, יש את אותם מורים שרוצים להגדיל את חלקי המשרות שלהם.

אבי קמינסקי: אנא, הגדילו את חלקי המשרות שלהם.

אבי קמינסקי: זה כוח אדם שקיים בתוך בתי הספר וזה יותר נוח ויותר נכון, מה גם שההיכרות של התלמידים עם המורים האלה היא מאוד משמעותית.

אבי קמינסקי: הדבר האחרון הוא באמת לבוא ולומר שנעשים הרבה מאוד מאמצים.

אבי קמינסקי: פתיחת שנת לימודים זה לא אירוע רק של משרד החינוך.

אבי קמינסקי: זה אירוע ממלכתי.

אבי קמינסקי: זה אירוע של משרד האוצר.

אבי קמינסקי: גם לפעמים השעות של משרד התחבורה כשמגיעים לבית הספר היסודי, גם זה חלק מהעניין.

אבי קמינסקי: זה אירוע ממלכתי.

אבי קמינסקי: משרד החינוך אכן מרכז את זה כי לכל אירוע יש מרכז אחד ומנהל אחד אבל זה אירוע ממלכתי.

אבי קמינסקי: לכן כולם צריכים להתגייס, וכפי שאמר חיים ביבס, להיכנס מתחת לאלונקה ולעשות זאת עכשיו לעשות מיד את כל מה שניתן לעשות כדי לפתוח את שנת הלימודים בצורה הכי טובה שאפשר לעשות.

אבי קמינסקי: אנחנו כאן בשביל זה יחד עם מנהלי בתי הספר והמורים שמגיע להם יישר כוח גדול.

אבי קמינסקי: תודה.

אבי קמינסקי: (היו"ר רם שפע)

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: חברת הכנסת קרן ברק.

רם שפע: אחרי כן, אם אין חבר כנסת שרוצה להתבטא, אני רוצה לשמוע גם את משרד האוצר וגם את משרד הבריאות.

רם שפע: אני מזכיר לכולם שבשעה 11:00 אנחנו מחויבים לנעול את הדין.

קרן ברק: תודה רבה.

קרן ברק: הייתי כאן בתחילת הדיון אבל הייתי צריכה לצאת אבל חזרתי להיערכות שלנו כחברי ועדת חינוך.

קרן ברק: בין הבחירות שהיו, עשינו כאן ישיבות היערכות ואני חושבת שעכשיו האתגר הוא הרבה יותר גדול.

קרן ברק: ראיתי את התוכנית שהוגשה לוועדת הקורונה דווקא על ידי משרד החינוך והיו בה סעיפים מאוד חשובים ואני חושבת שעליהם אנחנו צריכים לתת את הדגש ואת הגיבוי למשרד החינוך.

קרן ברק: בתוכנית שהוגשה אז, במצגת שהייתה בקבינט הקורונה, משרד החינוך אמר כמה דברים חשובים שבעיניי אנחנו צריכים לתמוך בהם.

קרן ברק: הוא אמר שלא תהיה תוכנית אחת כוללת ומשהו כזה ארכאי אלא באמת לתת את האוטונומיה גם לראשי הרשויות וגם למנהלי בתי הספר עצמם כאשר כל בית ספר הוא יחידה בפני עצמה וכל רשות.

קרן ברק: יש רשויות שם בתי הספר עובדים בשיתוף פעולה ויש כאלה שפחות.

קרן ברק: מה שיותר מקל.

קרן ברק: ראשי הרשויות שעובדים בשיתוף פעולה עם בתי הספר, לתת להם את כל הכוח ואת כל המשאבים כי יש בתי ספר בהם הכיתות גם כך קטנות ויש בתי ספר שיש להם כל כך הרבה כיתות פנויות ומורים פנויים.

קרן ברק: אני מדברת עכשיו על בתי הספר היסודיים.

קרן ברק: כל בית ספר שיכול לתת קפסולות של כיתות של 18 ילדים, שיסגור לנו את הפער, גם לכיתות ה' ו-ו', הוא מבורך.

קרן ברק: אנחנו כל הזמן צריכים לזכור שבתי ספר יסודיים, כיתות ה' ו-ו', בשנים הקודמות היו ד' ו-ה', והם הפסידו חצי שנה של לימודים.

קרן ברק: אין להם את החומר הלימודי ברמה הפדגוגית וגם אין להם את היכולת לשבת לבד וללמוד ב-זום בלי הורים או לשבת יום שלם כאילו הם בכיתה.

קרן ברק: יומיים בשבוע לימודים אינם מספיקים.

קרן ברק: אם אנחנו יכולים לתת לבתי ספר שיכולים - ויש רבים כאלה שיכולים – לסגור את הפער של כיתות ה' ו-ו' שיהיו כאילו א' עד ד', במשאבים שיש להם, ואולי אפילו לתת להם תמיכה כלכלית, אנחנו צריכים לתת את האוטונומיה הזאת.

קרן ברק: משרד החינוך הציג את הנושא הזה בקבינט הקורונה ואנחנו רק צריכים מבחינתי לתת את הדחיפה עם משרד החינוך שראשי הרשויות ובתי הספר ייתנו את הפתרונות היכן שאפשר.

קרן ברק: לפחות שביסודי נדע שהם כן לומדים חמישה ימים בשבוע בקפסולות, בתנאים ובכל מה שצריך אבל שהם לומדים גם ברמה הפדגוגית וגם ברמה שהם באמת במסגרת ולא מפוזרים ויושבים בבתים עם עצמם בלי השגחה ואנחנו לא יודעים מה הם עושים.

קרן ברק: זו הבקשה שלי מהוועדה.

רם שפע: תודה רבה לך.

יוסף טייב: נקודה אחת קצרה.

יוסף טייב: כל הנקודות שנאמרו, ואני לא אחזור עליהן, אוטונומיה ורשויות – אני מסכים עם הכול.

יוסף טייב: יש נקודה אחת שאני חושב שהיא מאוד מאוד חשובה.

יוסף טייב: מגיעים לארץ מאות עולים חדשים שבכלל אין להם מושג איך נראה בית ספר בישראל, איך מערכת החינוך כאן פועלת, ואני חושב שמשרד החינוך חייב בדחיפות, באגף החינוך שלו, באגף עולים, להתעשת על עצמו ולראות איך קולטים את אותם תלמידים, אם זה בלמידה מרחוק, אם זה בתוך בית הספר.

יוסף טייב: חייבת להיות תוכנית סדורה בדבר הזה כי מאות עולים מגיעים.

רם שפע: מסכים.

רם שפע: נקודה טובה.

רם שפע: אני רוצה בבקשה לאפשר את זכות הדיבור לאסף שירמן, אגף הממונה על השכר במשרד האוצר.

רם שפע: אתה אתנו.

אסף שירמן: כן.

אסף שירמן: אני אתכם.

אסף שירמן: קודם כל, אני רוצה לציין לשבח את פעילות משרד החינוך בימים האלה.

אסף שירמן: אני יודע שהם לא הגיעו לוועדה אבל חשוב לזכור שהם עובדים מאוד קשה, בשגרה המאוד מורכבת הזו של הקורונה.

אסף שירמן: הם צריכים לתת כלים מאפס כדי לייצר את האפשרות לפתוח את שנת הלימודים בשגרה הזו וזה לא פשוט.

אסף שירמן: אף פעם לא הורגלנו לזה.

אסף שירמן: הם עושים לילות כימים כדי לאפשר את פתיחת שנת הלימודים ועל כך מגיעות להם כל האמירות החיוביות בנושא.

אסף שירמן: צריך לזכור שיש הרבה מאוד אילוצים, גם בריאותיים, גם תקציביים וגם ארגוניים וצריך לתכלל את כל האילוצים ואת כל הדרישות שעולות מהשטח.

אסף שירמן: אנחנו ביחד עם משרד החינוך שומעים את השטח, שומעים את הארגונים, שומעים את ההורים, שומעים את הרשויות המקומיות והכוונה היא שהפתרון שיימצא בסופו של דבר הוא יהיה הפתרון שייתן את המענה האופטימלי ככל הניתן לפתיחת שנת הלימודים.

אסף שירמן: אין מה לעשות, הפתרון הוא לא אידיאלי מבחינת כל אחד מהגורמים אבל השאיפה היא שקולם של כל הנוגעים בדבר יישמע כדי שהפתרון שיינתן בסוף יהיה הפתרון האידיאלי גם בהיבטים הפדגוגים, גם בהיבטים המשקיים כמו שחיים ביבס אמר וגם בהיבטים הארגוניים של כוח האדם.

אסף שירמן: מעבר לכך, אנחנו ערכנו כבר פגישות, משרד החינוך קיים פגישות עם ארגוני המורים ונמשיך לדבר אתם ולדון אתם בשיתוף פעולה כדי ששנת הלימודים תיפתח בצורה הטובה ביותר ועל הצד הטוב ביותר.

אסף שירמן: זו השאיפה של כולנו ואני חושב שאם כולם יירתמו לטובת האירוע הזה, באמת יהיה ניתן להוציא אותו אל הפועל אם לא יהיו תקלות.

אסף שירמן: הכול לטובת התלמידים, ההורים והמורים במדינת ישראל.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: זה נרשם שאתה בחרת לעלות בוועדת החינוך ולפרגן למשרד החינוך ולא לנו.

אסף שירמן: גם לכם אני מפרגן.

רם שפע: משרד הבריאות, בבקשה.

רם שפע: גם יפית יצחקי אתנו וגם דוקטור אפרת אפללו.

יפית יצחקי: ברשותך, אני אגיב.

יפית יצחקי: דוקטור אפרת אפללו לא יכלה להשתתף בדקות האחרונות.

יפית יצחקי: אני רוצה לומר תודה גם לוועדה שמדי שנה מקיימת דיון לפני פתיחת שנת הלימודים.

יפית יצחקי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יחד ם משרד החינוך לנסות לבנות את המתווה שיתאים לשנת הלימודים שנפתחת בקרוב.

יפית יצחקי: אנחנו חייבים לעבוד כאן באיזון בין הבריאות לבין הצרכים הלימודיים.

יפית יצחקי: צריך להבין שהשאיפה שלנו הייתה ללמוד בקפסולות ובאמת הבנו שכדי לאפשר ליותר תלמידים ללמוד, כיתות א' ו-ב' לומדים מלא.

יפית יצחקי: אנחנו מכירים את הבקשה הזו שגם כיתות ג' ו-ד' ילמדו מלא.

יפית יצחקי: צריך להבין שכל הזמן יש יותר ויותר תחלואה ככל שאנחנו עולים בגיל וכרגע זה המצב אבל אנחנו מסכימים לכל מה שנאמר כאן שמשרד החינוך יחד עם הרשויות המקומיות צריך למצוא את האיזון ואת הפתרונות כדי לאפשר לתלמידי כיתות ה' ו-ו' להיות בבית הספר יותר ימים בשבוע.

יפית יצחקי: עלו כאן המון הצעות גם מצד השלטון המקומי וגם מצד חברי הכנסת.

סמי אבו שחאדה: לפי משרף הבריאות, מה גודל הסכנה בחזרה ללימודים רגילים?

סמי אבו שחאדה: הערכה שלכם.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חוזרים ללימודים רגילים, מה גודל הסכנה?

סמי אבו שחאדה: מה המספרים?

סמי אבו שחאדה: מה אתם יודעים?

יפית יצחקי: אנחנו יודעים גם על התחלואה וזה הוצג גם בקבינט הקורונה.

יפית יצחקי: כרגע אין לי את הנתונים בידי אבל אנחנו יודעים שיש תחלואה גבוהה יותר ככל שהגיל עולה וגם מדובר בבידוד.

יפית יצחקי: אם אלה ילדים בשכבות הנמוכות, אם הם בשכבות הגבוהות, ככל שיש יותר ילדים חולים, יש יותר חשיפות בכיתות גדולות יותר, יותר תלמידים ייכנסו לבידוד ויותר הורים יצטרכו להישאר בבית עם הילדים שנמצאים בבידוד ולא יוכלו לצאת לעבודה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני בטוח שיש לכם תקופה קשה והרבה מאוד עבודה להכין את המערכת.

רם שפע: זה ברור לנו לחלוטין.

רם שפע: אני רק רוצה להגיד לחברי הכנסת שאנחנו בשעה 11:00 חייבים לסיים.

עופר כסיף: 30 שניות יספיקו לי.

עופר כסיף: שני דברים.

עופר כסיף: אני רוצה להפנות למכתב שכתב ידידי חבר הכנסת יוסף ג'בארין יושב ראש הוועדה לזכויות הילד, מכתב לשר האוצר ולשר החינוך.

עופר כסיף: מסתבר שכ-10 אחוזים מהתלמידים חסרי אמצעי קצה.

עופר כסיף: זה דבר קריטי.

עופר כסיף: חייבים לתת על זה את הדעת.

עופר כסיף: לפי מה שכתוב במכתב לא תהיה אפשרות שהאמצעים הללו אכן יינתנו למי שנזקק ואלה האוכלוסיות הכי מוחלשות והם לא יקבלו את זה לפני ה-1 בספטמבר.

עופר כסיף: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

עופר כסיף: הדבר השני.

עופר כסיף: אני רוצה להזהיר.

עופר כסיף: אני אמרתי את זה עת הקורונה התחילה בהקשר כללי ואני רוצה לחזור בהקשר יותר ספציפי.

עופר כסיף: יש ביטוי שנקרא דוקטרינת ההלם שמתייחס למצב שבו השלטונות מנצלים מצב חירום כזה או אחר כדי לפגוע בעבודה המאורגנת, בזכויות של עובדים, לרסק שרידים של דמוקרטיה וכן הלאה.

עופר כסיף: אני מזהיר כאן וגם מבקש שלא תהיה פגיעה בתנאי ההעסקה של המורים – תנאים שגם כך הם גרועים – בתירוץ של מצב חירום.

עופר כסיף: שמעתי כאן כמה איתותים מאוד מדאיגים.

רם שפע: לא נעים לי להגיד, אבל עברו ה-30 שניות.

עופר כסיף: סיימתי.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: כמה שניות היו?

רם שפע: 47.

רם שפע: אם מדברים בביטחון, דברים נשמעים בטוחים אבל ברור לך שלא מדדתי.

רם שפע: רק למען הדיוק בפרטים.

רם שפע: חברי הכנסת, אנחנו מסיימים.

רם שפע: אני רק רוצה לומר באמת מעומק לבי שאני מתנצל בפני המון אנשים, גם בכירים ובכירות, שנמצאים אתנו ב-זום ושלא הצלחנו לאפשר לכם לדבר בזמן.

רם שפע: הקדשנו כאן שעתיים שלמות ועוד נקדיש הרבה מאוד דיונים להיערכות לפתיחת השנה.

רם שפע: אני מזכיר לכולכם - כי חלקכם נציגים של ארגונים מסוימים – שאנחנו עושים בשבוע הבא חמישה או שישה דיונים שממשיכים את המכה שלנו בהיערכות לפתיחת השנה.

רם שפע: אמרתי זאת קודם.

רם שפע: נקיים דיונים גם לגבי החברה החרדית, גם לגבי החברה הערבית, גם לגבי החינוך המיוחד, גם לגבי החינוך הטכנולוגי והבלתי פורמלי.

רם שפע: אנחנו ממש מתמקדים בזה כי ברור לנו שככל שנרד לרזולוציות הקטנות, נמצא עוד ועוד אתגרים שצריכים לקבל מענה.

רם שפע: בבקשה, קבלו בהבנה.

רם שפע: חלקכם שולחים לי אין ספור הודעות בווטסאפ שאתם רוצים לדבר ואני מבקש מכם להכיל את הסיטואציה.

רם שפע: לסיום.

רם שפע: נשפכו כאן הרבה מאוד מילים על הבחירה של שר החינוך לא להגיע ולא רק הבחירה שלו לא להגיע אלא הבחירה שלו להורות אתמול בלילה – כך מסתבר – לכל אנשי משרד החינוך שהתכוננו לדיון הזה במשך שבועות, להורות להם לא להגיע.

רם שפע: עשרות שנים דבר כזה לא קרה בכנסת בוועדת החינוך.

רם שפע: הבחירה שלו בעיניי לבזות את מעמדה של הכנסת ובעיקר לפגוע באמון הציבור.

רם שפע: אני אומר עוד פעם את מה שאמרתי בתחילת הדיון.

רם שפע: אנחנו תיאמנו את הישיבה הזאת, פעמיים דחינו אותה כי ביקשתם, כיבדנו אתכם, ברור לנו שבתקופת הקורונה האתגר שלכם אדיר, באמת יש לנו כבוד לזה ועדיין הייתם צריכים להגיע לכאן, אתה השר גלנט היית צריך להגיע לכאן, ואני עדיין קורא לך גם עכשיו לצאת לציבור, לתת תשובות גם אם לא כל התשובות מלאות.

רם שפע: זה הזמן הוריד, אפילו בקצת, את מפלס אי הוודאות ואפילו החרדה של הרבה מאוד אנשי חינוך, מורים, הורים ותלמידים שעוד פחות מחודש שנת הלימודים שלהם נפתחת.

רם שפע: אני אמשיך, ואני בטוח שגם חבריי לוועדה, לעשות הכול כדי שאתם תציגו לנו נתונים ואתם תענו על השאלות.

רם שפע: תפקידה של הכנסת הוא גם לבקר ולפקח על עבודת הממשלה ובעניין הזה אנחנו לא מתכוונים להרפות אבל אנחנו יודעים גם לעבוד בשיתוף פעולה מצוין.

רם שפע: אני חושב שהוכחנו את זה בחודשים האחרונים.

רם שפע: צא לציבור וענה לשאלות הכי חשובות.

רם שפע: בשבוע הבא אנחנו ניפגש כאן עם כל הגורמים, כפי שציינתי קודם, לגבי כל הנושאים.

רם שפע: תודה רבה גם לחברי הכנסת שהיו כאן וגם לכל מי שהיה אתנו ב-זום, למי שדיבר ולמי שלא דיבר.

רם שפע: אני מאוד מעריך את זה שהגעתם ושהנושא חשוב גם לכם.

רם שפע: אני נועל את הישיבה.