הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 23, פרוטוקול מספר 14, 2020-08-04 11:00

יוסף ג'בארין: אני פותח את הישיבה של הוועדה, היום יום שלישי, 4 באוגוסט, בנושא שהוועדה הזו עסקה בו במשך השנים האחרונות.

יוסף ג'בארין: לצערי, אולי רק להסתכל על התקופה האחרונה ולראות שהיו ארבעה מקרים של ילדים קטנים - - -

קריאה: כבר חמישה.

יוסף ג'בארין: חמישה מקרים של ילדים קטנים שמצאו את מותם, בין כי נשכחו ברכב או ננעלו.

יוסף ג'בארין: אני חושב שהנתון הזה כשלעצמו אולי אומר שיכול להיות שלא נעשה די עד כה בעניין הזה וכמובן מחייב אותנו בוועדה ליזום עוד דיון ואולי עוד דיון מעקב כדי שנראה שיש התקדמות בנושא הזה, התמודדות שיכולה לחסוך בחיים.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שהנתונים שקיבלנו מארגון 'בטרם' מורים על כך שבעשור האחרון אנחנו מדברים על 35 ילדים שמצאו את מותם באירועים טרגיים אלה ועוד כ-900 מקרים של ילדים שנשכחו או ננעלו ברכב, אבל תודות לנסיבות שונות חייהם ניצלו.

יוסף ג'בארין: ילד הוא עולם ומלואו ואני חושב שהתחושה של כולנו היא שכל פעם שאנחנו שומעים על מקרה כזה ועל עוד הורים ששכלו את הילד שלהם הלב באמת נשבר וכל אחד שואל את עצמו האם אנחנו עושים די כדי להתמודד עם הטרגדיות הללו ואולי לנסות למנוע אותן.

יוסף ג'בארין: מטרת הדיון היא לנסות לראות איך מקדמים פתרונות, בין אם זה ברמה ההסברתית, בין אם זה ברמה הטכנולוגית.

יוסף ג'בארין: כמובן אנחנו לא נוכל להיכנס לסוגיה מהם האמצעים הטכנולוגיים הראויים, זה לא נושא של הוועדה, יכול להיות שנשמע על אולי קשיים שיצרנים מתמודדים איתם, אבל כמובן לא ניכנס לפירוט האמצעים הטכנולוגיים בנושא.

יוסף ג'בארין: אני שמח שכבוד סגן שר התחבורה מכבד אותנו בנוכחותו, תודה רבה, כבוד סגן השר, ואחרי תיאום גם איתך אנחנו נשמע חלק מהדברים שתוכל גם אחר כך להתייחס.

אורי מקלב: תרצה שבהתחלה אני אגיד כמה דברים?

אורי מקלב: רק כותרות.

יוסף ג'בארין: כן, תיכף אני אתן לך.

יוסף ג'בארין: אני רוצה גם לומר שפנו אליי מספר חברי כנסת בנושא הזה, חשוב לציין אותם, חבר הוועדה חבר הכנסת שלמה קרעי, שביקש גם לקיים דיון, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני שמח גם על הנוכחות של חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי שגם ביקש להעלות את הנושא הזה לדיון.

יוסף ג'בארין: אני שמח לראות את חברי הכנסת כאן, חברי הכנסת מיכל שיר, אוסאמה סעדי, סעיד אלחרומי, בועז טופורובסקי, שלמה קרעי, ווליד טאהא, יוסף טייב, אימאן יאסין ויבגני סובה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם, באמת נושא חשוב ואני חושב שהוועדה הזו בהחלט יכולה לתרום לקידום הנושא ואני אישית גם מתחייב לעשות את הכול במסגרת הדיונים בוועדה כדי לקדם את הנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אז נפתח אולי בהערות של סגן השר ואחר כך נשמע את חברי הכנסת ואולי גם נתונים וסגן השר יישאר איתנו כדי להגיב על הסוגיות שיעלו.

אורי מקלב: ככל שייתן הזמן אני אשמח לענות על הדברים.

אורי מקלב: קודם כל אני מודה לך, אדוני היושב ראש, על עצם קיום הדיון החשוב הזה.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, אני באמת מברך ומתפעל ומתגאה בנוכחות כל כך גדולה בנושא החשוב מאוד.

אורי מקלב: אני נמצא כאן, כפי שאמרת, קודם כל אני הוזמנתי על ידך ואני התכוונתי להגיע, בוודאי מנהלת הוועדה הביאה לידיעתך שהיו לנו ממשקים עם ועדת המדע והטכנולוגיה יחד עם הוועדה לזכויות הילד בנושאים האלה ואנחנו כבר שנים לא מעטות מתעסקים בזה ואני חושב שגם קידמנו ביחד מספר נושאים.

אורי מקלב: והנה אנחנו נמצאים היום שוב פעם, לאור האסונות שקרו, על אף שחשבנו שאולי הצלחנו קצת למגר את זה ולצערנו ממש בתקופה האחרונה, עכשיו אני שומע מכם על חמישה הרוגים כשאנחנו יודעים שכל אחד זה עולם ומלואו וכל אסון כזה זה אסון קשה מאוד להורים, למשפחה, ואסון שהוא לא נתפס, שמלווה מאוד חזק את ההורים.

אורי מקלב: במסגרת הדיונים בוועדה הופיעו בפנינו הורים שכולים, לפעמים זה היה ממש כשקמו מהשבעה והגיעו לוועדה בגלל שהם ראו חשיבות במסרים שיש להם להגיד ולדרבן אותנו לעשות.

אורי מקלב: אנחנו באמת מחויבים לעשות הרבה.

אורי מקלב: היום אני, ודאי כסגן השרה, מייצג את משרד התחבורה שהוא חלק מהמשרדים שפעילים בנושא, כמו משרד הבריאות שהוא שותף מלא לכמה וכמה נושאים ומשרד החינוך, אני יכול להגיד שהיו תקופות יותר ותקופות פחות.

אורי מקלב: במאמר מוסגר חלק מהמחשבה שלנו כדי למנוע ולמגר את התופעה, באותן שנים רוב האסונות קרו בדרך למעון או לגני הילדים וניסו לשתף את משרד החינוך, מיוחד את הגננות ואת המטפלות, באפליקציות כאלה ובטכניקות כאלה ואחרות, שהם יהיו שותפים להזעיק את ההורים במידה שהילד לא הגיע.

אורי מקלב: אבל בחלק הזה זה לא צלח.

אורי מקלב: אנחנו ישבנו עם מפתחים רבים וכפי שאמרתי גם עם ההורים וגם עם הגופים, הרשמיים והלא רשמיים, שמתעסקים עם ילדים ועם פגיעה בילדים ובתי חולים ובסופו של דבר קיימנו גם שולחנות עגולים בנושא הזה עם מפתחים.

אורי מקלב: אני רק אגיד לכם שהנחת העבודה שלנו הייתה, של כולם, שמדובר חס וחלילה לא ברשלנות ולא בחוסר אחריות, מדובר בהיסח הדעת.

אורי מקלב: וכשנאמר בהיסח הדעת אנחנו צריכים לראות איך אנחנו גורמים שלא יהיה היסח הדעת, איך להזכיר את הדעת, תזכורות, הסברה, קמפיינים, מודעות מאוד מאוד חזקה וזה היה במשך תקופה.

אורי מקלב: לאחרונה לא עשינו את זה, בעצם שנה וחצי-שנתיים כמעט אין פעילות בנושא הזה.

אורי מקלב: היו תקופות שהיו, בבוקר במיוחד, במסגרת לפני חדשות ואחרי חדשות וראו שבאמת התמעטו וכמעט היו תקופות שלא היה שום דבר.

אורי מקלב: אם תרשו לי אני כן אבקש להתמקד באמצעים הטכנולוגיים שכפי שידוע, או לא ידוע, משרד התחבורה הוציא לפני כמה ימים קול קורא לגבי התקן למניעת שכחת ילדים ברכב.

אורי מקלב: יש היום תקן שנקרא 6400-1 שזה לרכבים בתחבורה ציבורית.

אורי מקלב: היום רכב בתחבורה ציבורית מחויב שיהיה לו התקן.

אורי מקלב: זה גורם לכך שהנהג חייב לקום מהכיסא שלו, לגשת עד סוף הרכב ולעשות איזה אמצעי טכנולוגי, בלי זה הוא לא יכול לכבות את המנוע.

אורי מקלב: מאז שזה קיים ויש חיוב ברוך ה' לא קרה שום מקרה של שכחת ילד ברכב הסעות.

יבגני סובה: אתה מדבר על מיניבוסים.

אורי מקלב: מיניבוסים, רכב הסעות.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: לא, כי אמרת רכב בתחבורה ציבורית.

אורי מקלב: לא, מיניבוסים והסעות תלמידים, רכב שמיועד.

יוסף ג'בארין: כמה זמן התקן הזה בפעולה?

אורי מקלב: זה כבר קיים כמה שנים.

אורי מקלב: החיוב היה בכמה שלבים, אבל זה כבר קיים ומאז אין – אני לא יכול להגיד לך במדויק מה מספר השנים.

אורי מקלב: יחד עם זה ייצרו לאחרונה, בעקבות הפעילות והדיונים היו כאן, תקן שנקרא 6400-2, שזה מדבר על רכבים פרטיים.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו רוצים לחייב, אז אם אנחנו מחייבים זה רק רכבים שלוקחים ילד, או בזמן שהוא מסיע ילד.

אורי מקלב: החיוב להתקן זה במקרה שאתה מסיע ילד עד גיל ארבע או עד גיל חמש.

מיכל שיר סגמן: באיטליה, אם אני לא טועה, הם שמו את זה על כל הרכבים, ממש בחקיקה.

מיכל שיר סגמן: ממש חקיקת חובה.

אורי מקלב: טוב, זה אני אגיע.

אורי מקלב: איטליה אנחנו עוד לא מכירים, אבל איטליה זה רק לאחרונה.

אורי מקלב: זה עכשיו בבדיקה.

יוסף ג'בארין: אתה מתייחס עכשיו לאותו מכרז חדש?

אורי מקלב: זה עוד לא מכרז.

אורי מקלב: עוד אין מכרז, הוצאנו רק קול קורא שיצא, עד ה-19.8, בעוד כמה ימים, זה הזמן שאפשר להגיש הצעות ואנשים שהתעסקו ותגובות למה שאנחנו רוצים.

אוסאמה סעדי: מה הלו"ז למכרז הזה?

אוסאמה סעדי: אחרי ה-19.8 מה לוח הזמנים?

אוסאמה סעדי: מתי אתם חושבים שזה כבר - - -

אורי מקלב: זה יכול להיות מאוד מהיר, אבל אני אגיד לך איפה הבעיה נמצאת.

אורי מקלב: אנחנו בעצם נמצאים במצב של ביצה ותרנגולת.

אורי מקלב: אי אפשר לחוקק תקינה או לחוקק חוק כשאין לך אביזר, אין לך התקן שהוא בתקן.

אורי מקלב: משרד התחבורה לא יכול לחייב הורים להתקין ברכב מתקן כזה או אחר אם אין לזה תקינה, אם אף אחד לא ייצר דבר כזה בייצור שהוא ייצור של מדף.

קריאה: אפשר להגיד באישור משרד הרישוי.

אורי מקלב: אבל אין אישור משרד הרישוי.

מיכל שיר סגמן: יש את זה בעולם.

מיכל שיר סגמן: לדעתי באיטליה הם עשו את זה והמדינה אפילו מסבסדת, אם אני לא טועה, כ-50% מאותו המכשיר.

אורי מקלב: דבר חדש באיטליה, שעכשיו נמצא בבדיקה של משרד התחבורה, זה חלק מהקול קורא שאנחנו בודקים.

אורי מקלב: אבל עוד כשאני הייתי מקיים כאן דיונים לא היה באיטליה, אין בעולם, לא באירופה ולא בארצות הברית, שום תקינה על מתקן כזה שמדינה לקחה אחריות ואומרת שהמתקן הזה הוא מתקן שעומד בפרמטרים כאלה ואחרים ואנחנו בישראל, שמכון התקנים יצר תקינה, זה מתאים לתקינה הזאת.

אורי מקלב: לא קיים דבר כזה.

אורי מקלב: קיים בארץ, אנחנו עשינו תקינה, אבל אף יצרן לא הגיש ולא ביקש על מוצר שלו אישור ממכון התקנים, מדוע?

אורי מקלב: מצד אחד הוא אומר: אם אין חיוב, אני אייצר, אני אשקיע הרבה במוצר כזה ולא יקנו את זה ממני.

אורי מקלב: אין היתכנות כלכלית ומפתחים מחפשים היתכנות כלכלית.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאם אנחנו ניתן חיוב אז הדבר הזה יהיה באמת כדאי כלכלית, אבל אנחנו לא יכולים לחייב בלי שיש מוצר כזה.

אורי מקלב: בפער הזה, אנחנו עכשיו מנסים לצמצם את הפער ולהגיע.

אורי מקלב: בפגישה שאני הייתי, וזה באמת אולי שינוי גישה של משרד התחבורה, במדיניות של השרה, ראינו את משרד התחבורה כאחד שרוצה להגיע להתקן שעומד בתקנים, שהוא באמת נותן כמעט כיסוי מלא, גם אם זה נמצא לא במקום שאנשים – חלק מהאסונות קרו, אנשים הלכו לעבודה, אנחנו רואים היום חניות של משרדים שנמצאים מרוחקים בקומה למטה, בחניון, שיכול להיות שגם אזעקה קטנה או התראה קטנה לא תגיע לאנשים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע לפתרון שכל המקרים שהיו עד עכשיו בעצם זה ייתן לזה פתרון.

אורי מקלב: אבל הבעיה המרכזית, כיום מה שיצרנים באים אלינו ואומרים, וישבו איתי גם לאחרונה יצרנים ואמרו שלא כדאי להם, שהדרישות של התקן זה תקן שהם לא יכולים לעמוד בו.

אורי מקלב: הדוגמה שאני מביא, ברגע ש-20 או 40 שניות הילד נמצא ברכב, סגרת את המנוע ולא פתחת את הדלת האחורית, או החיישן, לא משנה, לא ניכנס עכשיו לכל הפתרונות הטכנולוגיים איך זה יעבוד, אני רק רוצה לציין שיש שתי אפשרויות, יש אפשרות אחת שזה יהיה על הכיסא של הילד, שזה לכאורה הדבר הכי קל אם היה יכול להיות, מכיוון שזה אומר שאם הילד נוסע יש לך את ההתקן.

יבגני סובה: כמו בייבי סנס כזה.

אורי מקלב: או בתוך הרכב.

יבגני סובה: לא, על הכיסא, כמו הבייבי סנס, שאתה מרים והוא מצפצף.

אורי מקלב: על הכיסא.

אורי מקלב: זה חיישן שהוא מפעיל כשיש לו את המשקל של הילד.

אורי מקלב: יש לזה כבר היום דברים, אבל הדרישה שלנו למשל שזה ייתן את כל המענה, שזה יפעיל את המערכות של הרכב כמו אורות, כמו צופר, כמו חלונות ועוד דברים מסוג כזה ולקבל את האישור של יצרן הרכב.

אורי מקלב: זו היום הדרישה.

אורי מקלב: אין מציאות היום שיצרן הרכב יאשר, כל יצרן רכב שאני מתקין כזה, שיגיד שהוא מאשר את ההתקן הזה.

אורי מקלב: חברה כזאת, רכב כזה.

אורי מקלב: חברות רכבים, אנחנו לא איתן באיזה שהוא ממשק שאני עכשיו רוצה לתת את התקן והוא יאשר לי את זה, שהתקנתי את זה נכון וזה יכול להתחבר.

אורי מקלב: האפשרות השנייה שאותו כיסא או אותו מתקן שיהיה הוא עצמו יפעיל את כל אביזרי הרכב, גם את האורות וגם את החלונות ומספר פרמטרים שאנחנו דורשים.

אורי מקלב: זה התקן מאוד מאוד יקר.

אורי מקלב: עד היום גם משרד התחבורה אמר שהוא יכול להטיל חובה על התקנים עד גבול מסוים.

אורי מקלב: אני לא רוצה להיכנס לכסף, 500 שקל - - -

שלמה קרעי: אבל כמו בתחבורה הציבורית, מה הבעיה שגם ברכב פרטי אם לא תפתח את הדלת האחורית ותסגור אותה לא תוכל לכבות את המנוע?

שלמה קרעי: ההתקן הזה היה יקר בתחבורה הציבורית?

אורי מקלב: זה התקן יקר, אבל התחבורה הציבורית עושה את זה.

אורי מקלב: הסעות ילדים.

יוסף ג'בארין: האם המשרד סבסד את ההתקן אז בתחבורה הציבורית?

אורי מקלב: לא, אבל יכול להיות שאנחנו גם היום מסבסדים, את התקן עצמו המשרד עשה, זה עולה באמת סכומים.

אורי מקלב: להקים תקן, לקיים תקן ולהחליט על תקן זה דבר שעולה עשרות אלפי שקלים והמשרד היה שותף בהתקן הזה וההתקן הזה קיים.

אורי מקלב: לא מבקשים עכשיו מיצרן שיעשה גם תקן.

אורי מקלב: התקן קיים, אתה צריך רק להתאים את עצמך בנושא.

יוסף ג'בארין: לא, אבל הייתה שאלה מדוע לא היה אפשר להשתמש באותו תקן שקיים ברכבי ההסעות ולהרחיב אותו על כל הרכבים?

אורי מקלב: אני מדבר איתך, תקן כזה צריך להיכנס לתוך רכבים, לעשות אביזרים, אורות, שזה מפעיל את הכול, זה תקן מאוד יקר.

אורי מקלב: הסעות פרטיות עומדות בזה.

אורי מקלב: להתקין את זה היום על כל רכב או על רכב שמסיע – תבין, אתה רוצה לקחת את הרכב שיש לך מהעבודה או לא עבודה, או הסבא מסיע את הילד, אתה מחייב שגם כשהסבא מסיע, זה יכול להיות חד פעמי בחודש ואתה רוצה שיהיה לו בתוך הרכב, אתה צריך את ההתקנים האלה שהם יהיו באמת נגישים וזמינים וגם לא יקרים כדי שהציבור יוכל לעמוד בזה.

מיכל שיר סגמן: הבעיה היא שהעלות בישראל יקרה, באירופה זה 350 יורו והמדינות מסבסדות יותר, כל אזרח משלם על זה רק 100 יורו.

אורי מקלב: יש היום מוצר באמזון שגם מייבאים את זה לארץ.

מיכל שיר סגמן: לא, כחובה.

מיכל שיר סגמן: הם הטילו חובה על הרכבים - - -

אורי מקלב: לא, אין חובה כשאין תקן.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעשות בתקנת חובה כשאנחנו לא יודעים להמליץ על מוצר שיש לנו בתקן.

בועז טופורובסקי: רגע, ועד מתי הקול קורא?

יוסף ג'בארין: אז היום הקול הקורא מטרתו בעצם ל - - -

אורי מקלב: אנחנו נשמע שוב פעם את המפתחים ואת היזמים בעניין הזה ולראות איך זה - - -

בועז טופורובסקי: הוא עד ה-19 באוגוסט?

אורי מקלב: לגבי ה-19 באוגוסט, לדעתי בלי שאנחנו נוריד חלק מהדרישות – עשו רביזיה, התקן היה הרבה יותר קשה, לאחר דיונים בוועדות כאן היו שולחנות עגולים ועשו רביזיה בתקן ועדיין הרביזיה שעשו בתקן היא לא ישימה ועובדה שעד היום אנשים גם לא ייצרו אותו.

אורי מקלב: אנחנו גם יודעים שאם אנחנו נייצר חקיקה ונחוקק חוק או תקנות שיחייבו יהיה משתלם לייצר דבר כזה.

אוסאמה סעדי: מה המצב בעולם, אורי?

אוסאמה סעדי: מיכל אמרה שבאיטליה.

אוסאמה סעדי: אין בעולם תקנים כאלה?

אורי מקלב: המקום היחיד שיש התקדמות בנושא הזה - - -

יוסף ג'בארין: שיש חובה גם?

מיכל שיר סגמן: יש חובה.

אורי מקלב: יש חובה, אבל יש גם מי שמייצר את זה.

מיכל שיר סגמן: הם גם הכריחו את כל יצרני הרכב שאין רכב שייסע באיטליה, לא קשור אם יש לך ילדים או אין לך, גם אם זה רכב שכור, חובה עדיין שיהיה את התקן הזה ברכב.

אורי מקלב: יש היום את חברת ניסן וחברת וולוו, הן שתי החברות - - -

יבגני סובה: לא, אבל זה לא מחובר לכיסא.

אורי מקלב: אם תרצו אני יכול להביא לכם עם כיסא ובלי כיסא, יש הרבה סוגי פיתוחים, השאלה מה אנחנו רוצים ליישם.

אורי מקלב: חוץ מחברת וולוו וניסן שהם כיום מייצרים איזה סוג בתוך הרכבים, בתוך המכניקה של הרכב, כבר מוצר שהוא ימנע שכחה, שזה עדיין עוד לא מלא, אבל יש להם כבר פיתוח בעניין הזה, וגם זה נמצא, כפי שנמסר לי על ידי אנשי המשרד, שחלקם ודאי מקשיבים לנו בזום וגם יוכלו להתערב בזה, זה נמצא בבדיקה שלנו.

אורי מקלב: אבל אלה יצרני רכב שהם מייצרים את זה.

אורי מקלב: אין ספק שאנחנו גם רואים, חלק מהסיבות, ודאי אתם גם תגידו את זה, צריך לתת תמרוץ.

אורי מקלב: עוד לפני חקיקה היינו צריכים לתת תמרוץ, כמו שעשינו באביזרי בטיחות אחרים.

אורי מקלב: יש הוזלה בביטוח של הרכב, למי שמתקין אביזרי בטיחות כאלה ואחרים, מה שקיים היום בשוק, לא פחות חשוב ממניעת שכחת ילדים ברכב.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שתזכורת תביא לידי כך - - -

יבגני סובה: בדיוק, תזכורת.

יבגני סובה: זה לא אכיפה.

יבגני סובה: זה מה שרציתי להגיד בהקשר למה שאתה אומר.

אורי מקלב: תזכורת תביא את זה, אבל מה מוצע בתזכורת?

אורי מקלב: כדי למנוע שהבטרייה לא תתרוקן אנחנו יודעים לתת את זה, אנחנו לא יודעים לתת את הפתרון כשיש ילד.

יבגני סובה: חבר'ה, סליחה, אני מתפרץ פה לדבריו של סגן השר.

יבגני סובה: שנה וחצי בכנסת כמעט לא החליפו רכבים, לפני חודשיים, כשקמה ממשלה, חלק מאיתנו קיבלו רכבים חדשים.

יבגני סובה: אני שמתי לב שפעם ראשונה שאני באתי עם רכב אחר, לא רוצה להגיד פה שמות, לא לעשות פרסומות, פתאום הוא נותן לי תזכורת שאני לא אשכח את הטלפון הסלולרי שלי.

יבגני סובה: ברכב הקודם לא היה דבר כזה.

יבגני סובה: הוא כותב לי על הצג: אל תשכח את הטלפון הסלולרי שלך.

קריאה: באיזה רכב?

יבגני סובה: אני אגיד אחר כך, לא לשידור.

יבגני סובה: מה אני אומר?

יבגני סובה: עזוב את הכיסא, עזוב את התינוק, תחייב כמדינה יצרני רכב שבתוך האפליקציה של המסך תהיה התזכורת.

יבגני סובה: כי המקרים באים כתוצאה מהסחת דעת.

יבגני סובה: אתה לא מתכוון שבן אדם ששוכח ילד באוטו עושה את זה במכוון בגלל שהוא רוצה להשאיר את הילד, 90% מהמקרים, אני לא יודע, תקנו אותי, 90% זה הסחת דעת.

יבגני סובה: אתה עוצר את האוטו, מכבה את המנוע, הוא נותן לך תזכורת על הצג:

יבגני סובה: אל תשכח את הטלפון הסלולרי, אותו דבר תוסיף: אל תשכח את הילד שלך ברכב.

יבגני סובה: זה יפתור את הבעיה.

אורי מקלב: לנהג שנוסע איתי יש לו אפליקציה, אני יודע איך קוראים לבן שלו: אל תשכח את אהרון הקטן.

אורי מקלב: כל פעם שאני נמצא ברכב.

יבגני סובה: זה במחשב של האוטו.

יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, מה שאני מבין שהיום איטליה זו המדינה היחידה שמחייבת תקינה ברכבים, של כל הרכבים, האם למדתם את המודל הזה?

אורי מקלב: אנחנו עכשיו בלמידה.

יוסף ג'בארין: לומדים את המודל האיטלקי.

אורי מקלב: זה דבר שהוא ממש חדש.

יוסף ג'בארין: חברי הכנסת, שלמה קרעי ואחר כך אוסאמה סעדי.

שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב הראש.

שלמה קרעי: אדוני סגן השר, התהליך הזה כנראה ייקח זמן, כמו שאתה אומר, אתם בלמידה, אתם בקול קורא, זה משהו שיכול לקחת יותר זמן וכל חודש שעובר וכל יום שעובר, במיוחד בתקופת הקיץ הזו, זו סכנת נפשות.

שלמה קרעי: בישיבה הקודמת שהייתה כאן הצענו להשתמש במכוני הרישוי של משרד התחבורה כדי לעשות משהו.

שלמה קרעי: דיברו על הסברה, אמרו שמחלקים מדבקות בקניונים ואמרו כל מיני דברים נוספים שעושים.

שלמה קרעי: אני חושב שכל עוד לא הגענו למשהו, למתקן כזה, אביזר בטיחותי כמו שאתה מדבר עליו, שהוא יהיה קבוע בחוק ויהיה חובה להתקין אותו, אפשר שכל הורה שמגיע למכון רישוי להעביר טסט את הרכב שלו, שיגידו לו: קודם כל אנחנו רוצים מדבקה שתהיה מודבקת על השמשה של הרכב לא לשכוח את הילד.

שלמה קרעי: לחלק שם מדבקה כזו.

שלמה קרעי: או להוריד אפליקציה לטלפון הנייד: תראה לנו שיש לך אפליקציה של שכחת ילדים.

שלמה קרעי: הרי חמש הדקות האלה של להוריד את האפליקציה לפעמים זה מה שמונע.

שלמה קרעי: העצלות של לעשות דבר כזה וזה - - -

יוסף ג'בארין: מה האפליקציה עושה?

שלמה קרעי: הוא אומר שיש אפליקציות כאלה.

אורי מקלב: אבל זה אתה צריך להפעיל את הווייז, אתה צריך להפעיל את זה.

שלמה קרעי: לא משנה, בסדר, אבל שיהיה - - -

אורי מקלב: יש הרבה אפליקציות, יש גם חברות שנותנים בשירות של 100 שקל לחודש ועוד - - - שנותנים לך מספר מוצרים אצלם, חלק מהמוצר הוא גם תזכורת, ויש להם התקן כזה שעומד בתקן שלהם, אבל זה לא עומד בתקן שלנו.

שלמה קרעי: אין בעיה, התקן של משרד התחבורה, אתם בעבודה עליו, בינתיים יש לנו - - -

אורי מקלב: לא, אין תקן.

שלמה קרעי: אין תקן, בסדר, אנחנו בתהליך.

יוסף ג'בארין: מה לוח הזמנים?

אורי מקלב: אין יצרן שעומד בתקן.

שלמה קרעי: אין יצרן, זה עדיין בתהליך.

שלמה קרעי: בינתיים למה לא לעשות את המינימום הזה שהוא לא בטוח יעזור, הוא יציל עוד נפש אחת.

שלמה קרעי: בואו נדרוש, מה זה בסך הכול?

שלמה קרעי: חמש דקות של הדבקת מדבקה ולהוריד אפליקציה לטלפון.

אורי מקלב: משרד התחבורה הוא לא משרד הבריאות.

אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון שזה לא תאונת דרכים, זה לא מוגדר, משרד התחבורה הוא בחלק הזה שלו, אני חושב שאתה צודק, שצריך הסברה, והיו מיזמים משותפים, היו תקופות שדווקא בבקרים היו שעות ששוכחים את הילדים, הזכירו לפני החדשות ואחרי החדשות, היו תקופות שהיה הרבה יותר ואני חושב שצריך לעשות את זה.

שלמה קרעי: אבל יש לך משאב לא מנוצל, מכון רישוי.

שלמה קרעי: ברגע שמכון רישוי - - -

אורי מקלב: אני לא נכנס איתך לוויכוח, כל התזכורות הן – כמעשה טוב אפשר לעשות הרבה דברים, אתה מדבר על חיוב, מה אנחנו עושים כחיוב, כדי למנוע את זה.

אורי מקלב: אני חושב שגם הורה יכול לעשות הרבה דברים.

יוסף ג'בארין: מה לוח הזמנים?

אורי מקלב: אני כהורה לילדים - - -

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת קרעי אומר שאם נחכה יותר מדי זמן, אז תגיד לנו מה לוח הזמנים של משרד התחבורה, אולי זה יעזור.

אורי מקלב: נביא הרבה דוגמאות טובות איך אפשר לא לשכוח את הילד.

אורי מקלב: אתה יודע, לא לשכוח ספירת העומר, יש היום טלפון, וזה עובד אצלי וזה עובד אצל בני משפחתי, 49 ימים שאנחנו סופרים ספירת העומר, יש היום גם טלפון בלי אפליקציה, מרים לך טלפון, המחשב מכניס לך, מצלצל לך, מצלצל, מה זה?

אורי מקלב: ספירת העומר, אתה רואה ספירת העומר.

אורי מקלב: אני חושב שזה הציל.

אורי מקלב: יש אפשרות לעשות את זה, אבל זה עדיין לא חיוב.

שלמה קרעי: בסדר, אבל אם אני רוצה להעביר טסט במכון רישוי, אדוני סגן השר, ואומרים לי: אם לא תדביק את המדבקה הזאת על השמשה לא תעבור טסט - - -

אורי מקלב: אבל זה חוק, זה תקנה.

יוסף ג'בארין: מה שמציע - - -

אורי מקלב: זה דבר קל, אבל אני לא חושב שזה ימנע.

אורי מקלב: זה לא ימנע.

יוסף ג'בארין: אדוני סגן השר, אולי תרשום את ההערות, אם אפשר - - -

אורי מקלב: זו עוד מדבקה שיכולה לתת תזכורת, אבל לא תזכורת - - -

שלמה קרעי: - - - משתמשים בהם בהשכרה.

שלמה קרעי: במקום להשתמש בקניונים, להשתמש במשאב קיים, שכל רכב עובר דרכו.

יוסף ג'בארין: אני מציע לשמוע עוד חברי כנסת ואז סגן השר יוכל לרשום את ההערות ולהתייחס אולי לכולן ביחד.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: כן, אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד סגן השר, באמת תודה לך על קיום הדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: אני פניתי אליך לפני שבועיים כששמענו על שני המקרים שהיו בחברה הערבית בוואדי סלאמה, הילד ממשפחת סואעד והילד מפורידיס, ועכשיו אנחנו שומעים על עוד שלושה מקרים טרגיים באמת, כמו שאמרתם, ואני מסכים עם זה, כל ילד הוא עולם ומלואו ואם אנחנו יכולים להציל ילד אחד זה התפקיד שלנו וזו העבודה שלנו.

אוסאמה סעדי: אני הייתי שותף, כבוד סגן השר, בדיונים בוועדה הזאת בכנסת ה-20 כשהייתה יושבת הראש יפעת שאשא ביטון והעלינו את הנושא הזה ואמרנו שצריך ללמוד את זה ואמרנו שצריך תקנות והתקנים ועכשיו אנחנו שומעים מכבוד סגן השר שאנחנו עדיין בהליך של למידה.

אוסאמה סעדי: כמה ילדים צריכים שנאבד כולנו על מנת שבאמת משרד התחבורה כבר ייקח החלטות אם צריך התקן כזה או אחר?

אורי מקלב: למידה אמרתי על איטליה.

אוסאמה סעדי: לא, אז למה - - -

אורי מקלב: אנחנו לא בלמידה, אנחנו - - -

אוסאמה סעדי: אני מבקש מכבוד היושב ראש שהוועדה תפנה לממ"מ, לא צריך לחכות, שיבדקו מה המצב בעולם, אם יש תקנים חוץ מאיטליה.

אוסאמה סעדי: אם צריך עוד כמה עשרות אלפי שקלים בשביל תקן, מה זה עשרות אלפי שקלים?

אוסאמה סעדי: אנחנו פה בקורונה 200 מיליארד שקל וזה עוד בתחילת הדרך.

אוסאמה סעדי: אז אם המדינה תוציא עוד מאות אלפי שקלים בשביל דבר כזה ולהציל נפש אחת של ילד ערבי, יהודי, לא משנה, זה התפקיד שלנו.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו לא נשמור על הילדים שלנו אז אני לא יודע מה אנחנו עושים פה.

יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת סעדי.

יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שגם כבוד סגן השר בעצמו כשניהל את הוועדה למדע וטכנולוגיה זה היה אחד הנושאים שם.

יוסף ג'בארין: אני ואתה היינו בדיונים של הוועדה הזו לשלום הילד.

אורי מקלב: הייתה לי ביקורת מאוד קשה על משרד התחבורה, אני לא אתכחש לכך.

אורי מקלב: אני מאוד מקווה, ויש הצהרה של השרה, שיש מדיניות אחרת.

אורי מקלב: הייתה מדיניות של השר גם עד סכום מסוים, לא לחייב, הוא לא רצה לחייב, הוא אמר שהוא לא יכול לתת חיובים - - - וגם כשדיברו על 500 שקל הוא אמר שזה הרבה, שהוא לא יכול לתת התקן כזה, בוודאי אם מדובר על התקן יותר גדול.

שלמה קרעי: במקום לשלם את אגרת הרישוי לתאגיד השידור הציבורי תעבירו את זה - - -

אורי מקלב: השרה היום הכריזה על זה, יש היום הסתכלות אחרת על כל הנושא הזה.

אורי מקלב: אנחנו הולכים גם לשנות את העמדה של פקידים בנושא.

אורי מקלב: הפקידוּת, חלק מהפקידות, תפוסה באיזה תפיסה שרק אם זה מושלם, זו אחריות שלנו.

אורי מקלב: כשאני ניסיתי להעביר חיישן לרוורס, 12 אסונות היו קורים במגזר הערבי בעיקר בנושא תאונות חצר ברוורס, ביקשנו לחייב חיישן רוורס, זה לא הרבה וזה קיים, אז אמרו לי אין תקינה, זו אחריות שלנו ומה יקרה אם מישהו יסתמך על החיישן ובסוף הוא לא יראה את הילד?

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.

אורי מקלב: זאת התפיסה של משרדי ממשלה באופן כללי.

אורי מקלב: אנחנו עד היום לא נמצאים בחיישני רוורסים עם התקן עם חיוב, רק בגלל שברוך ה' היום לרכבים עצמם כבר יש להם את זה, זה כבר בִּילְד אִין בתוך הרכב.

יוסף ג'בארין: זה בִּילְד אִין, ולכן אני מקווה שנגיע למצב שכל היצרנים - - -

אורי מקלב: אבל אנחנו לא יכולים לחכות, אנחנו צריכים - - -

יוסף ג'בארין: בהחלט.

יוסף ג'בארין: אנחנו נצטרך גם לעשות פינג פונג, בינתיים חבר הכנסת טופורובסקי נרשם.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שיש כאן נציגים של משרד הבריאות.

יוסף ג'בארין: הם איתנו בזום, לכן רצינו להתקדם, גם משרד הבריאות והרשות לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אני עכשיו אעלה טענות, אבל זה קצת לא פייר לסגן השר, הוא גם חדש יחסית וגם התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים מנוהלת על ידי משרד הבריאות.

בועז טופורובסקי: היו להם דיונים בנושא הזה ויש כאן סוג של מחדל בתחום הזה, כי ב-2018 כבר היה תקן, היה תקן שהעלו על נושא של בטיחות בדרכים ואז אמרו שאף אחד לא הגיש הצעה.

בועז טופורובסקי: אני אומר לכם, אנחנו מכירים את הטכנולוגיה ואת היזמות הישראלית, אם אנשים היו יודעים הם היו מגישים הצעות, הם לא יודעים.

בועז טופורובסקי: גם הקול הקורא עכשיו, אדוני סגן השר, אני לא מכיר אותו, עכשיו אנחנו מחפשים אותו ואנחנו לא מוצאים אותו.

בועז טופורובסקי: דיברתי עם יזמים לפני הפגישה, כי כל הזמן פונים אלינו, הם אומרים שהם לא מכירים כזה קול קורא.

בועז טופורובסקי: אז אם הם לא מכירים איך הם יכולים להגיש הצעות?

אורי מקלב: קול קורא, הקול קורא התפרסם בכל העיתונים.

אורי מקלב: הוא יצא ב-27 ביולי.

יוסף ג'בארין: האם זה גם באתר של משרד התחבורה?

אורי מקלב: אני מניח שכן.

בועז טופורובסקי: נשמח לעזור לפרסם אותו, בוא נגיד ככה.

בועז טופורובסקי: אבל בסופו של דבר ב-2018 תקן, ב-2019 הייתה ישיבה מיוחדת של התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים ויש סיכום, 'מפגש הוועדה לבחירת טכנולוגיה למניעת שכחת ילדים ברכב', זה היה במאי 2019.

בועז טופורובסקי: הייתה ישיבה אחת, לא היה מאז כלום.

בועז טופורובסקי: סליחה על הבוטות, היה קיץ של 2019 שבו ילדים נשכחו ברכב ומתו ועכשיו אנחנו בשיאו של קיץ 2020 וילדים כל שבוע נשכחים ומתים ברכב.

בועז טופורובסקי: אני חושב שעם עבודה נכונה ועם תשומת לב היה אפשר לפתור את זה.

בועז טופורובסקי: אין שום סיבה שזה לא ייפתר, אין שום סיבה שלא תימצא טכנולוגיה.

בועז טופורובסקי: אנחנו לא אמורים לדעת מה הטכנולוגיות, אנחנו אמורים לדרוש שזה יהיה כבר עכשיו והדבר הזה חייב להיעשות, אני חייב לקבל תשובות, גם ממכון התקנים למה הדבר הזה לא מתקדם, גם מהתוכנית הלאומית לבטיחות ילדים, גם ממשרד הבריאות.

בועז טופורובסקי: משרד התחבורה כאן והוא אומר ומנסים והכול, אבל אין סיבה, לא יכול להיות שהבירוקרטיה תעצור את זה.

בועז טופורובסקי: ואנחנו גם חייבים שתהיה הסברה, שתהיה הסברה בכל הרשתות, בטלוויזיה, ברדיו, בשביל להציל חיים של ילדים.

יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת טופורובסקי.

יוסף ג'בארין: סגן השר, אני מבין נכון שזו לא הפעם הראשונה שיוצא קול קורא או שזו פעם ראשונה?

אורי מקלב: זו לא פעם ראשונה.

יוסף ג'בארין: אבל אתה אומר שנלמדו הלקחים מהפעמים הקודמות?

אורי מקלב: אנחנו רוצים היום, היום זה משרד חדש, זו מדיניות חדשה, אנחנו רוצים באמת לבוא - - -

יוסף ג'בארין: אבל נעשו שינויים?

יוסף ג'בארין: זה לא אותו - - -

אורי מקלב: אני עכשיו בכובע שלי, עצם זה שמאז שאנחנו ישבנו בפעם הראשונה ועדיין אף מוצר, אף יצרן, אף מפתח, לא הגיש ולא התאים את עצמו, ואני ליוויתי מפתחים, אני עמדתי גם מול מכון התקנים, עצם הדרישות של היום בתקן של היום אין יצרן שיהיה מוכן לעשות את זה.

יוסף ג'בארין: עם הקול הקורא החדש, ניגשו כבר?

אורי מקלב: ודאי שניגשו, יש הרבה התעניינות.

אורי מקלב: גם אמרה לי האחראית בתוך משרד התחבורה, עינב, היא אומרת לי שיש הרבה התעניינות, הרבה אנשים, כבר ישבו עם אנשים, ישנה פעילות.

יוסף ג'בארין: ויש עוד שבועיים לקול הזה?

בועז טופורובסקי: גם לזכותו ייאמר שהוא אומר שיש בעיה עם הקול קורא.

בועז טופורובסקי: ברגע שדורשים אישור יצרן רכב זו בעיה.

אורי מקלב: ודאי, אף אחד לא יגיש את זה.

אורי מקלב: והתקן שהוא מנותק מהרכב, מהמערכות של הרכב, התקן לבד שיעשה את כל המערכות וידליק אורות זה יקר מאוד.

אורי מקלב: יישומית טכנולוגית זה כן, אבל לא יישומי - - -

יוסף ג'בארין: אבל הבעיה שאתה מצביע עליה היא בקולות הקוראים הקודמים ועכשיו הוסקו המסקנות ו - - -

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: הבאנו את הדברים עוד פעם, שאנשים יבואו ואנחנו נראה איך לגשר בין הפער של היצרנים המפתחים לבין הדרישות ש - - -

יוסף ג'בארין: ואתה אומר שיש כבר הצעות?

אורי מקלב: משרד התחבורה לא מייצר התקנים.

אורי מקלב: משרד התחבורה יכול לעשות דבר אחד, השר דרבן, תיווך, גם שילם בעצמו תקן שיעשו והוא יכול לעשות תקינה או תקנות שיחייבו, זה מה שהוא יכול לעשות, אבל הוא לא יעשה תקנות ואנחנו לא נסכים לזה, אתם גם לא תסכימו לזה, אם לא יהיה מוצר.

בועז טופורובסקי: אבל אנחנו נעשה את הישיבה הזאת עוד שנה עוד פעם ונגיד: אבל אמרנו שלא יהיה יצרן.

אורי מקלב: אבל אדרבא, אני בא לכאן לשמוע מה ההצעות באמת.

יוסף ג'בארין: אתה יכול להגיד שיש כבר הצעות, או שזה יותר התעניינות?

אורי מקלב: יש התעניינויות.

אורי מקלב: אני הבאתי את ראש המחלקה, שהוא סמנכ"ל אצלנו, עם אחד היצרנים, הוא עושה את זה למטרות – זו עמותה שבעצם מייבאת או עוזרת לייבא.

אורי מקלב: אמזון היום, כל אחד יכול, הוא אמר לי שהמוצר הזה נמצא ב-170 דולר אולי, זה כל המחיר שלו.

אורי מקלב: הוא גם מתקין את זה, הוא מצא מתקינים, אבל כל זה לא רשמי.

אורי מקלב: המוצר הזה באחריותו, הוא עשה את זה כעמותה שהתעסקה עם חולים, אבל הוא עצמו שכח את הילדה שלו והוא הציל אותה ומאז הוא קיבל על עצמו.

אורי מקלב: זה אחד, אבל יש עוד הרבה כאלה.

אורי מקלב: הופיעו בפנינו מפתחים, היו בתי ספר שקיבלו פרס על פיתוח, אבל אף אחד עוד לא התקדם איתו, או אף אחד לא הפך את זה לחלק יישומי.

אורי מקלב: אין היום התקן, לא קיים גם בעולם בכלל.

אורי מקלב: מה שיש באיטליה נפריד את זה.

אורי מקלב: גם במסמך של הממ"מ, יש מסמכים, בממ"מ כתוב שאין היום שום תקינה בינלאומית או במדינה אחרת שיש שאנחנו יודעים להגיד שניקח את זה, שזו התקינה שעשו במדינה כזאת וכזאת ושאנחנו גם נאמץ אותה.

בועז טופורובסקי: אז בוא ניקח את איטליה.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

יוסף ג'בארין: כמובן כל ילד הוא, אמרנו, עולם ומלואו, לא משנה אם הוא יהודי, ערבי, חרדי, אבל הנתונים לצערי מראים על שכיחות התופעה הזו במיוחד בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: כמחצית מהילדים שמצאו את מותם בגלל שכחה או נעילה ברכב הם מהחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת אלחרומי, בקצרה אם אפשר.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב ראש.

סעיד אלחרומי: אני מברך על הדיון, דיון מאוד חשוב ובעיניי גם הדוגמאות והפרטים שסיפק עכשיו סגן השר, אנחנו בדרך הנכונה.

סעיד אלחרומי: מה שאני מבין שכבר יש קול קורא עד 19 בחודש וכבר יהיו אנשים שייגשו.

סעיד אלחרומי: אבל, חברים, נושא ההסברה הוא הנושא החשוב ביותר כאן בסיפור הזה, לאו דווקא נושא התקינה הוא שיפתור בסופו של דבר את הבעיה.

סעיד אלחרומי: אני יודע מה הפקידות תגיד במשרד התחבורה ויודע מה הקשיים שיפגוש סגן השר וכל פוליטיקאי שבאמת רוצה לקדם את הנושא הזה, הם יגידו שמול תועלת ובגלל ארבעה-חמישה מקרים, אבל אנחנו צריכים בנושא ההסברה גם להעלות על נס דוגמאות של דברים שמצליחים.

סעיד אלחרומי: למשל הצפצוף הזה כשאתה נוסע רוורס, נכון שהוא לא מחויב, אין חובה, אבל זה הציל חיים.

סעיד אלחרומי: נכון שאין חובה בזה, אבל זה הציל חיים ועכשיו חברות מכניסות את זה במכניקה של הרכב, אתה קונה רכב ויש כבר כמה אופציות - - -

יוסף ג'בארין: זה בִּילְד אִין בתוך הרכב.

סעיד אלחרומי: כן.

סעיד אלחרומי: עכשיו צריך גם לעניין ולהציג את הסוגיה גם ליצרני רכב וגם ליבואנים, שהנושא הזה מאוד מאוד חשוב וחשוב שברכבים יהיו בהם הדברים האלה.

סעיד אלחרומי: למשל, כשאתה פותח את הדלת יש צפצוף היום, נכון?

סעיד אלחרומי: אז אפשר שכשאתה פותח את הדלת יש צפצוף ועוד 'אל תשכח אותי'.

סעיד אלחרומי: דוגמה.

סעיד אלחרומי: לכן אני חושב שמאוד חשוב הדיון הזה, אבל צריך להיות גם המשך, אדוני היושב ראש, אחרי ה-19 בחודש עוד ישיבת מעקב.

יוסף ג'בארין: לעקוב, כן.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת מיכל שיר.

מיכל שיר סגמן: כן.

מיכל שיר סגמן: אני שומעת על הקול הקורא ואני שומעת על כך שמשרד התחבורה נותן לזה משקל וזה טוב מאוד ובאמת הגיע הזמן, אבל משהו בשיח הזה, בכל פעם ככה זה מרגיש לי, אולי אני טועה, מרגיש לי קצת מבוי סתום, כאילו אנחנו לא מגיעים – אם הקול הקורא הזה לא קורה ואם לא מגיע יצרן, לא מגיע יזם שמוכן לקחת את זה על עצמו, מה אז?

מיכל שיר סגמן: מרימים ידיים?

מיכל שיר סגמן: זאת אומרת איפה המעקב, איפה תוכנית ב', איפה המשך התהליך?

מיכל שיר סגמן: זה כאילו משהו בדיון הזה נעצר לי באמצע-סוף אוגוסט כשהקול הקורא הזה נגמר.

מיכל שיר סגמן: איך אנחנו נלחמים בזה ללא לאות ובאים ואומרים שאנחנו לא מוכנים להתפשר על התוצאה, מדינת ישראל רוצה שהדבר הזה יקרה עוד השנה, בואו נראה איך אנחנו מקדמים את זה.

אורי מקלב: כשאנחנו אומרים מדינת ישראל, באמת זה שיח שזור אצל כולם, להורים יש אפשרות היום לעשות התקנים, יש 'יד שרה' שנותנת התקן משלה, תקנים לשכחת ילד, לא טוב?

אורי מקלב: כל אחד יכול לעשות, משהו שתלוי בחלק של ההורה או לא בהורה.

אורי מקלב: יש היום כל מיני, בשוק יש הרבה דברים.

אורי מקלב: הדרך היחידה, אם אין קול קורא, זה להביא תקנות לכאן, לוועדת הכלכלה, לתקן תקנות בלי שיש מוצר ולחייב כל הורה שלוקח את הילד שלו שהוא צריך לעשות איזה התקן.

אורי מקלב: מה, איזה התקן?

אורי מקלב: התקן שיזכיר לו.

אורי מקלב: אפשר לעשות תקנה, מישהו יקבל את זה?

אורי מקלב: אני יכול לעשות את זה?

אורי מקלב: אני שואל אתכם.

אורי מקלב: איך אנחנו רוצים להתקדם אחרי ה-19.8?

אורי מקלב: איך אני עושה?

אורי מקלב: אני רוצה להביא התקן, אני רוצה לחייב, אתה מחייב הורה, אחרי זה - - -

שלמה קרעי: אפשר שגורמי המקצוע אצלכם יישבו ויעשו רשימה של כל מיני דברים מומלצים ושאחד מתוכם תעשה.

בועז טופורובסקי: המשרד חשב אולי להביא תמריצים ליזמים מסוימים כדי להשקיע בדבר הזה?

שלמה קרעי: אני לא אומר שזה הדבר, זה לא אופטימלי, אבל - - -

אורי מקלב: אתה צודק.

אורי מקלב: אני גם לא חושב, אבל כשעושים תקנות, כשאתה מחייב יש אחריות.

אורי מקלב: לא בגלל תביעה, נכון שיש יועצים משפטיים שאומרים שכשאתה אומר זה מִתְקן אז יכולות להיות תביעות.

בועז טופורובסקי: גם על אי עשייה יש אחריות.

בועז טופורובסקי: גם על אי חיוב יש אחריות.

אורי מקלב: אתה יודע, אני לא רוצה לצטט דברים שאני אמרתי לנציגות של משרד התחבורה - - -

בועז טופורובסקי: אני יודע, הכי קל לבוא אליך בטענות, אתה כאן.

אורי מקלב: אולי חיישן אחד לא עומד בתקן ואדם הסתמך על החיישן הזה, את מוכנה שיהיו עוד 12 הרוגים ילדים כל שנה בתאונות חצר?

מיכל שיר סגמן: זה לא עניין של מוכנה או לא מוכנה, השאלה מה כן עושים.

אורי מקלב: את יודעת, בחלוקת האחריות ככה זה עובד.

אורי מקלב: אנחנו יכולים להביא, השאלה מה עושים עם זה.

שלמה קרעי: אם אין יצרן ואם לא מתקדמים במתווה הזה, אז כן, בינתיים לעשות - - -

אורי מקלב: אני אומר לכם את האמת, רק אם אנחנו נקל.

אורי מקלב: מה שאומרים, צריך להקל, לא מקסימלית.

מיכל שיר סגמן: אבל לא, אני אגיד לך למה אני לא מסכימה איתך.

מיכל שיר סגמן: אפשר עדיין לא להתפשר ולבוא ולומר עד שזה קורה אנחנו, משרד התחבורה, לוקחים אחריות על פרסומות, העלאת מודעות, במיוחד בחודשי הקיץ החמים, בשעות שבהן אנחנו רואים שיש את עליית התמותה הגבוהה ביותר, להזכיר שבווייז לצורך העניין יש תזכורת, לתת כלים להורים ולפתוח את האופציות.

מיכל שיר סגמן: פשוט לפמפם את זה לציבור, הציבור לא - - -

אורי מקלב: אתם צודקים.

אורי מקלב: היו כאן אנשי משרד התחבורה - - -

יוסף ג'בארין: אני מבין שהרשות לבטיחות בדרכים, הם אחראים על העניין ההסברתי, נכון?

יוסף ג'בארין: זה אצלם?

אורי מקלב: זה חלק.

אורי מקלב: משרד הבריאות היה שותף בזה, גם חשבנו שמשרד החינוך צריך להיות שותף בזה, כי אנחנו חשבנו שזה נעשה בדרך למוסדות החינוך, זה בלט שזה קורה, אדם נוסע לעבודה ובדרך לשם, חשבנו שצריך להיות ממשק שלו, ומשרד הבריאות.

אורי מקלב: זה הרי לא משהו – כיסא בטיחות, משרד התחבורה לא מייצר, הוא רק אומר כשאתה לוקח ילד בתקנות צריך להיות מקום עם חגורה, המשטרה היא האוכפת, למשרד התחבורה יש חלק בכיסא הבטיחות, אנחנו לא מייצרים - - -

מיכל שיר סגמן: אבל זה חוזר לאותו נושא כספי, כיסא בטיחות גם ככה זה עולה הרבה מאוד כסף ואז זה ייקר אותו עוד יותר.

מיכל שיר סגמן: זה חוזר לעניין הטכנולוגי שיהיה גם יעיל וגם כדאי.

אורי מקלב: לכיסא בטיחות יש תקן היום.

אורי מקלב: יש תקן, לא סתם תקן, עוקבים.

אורי מקלב: שוטר לא יודע אם זה כיסא או לא כיסא, אבל כיסא הוא מחייב אותך.

יוסף ג'בארין: יש תקן מסוגים שונים.

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהורה הוא מספיק אחראי שאם כבר הוא רוצה שלא יקנה משהו זול, אבל יש מי שמתחכם?

אורי מקלב: יש מי שמתחכם.

מיכל שיר סגמן: אבל לא לכולם יש, באמת אין להם.

יוסף ג'בארין: אבל, כבוד סגן השר, אני תוהה מדוע נגיד צפצוף של רוורס, זה משהו שכבר בִּילְד אִין כמעט אצל כל יצרני הרכב, לעומת הנושא הזה שלא מתקדם, בינתיים אף יצרן רכב לא - - -

אורי מקלב: אז יש לי בשורה שאמרו לי, אני לא עד כדי כך מתמצא, שלניסן ולוולוו יש להם סוג של התקנים, אולי בדגמים מסוימים, יש את אותו התקן שמתריע על שכחת ילד ברכב.

שלמה קרעי: נגיד יש את החגורה, כשאתה לא שם חגורה ברכב אז זה מצפצף לך.

שלמה קרעי: אולי צריך להשתמש באותו מנגנון שכשאתה לא ניתקת את החגורה - - -

אורי מקלב: אז יתחיל לצפצף?

שלמה קרעי: כשאתה מכבה את הרכב.

יוסף ג'בארין: טוב, לא ניכנס לפרטים.

יוסף ג'בארין: ברשות

יוסף ג'בארין: כם אני צריך לעשות פינג פונג גם כדי לשתף את השותפים איתנו בזום.

יוסף ג'בארין: נציג הרשות לבטיחות בדרכים איתנו, נכון?

יוסף ג'בארין: בינתיים גם עלה הנושא ההסברתי.

יוסף ג'בארין: נחמה, מנהלת חטיבת החינוך והסברה.

נחמה לאור דרורי: שלום רב.

נחמה לאור דרורי: אז אני אגיד כך, רק לצורך הפרוטוקול, המקרים הטרגיים של שכחת ילדים לא מוגדרים כתאונות דרכים ולמרות זאת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לקחה על עצמה את כל נושא ההסברה שקשור לתופעה הכואבת הזו.

נחמה לאור דרורי: אנחנו עושים את זה כבר כמה וכמה שנים.

נחמה לאור דרורי: ההסברה שלנו ממוקדת בשני צירים מרכזיים, ציר אחד זה ציר שמנסה להילחם באמירה שזה לא יכול לקרות לכל אחד, שזה קורה להורים מסוימים, מרקע מסוים, ממקום מסוים.

נחמה לאור דרורי: ההסברה מדברת על זה שהדבר הזה יכול לקרות לכל אחד ואחד מאיתנו.

נחמה לאור דרורי: בעידן כזה של המון המון הסחות דעת כל הורה יכול להיות במצבים המורכבים באלה.

נחמה לאור דרורי: לכן ההסברה מדברת על זה שצריך לקחת בחשבון שזה יכול לקרות לכל אחד.

יוסף ג'בארין: בהחלט.

נחמה לאור דרורי: ציר שני, שהוא ציר מאוד חשוב, זה מה בעצם ניתן לעשות בעניין הזה.

נחמה לאור דרורי: בתוך התשדירים שלנו אנחנו מפרטים כלים שאפשר להשתמש בהם, כלים פשוטים ביותר, כמו לשים את התיק שלנו במושב האחורי, כמו להניח את הטלפון במושב אחורי, כמו לייצר שיחה יומית בין מי שאוסף את הילדים לבן הזוג השני כדי לוודא שהילדים הורדו במקום שהם אמורים.

יוסף ג'בארין: אלה הצעות שאתם מעלים במסגרת ההסברה שלכם?

נחמה לאור דרורי: נכון.

נחמה לאור דרורי: וגם אנחנו מציעים להוריד אפליקציות וטכנולוגיות שונות.

נחמה לאור דרורי: אנחנו כמובן לא מפרטים אלה, כי כמו שנאמר קודם, אין כרגע התקנים שהם התקנים מאושרים.

נחמה לאור דרורי: את כל המעטפת הזאת אנחנו מעבירים במסגרת תשדירי רדיו שמשודרים יום יום ממאי ועד בואך ספטמבר, ככל שמזג האוויר הוא חם, לעתים נעשה את זה גם מעבר לכך אם אנחנו יודעים שיש ימים חמים גם בחודשים הללו.

נחמה לאור דרורי: התשדירים האלה משודרים כל בוקר, בגלי צה"ל, בגל"צ, עבור החברה הכללית והם משודרים עבור החברה הערבית באופן קבוע ברדיו א-שמס ובמקאן וכמובן אנחנו משתמשים ברשתות הדיגיטליות כדי להגיע אל ההורים ולחזק את המסרים הללו.

יוסף ג'בארין: עד כמה זה עובד?

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שיש לכם המגמה היא בירידה או בעלייה?

יוסף ג'בארין: מה המעקב שלכם אומר בעניין הנתונים?

נחמה לאור דרורי: כמו שאמרתי קודם, הרלב"ד אוספת נתונים שקשורים לתאונות דרכים, אנחנו מסתמכים לגבי העניין על נתונים של ארגון 'בטרם', יכול להיות שהם יכולים להשלים את המידע, אבל מה שאנחנו יכולים להגיד שכרגע אין עלייה או ירידה.

נחמה לאור דרורי: אני חושבת שאולי יש שנה אחת שיש מעט יותר מקרים, אבל המצב יחסית קבוע.

נחמה לאור דרורי: היום אנחנו נמצאים על חמישה מקרים, זה בערך הקצב של המקרים הטרגיים האלה.

נחמה לאור דרורי: אנחנו לא יודעים להגיד על שינוי.

יוסף ג'בארין: לא, לגבי השנה אנחנו כבר עם חמישה מקרים ונשארו לפחות עוד חמישה חודשים.

נחמה לאור דרורי: נכון, אז בהקשר הזה אני אגיד, אני מסכימה לחלוטין שההסברה והעלאת המודעות בהקשרים האלה היא קריטית והיא מאוד מאוד חשובה, אנחנו מנסים להגיע עם הדברים האלה גם עם עלונים ומודעות שנתלות במקומות שהורים מבקרים בהם כדי שהדבר הזה יהיה כל הזמן במודעות על ידי חשיפה רחבה ככל שניתן, אבל אנחנו חושבים שהפעולות שנעשות עכשיו על ידי משרד הבריאות ועל ידי משרד התחבורה בניסיון למצוא טכנולוגיה שתסייע לאנשים להתמודד עם התופעה ה זו ותתריע בפניהם על מצב של שכחה הם קריטיים כמעטפת שלמה יחד עם ההסברה.

נחמה לאור דרורי: ברלב"ד אנחנו נמשיך ונבצע את ההסברה הזאת כל חודשי הקיץ, אנחנו לא מסירים את ידנו מהמשימה החשובה הזאת, אבל המעטפת שקשורה גם בכלים פרקטיים שאפשר לתת לאנשים כדי למנוע את התופעה הזו היא מאוד מאוד חשובה.

יוסף ג'בארין: ואת יכולה להגיד, נחמה, שבשנים האחרונות לא היה קיצוץ בתקציבים להסברה, נכון?

נחמה לאור דרורי: היה קיצוץ ממש משמעותי להסברה, אבל אני חייבת להגיד שבנקודה הכואבת והטרגית הזו לא נגענו, לא שינינו, לא הורדנו, זה איזה שהיא מחויבות של הרלב"ד לנושא הזה ובעניין הזה לא בוצעו קיצוצים.

יוסף ג'בארין: אז כדי להשלים את התמונה, לפני שממשיכים עם חברי הכנסת, נשמע את נציגת משרד הבריאות, זהבה.

זהבה רומנו: בוקר טוב לכולם.

זהבה רומנו: התוכנית הלאומית, זה הוזכר קודם לכן על ידי חברי הכנסת, שהתוכנית הלאומית באמת לקחה על עצמה לקדם את כל הנושא הזה של טכנולוגיות למניעת שכחת ילדים ברכב.

זהבה רומנו: הקמנו ועדה מקצועית בשנת 2019 שהיא תקבע את הקריטריונים מהי טכנולוגיה שפחות או יותר מתאימה לתקן הישראלי ואנחנו רצינו ואנחנו רוצים עדיין להוציא קול קורא ליזמים להגיש טכנולוגיות והתוכנית הלאומית בעצם תסייע במימון של קביעת תקן כי אנחנו יודעים שחלק מהחסם של היזמים זה העלות לקביעת תקן.

זהבה רומנו: לכן זאת הייתה התוכנית.

זהבה רומנו: לא התקדמנו, לצערנו, אבל אנחנו כרגע נמצאים ממש בשלבים סופיים של הקול קורא.

זהבה רומנו: משרד התחבורה הקדים אותנו והוציא קול קורא לאותם יזמים.

זהבה רומנו: הדבר הראשון שעשינו זה שיצרנו קשר עם משרד התחבורה ואיך אנחנו משתפים פעולה ובעצם פונים אל אותם היזמים שייגשו אל הקול קורא של משרד התחבורה, אנחנו ניתן להם תמריץ נוסף ואנחנו נגיש אותם לתקן הישראלי וכשתהיה לנו הטכנולוגיה, אחת או שתיים שיעמדו בתקן, אנחנו גם נוכל לקדם את זה הלאה לכיוון של תקנות וכיוון של חקיקה.

זהבה רומנו: אני חושבת שנכון שנשקיע גם בהסברה.

זהבה רומנו: לצערנו בשנת התקציב שהייתה השנה, שהייתה מאוד מורכבת, הצלחנו להשיג תקציב לקמפיין למניעת טביעות, אנחנו כרגע פועלים להשיג תקציב נוסף למניעת שכחת ילדים ברכב.

זהבה רומנו: אנחנו ניקח את זה על עצמנו, אנחנו לא נוותר ואנחנו נעשה את זה גם השנה.

יוסף ג'בארין: רק שלגבי השנה חודשי הקיץ זה אוגוסט וספטמבר, שזו התקופה שיותר - - -

זהבה רומנו: נכון.

זהבה רומנו: כמו שהצלחנו, הייתי אומרת מהרגע להרגע להעלות קמפיין למניעת טביעות, אני מאמינה שנצליח עם כוחות משותפים להעלות מהרגע להרגע איזה שהוא קמפיין למניעת שכחת ילדים ברכב.

זהבה רומנו: יש לנו חומרים טובים, אפשר לקחת את החומרים האלה, לעשות להם אדפטציה ולהעלות אותם.

יוסף ג'בארין: רק בהתחשב בנתון הטרגי שאנחנו מדברים על ארבעה ילדים, חמישה ילדים, רק מהשבועות האחרונות אז באמת זה מחייב פעילות יותר מהירה ותגובה יותר מהירה של המשרד.

בועז טופורובסקי: זהבה, למה לחכות?

בועז טופורובסקי: הרי אתם עשיתם ישיבת ועדה לפני שנה ושלושה חודשים, לחכות שנעשה את הדיון כדי להגיד שזה לא התקדם ושנעשה מעכשיו לעכשיו קמפיין?

זהבה רומנו: לא, אני חושבת שבמהלך התקופה עשינו הרבה מאוד עבודה, מול מכון התקנים, היה תיוג של תקן, עשינו עבודה מול הוועדה, זה שאלת שאלות, זה לא היה פשוט לכתוב את הקול קורא, היה צריך להתייחס לכל מיני נקודות, גם נקודות של איתנות של אותו יזם וגם להתייחס להיבט המשפטי וגם להתייחס - - -

יוסף ג'בארין: לא, הקול קורא יצא כבר.

בועז טופורובסקי: אבל לא הוצאתם קול קורא, משרד התחבורה הוציא אותו.

יוסף ג'בארין: זהבה, אנחנו מדברים בעיקר עכשיו על הצורך בקמפיין מיידי, פשוט כי, שוב, אנחנו - - -

זהבה רומנו: לגבי קמפיין, אם אנחנו נקבל תקציב, ואני אפעל לזה שנקבל תקציב, אנחנו נעלה אותו מיידית - - -

מיכל שיר סגמן: ממי היא צריכה לקבל תקציב?

זהבה רומנו: אני אפנה לדוברות, אנחנו נעלה את הקמפיין.

זהבה רומנו: אנחנו חושבים שזה חשוב ושזה נכון לעשות את זה ואנחנו נשלב כוחות עם משרד התחבורה, עם הרלב"ד, ואנחנו נראה איך אנחנו מעלים קמפיין בימים הקרובים.

זהבה רומנו: עלו כאן רעיונות שאני חושבת שהם רעיונות מצוינים, אנחנו נבחן את הרעיונות האלה, יש לנו ועדת היגוי שהיא עם מיטב המומחים מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים, אנחנו נביא את הרעיונות ונחשוב איך אנחנו בעצם מיישמים אותם.

בועז טופורובסקי: האם יש תאריך שהישיבה של הוועדה שאת עומדת בראשה הולכת להתכנס?

בועז טופורובסקי: הייתה רק ישיבה אחת פשוט.

בועז טופורובסקי: האם יש תאריך לישיבה שנייה, או שהיא תהיה בשנה הבאה?

זהבה רומנו: על איזה ישיבה אתה - - -

יוסף ג'בארין: לא, היא מדברת על הימים הקרובים, שצריך להכריע בעניין - - -

בועז טופורובסקי: הוועדה לעניין שכחת ילדים ברכב, את יושבת ראש הוועדה שהתכנסה פעם אחת לפני שנה ושלושה חודשים.

זהבה רומנו: הוועדה אמנם התכנסה פעם אחת והתכנסה לישיבה ארוכה, אספנו את רוב המידע שהיינו זקוקים מהוועדה, אנחנו בקשר של מכתבים, העברנו להם את המסמך כדי לקבל את התגובות שלהם.

זהבה רומנו: לא התכנסנו שוב, אנחנו חשבנו שההתכנסות הבאה תהיה כאשר יהיו לנו הצעות קונקרטיות להביא להם כדי לדון בהצעות הקונקרטיות, אבל היינו בקשר עם חלק מהחברים כדי לטייב כל מיני נושאים.

זהבה רומנו: לא מצאנו לנכון לכנס את הוועדה בשנית.

בועז טופורובסקי: בבקשה, אנחנו כולנו רוצים להציל חיים של ילדים, בואו שלא נגיע לקיץ הבא ולא תהיה התקדמות משמעותית, זאת אומרת בואו נמצא פתרון.

יוסף ג'בארין: אז בהקשר הזה דיברת על תקציבים, ממי צריך לקבל את התקציב או אישור התקציב?

זהבה רומנו: האישור של התקציב צריך להתקבל מהאוצר ומוועדת חריגים ולהתקדם.

יוסף ג'בארין: אז אנחנו נפנה לאוצר גם בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, זהבה.

יוסף ג'בארין: איתנו גם מנכ"ל המשרד לקידום קהילתי, ברשות חבריי חברי הכנסת, הוא לא יוכל להישאר איתנו כל הזמן וחשוב אולי לשמוע אותו, חגי רזניק.

יוסף ג'בארין: לא שומעים אותך.

יוסף ג'בארין: לצערי לא שומעים, אולי תנסה להתחבר ממחשב אחר, בינתיים נתקדם, חבר הכנסת ווליד טאהא.

וליד טאהא: תודה רבה, היושב ראש.

וליד טאהא: נושא מאוד חשוב ומאוד כואב.

וליד טאהא: כאשר מקרה אחד קורה זו טרגדיה שמלווה את המשפחה לכל חייה.

וליד טאהא: אדם שקרה לו מקרה כזה קשה לו לשכוח מזה, קשה לו גם לסלוח לעצמו, אם כי הוא לא התכוון, אז גם מקרה אחד זה יותר מדי לא סביר ולא סביל.

וליד טאהא: גם מקרה אחד.

וליד טאהא: על כן היו המון דיבורים על איך אפשר למנוע את המקרים האלה ובשטח פועלים כאילו כל מיני יוזמות פרטיות של אפליקציות שמותקנות בטלפונים של ההורים, זה פועל בעיקר מול גני ילדים, בעיקר גני ילדים לא רשמיים, כי הבעיה עם גנים רשמיים, אבל גני ילדים לא רשמיים סוגרים עם מישהו לרוב ללא תשלום, מותקנת אצלם אפליקציה שמזכירה להם בעת ההסעה בבוקר ובעת החזרה הביתה, מזכירה להם שצריך לבדוק מה עם הילד.

יוסף ג'בארין: אני מבין שיש יותר מאפליקציה אחת.

וליד טאהא: נכון, יש המון אפליקציות שמסתובבות.

אורי מקלב: יש גם בתשלום.

וליד טאהא: אבל, אדוני סגן השר, השוק הפרטי מלא בהצעות, אבל זה לא מחייב, מי שירצה יעשה, מי שלא ירצה לא יעשה.

וליד טאהא: אמרתי, כשאתה לא היית, שגם מקרה אחד הוא יותר מדי לא סביר, גם מקרה אחד.

וליד טאהא: אני חושב שכמו שדאגו לעגן בייצור של הרכבים את המנגנון של לתת לך התראה על שהשארת את האורות דלוקים, כל כך פסיכי, האורות דלוקים, נותן לך התראה, אל תרד, השארת את האורות דלוקים, אז למה שלא יעשו ברכבים מנגנון שייתן לך תזכורת שהשארת את הילד מאחור?

וליד טאהא: אפשר בשיטה של חיישנים בתוך הרכב שייתנו את ההתראה הזאת.

וליד טאהא: הרי היצרן פועל לפי מה?

וליד טאהא: לפי פניות, לפי דרישות, לפי דרישות של מדינות, פניות של אנשים ואז הוא מתקין מה שהוא צריך.

וליד טאהא: היסח דעת.

וליד טאהא: ההסברה מאוד חשובה וצריך אותה וצריך להמשיך איתה, אבל הסברה לא תפתור בעיה של היסח הדעת.

יוסף ג'בארין: לא, ההסברה כוללת גם הצעות מה לעשות כדי להתגבר על היסח הדעת.

וליד טאהא: אני חושב שכדי להגיע לאפס מקרים צריך לעשות מנגנון קבוע, מנגנון התרעה קבוע בתוך הרכבים שימנע את זה באמת לגמרי.

וליד טאהא: אבל, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד משהו, הבוקר הייתי בסיור במקטע של כביש 6, אדוני סגן השר, ביום ראשון בערב נדרס ילד מג'לג'וליה על כביש 6.

וליד טאהא: אני הזדע

וליד טאהא: זעתי לראות את הקלות שאפשר להגיע מהיישוב ג'לג'וליה לכביש 6 כמעט באין מפריע.

וליד טאהא: אדם יכול לעבור, חיות יכולות לעבור ואז גם לסכן את החיים של הנהגים.

וליד טאהא: רק אחרי שקרה המקרה הטרגי, האסון הזה, הילד נמצא במצב קשה בבית החולים, רק אז מישהו נזכר לבוא ולתקן את המקטע של הכביש שלא היה קיימת בו גדר.

וליד טאהא: הגדר הקיימת היא גדר גרועה, רעועה.

וליד טאהא: אני כבר דיברתי עם השרה בעניין הזה, אמרתי שלא יעלה על הדעת שבמרחק של 100-80 מטר מהיישוב אפשר להגיע בכזו קלות לכביש 6.

וליד טאהא: צריך לבנות שם גדר רצינית, אמיתית, וגם אם זה ליד שכונת מגורים, צריך לעשות גם מכשול של מניעת רעשים, זה א'-ב' של העבודה התקינה על כביש 6.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, חבר הכנסת טאהא.

יוסף ג'בארין: הסתדר העניין עם חגי רזניק, מנכ"ל המשרד לקידום קהילתי?

חגי רזניק: כן, תודה רבה.

חגי רזניק: סליחה על התקלה הטכנית קודם.

חגי רזניק: אדוני היושב ראש ופורום נכבד, באמת אנחנו מציעים את עצמנו כשחקן נוסף בתוך האירוע הזה של שכחת ילדים ברכב, שזה אירוע מאוד קשה וכואב וכבר בהנחיית השרה שלנו, אורלי לוי אבוקסיס, נוצר קשר עם מועצת ארגוני הילדים והנוער, זו הזדמנות להגיד תודה גם לשלומי קסטרו, מנכ"ל המועצה.

חגי רזניק: אנחנו כבר נמצאים בביצוע בשלוש רשויות מקומיות כשהביצוע הזה הוא ביצוע משולב, אנחנו גם עוברים ושמים בווישרים פלייר שמדגיש את הדבר הזה, אבל לא פחות מזה, חשוב לנו להשתמש גם בכוח של הקהילה ולכן גם פיתחנו מערך הדרכה משותף, שהחניכים של מועצת ארגוני תנועות הנוער יעברו הדרכה.

חגי רזניק: ראינו את המקרה האחרון, איך לפעמים תשומת לב בתוך המשפחה, בתוך הקהילה, יכולה למנוע אסון.

חגי רזניק: אנחנו נגדיל ונציע את מערך ההדרכה הזה גם למשרדים האחרים וגם לתנועות הנוער ברמה היותר רחבה, כי בסופו של דבר הכוח של הקהילה יכול למנוע את הדבר הזה.

חגי רזניק: יותר מזה, צריך להבין, תחת המשרד שלנו, כפי שאיגמה השרה לוי אבוקסיס, קיימת אחת היחידות של הרשות למלחמה בסמים, באלכוהול ובאלימות, קיימים אצלנו 250 מנהלים יישובים שהם עובדים תחת הרשות המקומית, אבל בתקצוב של המדינה, וככל שהפיילוט הזה, יחד עם מועצת ארגוני הנוער, גם על הווריאנט של ההדרכה, אבל גם על הווריאנט של קמפיין הווישרים הזה יבשיל, אז אנחנו נעשה את זה in house וננסה להטמיע את זה ב-250 הרשויות בערך בארץ.

חגי רזניק: מהביצוע של שלוש הרשויות שאנחנו נמצאים בו כרגע אנחנו נלמד את הלקחים ונראה הלאה.

חגי רזניק: ופה אני מזמין את כל הפורום הנכבד הזה, אנחנו שחקני צוות, אנחנו לא עובדים לבד, אי אפשר לעבוד לבד בדבר הזה, אני מציע את היכולות שלנו, את הרצון, את מערך ההדרכה הזה שפיתחנו, לשתף איתנו פעולה ואנחנו נמצאים שמה לסייע בתוך הדבר הזה.

יוסף ג'בארין: אז קמפיין הווישרים התחיל?

יוסף ג'בארין: זה כבר רץ ביישובים מסוימים?

חגי רזניק: כן, כבר אנחנו מתחילים בביתר עילית ובעכו, אנחנו נוכל גם לשתף את הוועדה בתמונות.

יוסף ג'בארין: זה אמור לכלול את מרבית היישובים?

חגי רזניק: כרגע אנחנו נבצע שלוש רשויות במיידי.

חגי רזניק: ההנחיה של השרה ניתנה בשבוע שעבר בעקבות רצף המקרים ובנינו גם את הקמפיין, את הגרפיקה, את ההפצה, וגם רתמנו את מועצת ארגוני הילדים והנוער.

חגי רזניק: אנחנו יודעים לעשות את זה ברמה הרבה יותר רחבה, בסוף ההנחיה של השרה והדירקטיבה שלה זה שנגיע ל-250 רשויות שאנחנו פרוסים.

חגי רזניק: אבל לא פחות חשוב, ופה אנחנו לא נהיה לבד, ואני קורא גם מפה מהבמה הזאת, אבל זו לא הבמה היחידה, אנחנו גם יוצרים פנייה יזומה שבסופו של דבר את אותו מערך הדרכה שפיתחנו יחד נטמיע בעוד ארגוני נוער, זה יכול גם לגלוש למערכות הפורמליות.

חגי רזניק: אנחנו רואים את הכוח של הקהילה להטמיע את הדבר הזה, אבל אפשר לייצר, גם לחצות את הקווים למערכות הפורמליות.

חגי רזניק: בסוף הדיבור של זה הוא דיבור משמעותי וברגע שילד עובר פעולה או הפעלה והוא שותף ויש פה מערך הדרכה שמסביר את הדבר ואת החשיבות של הדבר הזה אז זה יכול לחצות קווים גם למערכות הפורמליות, בטוח ליותר מערכות לא פורמליות מעבר למה שאנחנו יצרנו, את האיגום הראשוני, אבל כן, לשאלתך אדוני היושב ראש, אנחנו כבר בביצוע ואני אוכל גם לשלוח את הטעימות מהדבר הזה לחברי הוועדה, לשותפים האחרים.

חגי רזניק: פה אני מזמין שותפים נוספים לפנות אליי ואנחנו רואים את עצמנו חלק ממהלך גדול יותר.

חגי רזניק: אנחנו מבצעים כרגע נקודתית ואנחנו נרחיב את זה למקום הרבה יותר גדול.

יוסף ג'בארין: כן, תודה רבה, רזניק.

יוסף ג'בארין: באמת שילוב הקהילה, הצעירים במיוחד, זה חשוב, היעד הוא להגיע ל-250 יישובים, אז אני מקווה באמת שניתן יהיה לעשות את זה.

חגי רזניק: נגיע, יש לנו את הפריסה היישובית, יש לנו 250 מנהלי יישובים, כשנראה את הדבר הזה אנחנו נטמיע את זה גם דרכם לכל הרשויות.

חגי רזניק: זה תהליך שאנחנו צריכים ללמוד אותו פה ונעשה אותו, בהחלט.

יוסף ג'בארין: יופי, שיהיה בהצלחה.

יוסף ג'בארין: תודה, חגי.

יוסף ג'בארין: חבר הכנסת טייב.

יוסף טייב: ברשותך, כבוד היושב ראש, אדוני סגן השר, אני אמנם חדש, אני לא הייתי בכל הגלגולים, אבל אני מבין שהיו גלגולים רבים, לצערי, ואני רוצה לשאול, אדוני סגן השר, האם היום מדיניות המשרד היא ברמה שיכולה לצאת בתזרימים למשקיעים.

יוסף טייב: אנחנו מדברים על זה שיש כאן עלות לא קלה, משקיעים מתקשים לצאת בהשקעה כזאת או אחרת ולעמוד בדרישות של המשרד של תקנים וכו', אני חושב שכדי שאנחנו לא נגיע לשנה הבאה, לאוגוסט 2021, לקראת חודש אלול, לאותו מצב, האם המשרד, המדיניות שלו כיום היא אוקיי, יש פה סגן שר חדש, יש שרה חדשה, בואו נצא לדרך חדשה, בואו נזרים?

יוסף טייב: יכול להיות שבאמת צריך להביא תזרימים ליזמים חיצוניים שיבואו, יכול להיות בהמוניהם, אנחנו הרי צריכים גם כמה ספקים שיספקו את הדבר הזה, אני חושב שזו צריכה להיות הקריאה הראשונה.

אורי מקלב: משרד הבריאות אמר לך גם שהיום ניתנו תמריצים להשתתפות בעצם ההגשה לתקן כדי לאשר את זה.

אורי מקלב: כשיהיה לך מוצר שאתה חושב שהוא עומד במכון התקנים, אבל זה עולה, זה יכול לעלות עשרות אלפי שקלים, לקבל חותמת מכון התקנים על מוצר מסוים זו עלות, תהיה השתתפות בזה ויהיו תמריצים לזה, אבל תביא את אותם אלה שהם מוכנים להגיש את זה כשהם יודעים שהם עומדים בזה.

אורי מקלב: הוא לא יגיש לך מוצר שלא יעמוד בזה אם הוא צריך להשתתף.

אורי מקלב: מעבר לזה, אנחנו יודעים שאם נעשה תקנה שיש חיוב לא צריך תמריצים, יהיו מספיק אנשים.

אורי מקלב: אם אתה מחייב לעשות התקן ברכב, חיוב, יש הרבה יצרנים שיעשו את זה.

יוסף טייב: כן, הבעיה שזה ביצה ותרנגולת, זה מה שהסברנו.

יוסף טייב: אי אפשר לחייב לפני שיש תקנים.

אורי מקלב: אבל זה לא רק ביצה ותרנגולת, זה ביצה ותרנגולת, אבל לא על הכסף, על העיקרון, על המערכת, על מה הדרישות.

אורי מקלב: הביצה והתרנגולת על הדרישות.

אורי מקלב: מבחינה כלכלית זה ביצה ותרנגולת.

אורי מקלב: כדי שאנחנו נוכל באמת לשים את הביצה דבר ראשון, או את התרנגולת, אנחנו העמדנו דרישות שהן מאוד גבוהות ואף אחד לא עומד בזה.

יוסף ג'בארין: אבל אתה אמרת שבינתיים המסקנות הוסקו מפעמים קודמות שזה לא צלח ועכשיו - - -

אורי מקלב: אני הבאתי לכם, רציתי שתראו, אנחנו לא יכולים לעשות את זה עכשיו על סמך מה שהיה לפני שנה וחצי במשמרת אחרת.

אורי מקלב: השרה לקחה דבר הגיוני, אני רוצה ללכת על תקנות, אבל אני רוצה קודם לשמוע.

אורי מקלב: גם קרו דברים, בשנתיים האחרונות יכול להיות שקרו כל מיני דברים בטכנולוגיה, אז מה ביקשנו?

אורי מקלב: ביקשנו מכל מי שיודע שקיים בעולם, שיש מערכות, מי שיש לו מערכות שהוא מכיר מהארץ, מי שמכיר בעולם, מי שמכיר תקנים, בכמה זמן אתם חושבים שזה יהיה זמין.

אורי מקלב: כל מידע ביחס לרגולציה ותקינה החלה במדינות אירופה וארצות הברית, אנחנו נשמח לתיעוד, למידע, אנחנו מבקשים לשמוע זמנים לאישור המערכות הקיימות.

אורי מקלב: אלה הדברים שאנחנו ביקשנו בקול קורא.

אורי מקלב: לשאלתך, ב-2017, כבר אז יש תקנה 6400-1, החל מאפריל 2017 רכבי הסעות ילדים מחויבים בקיום מערכת על פי התקן הישראלי.

אורי מקלב: אני בכוונה הנחתי על השולחן שלך וגם של מנהלת הוועדה את הספר של הדרישות, מה אנחנו דורשים ממתקן כזה.

אורי מקלב: שיעמוד בחום, כמה רעש וכמה החוזק שלו.

אורי מקלב: תקן ישראלי הוא תקן נחשב בעולם בגלל הדרישות.

אורי מקלב: החום, אנחנו עשינו התקן מפלסטיק שיגרום כוויה לילד, שיימס בחום מסוים, שלא עומד במזג האוויר.

יוסף ג'בארין: ואתה אופטימי שהפעם יהיו יצרנים – אנחנו תיכף נשמע מיצרנים - - -

אורי מקלב: אני אסיים את מה שאני רוצה.

אורי מקלב: קודם כל אני מודה לך על עצם קיום הדיון הזה.

אורי מקלב: אני לא רוצה להתיימר יותר מזה, אני חבר כנסת עד לאחרונה, אני עכשיו בתפקיד במשרד ממשלתי, 50% ממה שקיים היום, מהפעולות שנעשו, כולל בהסברה, באמת פעולות שהיו אטרקטיביות למניעת שכחת ילדים, נעשו בגלל דיונים בוועדות פה, הוועדה לזכויות הילד, ועדת המדע, זה נעשה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה ככה.

אורי מקלב: משרדים נמצאים בשטף של עבודה, אנחנו גם מקיימים את הדיון בעקבות אסונות שקורים, אנחנו גם ככה, כולנו לוקים בעניין הזה, כשיזהו במעקב בעוד חודש וחצי וברוך ה' לא יהיה שום דבר, אז יכול להיות שלא יהיו לנו דיונים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים, כמו כל דבר שצריך להתריע עליו, להתמיד בפעילות שלנו בזה ואז אפשר להגיע.

אורי מקלב: הפער שיש, מה שכאן עלה בוועדה, ואני מתייחס להרבה דברים שנאמרו, דיברו על כל מיני עצות טובות, זה אפשרי, מדבקות ושבמכון הרישוי ייתנו, אפליקציות, הכול נשאר בגדר של המלצה ובהסברה וצריך לעשות את זה.

אורי מקלב: משרד התחבורה, מה שאנחנו דורשים ומצפים ממנו זה לא רק המלצות ועצות טובות, אנחנו צריכים משהו מחייב.

אורי מקלב: ומשהו מחייב, כפי שאמרו פה, שיחייב את כל מי שמביא רכב לארץ להתקין בתוכו התקן למניעת שכחת ילדים.

אורי מקלב: מה זה נקרא התקן?

אורי מקלב: במצבר ואורות אתה עושה צפצוף, אם זה מספק אותנו שמה שאנחנו מבקשים מכל יצרני הרכב שיהיה צפצוף, עם תמונה, עם איור של ילד או לא, אם זה מה שאנחנו מבקשים אז אני חושב שאת זה אפשר לדרוש מהחברות, כל רכב שמגיע לארץ צריך להיות עליו התקן.

אורי מקלב: אבל אנחנו לא מבקשים את זה, זה לא מה שכרגע אנשי המקצוע דורשים, אנחנו צריכים הרבה יותר מכך.

אורי מקלב: לא משהו שהוא סיסטמתי, כל פעם שאתה סוגר את הרכב, 'אל תשכח את הילד'.

אורי מקלב: כנראה שזה גם יהיה פחות יעיל, זה לא ייזכר, אנחנו נתרגל לזה מאוד מהר, לצפצוף הזה.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים, אדוני היושב ראש, משהו הרבה יותר מזה.

אורי מקלב: העמידו סף, ספר של כל מיני תקנות.

אורי מקלב: אני חושב שבלי שאנחנו נעשה רביזיה בדרישות, ולשם אני חותר, יכול להיות שיהיה לי מאבק עם אנשי המקצוע, אני יודע שיהיה לי מאבק עם אנשי המקצוע, את המאבק הזה היה לי כשאני עמדתי במקום שלכם, אני עכשיו אעשה את זה מכיסא יותר קרוב, אבל לא מעבר לזה, אבל זו דעתי, בלי שאנחנו נעשה רביזיה לא יעמדו בתקנים.

אורי מקלב: הלוואי שאני אתבדה, אני באמת אשמח לשמוע שיש אנשים שאומרים, משהו קטן, אני מייצר דבר כזה, תעזרו לי פה, תעזרו לי שם, אנחנו נזרום איתו.

אורי מקלב: אלה הדברים ולשם המטרה שלנו.

אורי מקלב: אני מקווה מאוד.

אורי מקלב: ואם יש לכם עצות אחרות ואני חושב שמה שאתה עושה זה דבר חשוב, היום הסברה, שוב פעם, יש לנו כמה חודשים עד לסוף הקיץ, חמישה חודשים, ארבעה וחצי חודשים, זה לא משנה.

אורי מקלב: צריך לעשות את הפעולות שעשינו עד עכשיו.

יוסף ג'בארין: בהחלט, וגם למצוא את התקציבים.

יוסף ג'בארין: האם במשרד יש תפיסה לגבי איזה עלות סבירה אמורה להיות על בעלי הרכבים?

יוסף ג'בארין: יש לפחות הערכה?

אורי מקלב: אתה שואל שאלה מצוינת, אני לא יודע איך לענות עליה.

אורי מקלב: אני הייתי שואל כמו יהודי, מה אתה אומר, עד כמה סביר?

אורי מקלב: מה אתם אומרים, עד כמה זה סביר?

אורי מקלב: השר כץ, שר התחבורה בזמנו, כשהיו הצעות של 1,000 שקלים הוא אמר שזה יקר מדי.

אורי מקלב: ההתקנים האלה יכולים להיות או ברכב או על כיסא הבטיחות, כתוספת, כחיישן.

אורי מקלב: אלה שני המוצרים שיכולים - - -

יוסף ג'בארין: כן, גם אני חושב ש-1,000 שקל, למרות החשיבות - - -

בועז טופורובסקי: זה הכול עניין של רצון, כשאנשים שמים מוביליי - - -

יוסף טייב: התקנו ונתנו הנחות לביטוחים למי שהתקין את המערכת הזו.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים היום לתת הנחות, זאת המדיניות של השרה, אנחנו מוכנים לתת הנחות ברישוי, במידה שיותקנו התקנים כאלה, אנחנו מוכנים גם עם תמריצים כאלה.

יוסף ג'בארין: והמשרד ישקול סבסוד שלו?

אורי מקלב: אתה יודע, להגיד היום שאני יכול להתחייב על סבסוד מוצרים כאלה?

אורי מקלב: אבל אני בטוח שאם יהיה חיוב לעשות את זה, יש היום מוצרים שלדעתי בפחות מ-1,000 שקל הם עומדים במשהו שאנחנו יכולים לעמוד בזה.

אורי מקלב: יש היום מוצר, אם יש לך עוד דקה אני אספר לך סיפור יפה.

אורי מקלב: התקן שיש היום לשכחת ילדים שקונים את זה באמזון, שאני מכיר, זה הכי קרוב, היזם, אני לא מכוון למישהו מסוים, אני מאוד זהיר, ליצרן מסוים, זה אמזון, אין בזה שום דבר, אין לי אחוזים באמזון, את ההתקנה עושה מישהו באופן וולונטרי, מכוון בין מתקינים כאלה ואחרים, הוא אומר לו: אני אשלח אליך ובתנאי שאתה תיקח לא יותר מ-200 שקלים התקנה.

אורי מקלב: הוא סיפר לי שיש לו גם על זה ויכוח.

אורי מקלב: זה התקן שלא נוצר בשביל שכחת ילד.

אורי מקלב: אתה יודע, בועז, למה זה הותקן?

אורי מקלב: בארצות הברית, בעיירת נופש שנקראת לייקווד.

אורי מקלב: היה אחד שהייתה לו חנות לאביזרי רכב, הוא נתקל בתופעה שיש טלית ותפילין שהיהודי מניח כל יום, התפילין זה דבר מאוד מאוד יקר והוא נפגע מאוד מהר משמש.

אורי מקלב: התפילין נעשה מעור שברגע שהוא נמצא בחום הוא נפתח ואז התפילין נפסלות לך.

אורי מקלב: אנשים היו נוסעים והיו שמים את הטלית והתפילין מאחורה, במושב האחורי והיו שוכחים את זה ונגרמו נזקים גדולים מאוד.

אורי מקלב: אז מזה התפתח מוצר שהיום מוכרים אותו באמזון, הוא שכלל אותו קצת יותר, שהוא נותן התראה שאם אתה פותח את הדלת האחורית ונכנסת לנהג וסגרת את הרכב ולא פתחת שוב את הדלת האחורית המערכת מצפצפת לך.

אורי מקלב: התקנה של 200 שקל.

אורי מקלב: משרד התחבורה לא מוכן לקבל את ההתקן הזה.

אורי מקלב: מכון התקנים, לא משרד התחבורה, מכון התקנים לא מוכן לקבל, מדוע?

אורי מקלב: הוא אומר שהוא רוצה שאת ההתקן הזה שעושה מתקין אביזרי רכב, שהיצרן יאשר את זה ואני רוצה שזה גם - - -

בועז טופורובסקי: אבל בשביל זה יש מכון תקנים.

בועז טופורובסקי: אנחנו יודעים שהיצרן לא מאשר עכשיו כאלה דברים, בשביל זה יש מכון תקנים, שמכון התקנים יגיד שזה עומד בתקן מסוים.

אורי מקלב: יפה, אז הוא אומר שתייצר מוצר שיעמוד לפי כל התקנים שהנחתי לפניך, פלסטיקים כאלה וחום כזה וחוטים כאלה וכל התקנים האלה וזה יפעיל את אורות הרכב וזה יפעיל את הצופר וזה יפתח את החלונות וזה יתחבר לחיישנים.

יוסף ג'בארין: אז מה שאני מבין, מה שאתם תבחרו עוד צריך לחזור לכל יצרן?

אורי מקלב: לא, אנחנו לא נלך לכל יצרן, אנחנו צריכים לתת התקן שיעמוד בתקן הישראלי ואז אתה יכול ללכת, אתה קונה, זה מומלץ, או כזה או כזה, אנחנו מעדיפים שיהיו שני מוצרים ושני מתקינים, כדי לא לתת למישהו אחד בלעדיות, אני מניח שיהיו יותר, אתה הולך לאחד שמתקין, רשמי או לא, מי שצריך, ואז אפשר ברישוי של הרכב לראות אם יש לך התקן כזה אם אתה מסיע ילדים, אם לא, יש היום משטרה שהיא אוכפת.

אורי מקלב: ישאלו אותך: אתה מסיע ילד?

אורי מקלב: איפה יש לך את ההתקן הזה?

אורי מקלב: זה הפתרון.

אורי מקלב: זה עשוי מאוד להבטיח שלא יהיה שכחת ילדים.

יוסף ג'בארין: ברשותך, נרצה לשמוע גם אחד מנציגי היצרנים, הוא אולי יוכל להאיר עוד על הנושא.

יוסף ג'בארין: אבל לפני כן חברת הכנסת אימאן יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה, כבוד היושב ראש, חברות וחברים.

אימאן ח'טיב יאסין: אכן הנושא מאוד חשוב, אבל יותר מהכול הוא באמת מאוד מאוד מאוד כואב.

אימאן ח'טיב יאסין: הרבה משפחות שחיות בצל הטראומה של אבדת ילד או ילדה עם רגשי אשם לכל החיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת מופתעת מהדרישה של כל הדברים שמכון התקנים מבקש, לעמוד בכל מיני דברים, אפילו אם נלך על חלק מזה זה עדיין יציל חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: על זה צריך ללחוץ.

אימאן ח'טיב יאסין: אם בלתי אפשרי לעשות את הכול בבת אחת, אז לפחות חלק, בטוח שזה יעזור.

אימאן ח'טיב יאסין: ובנוסף לכל מה שנאמר כאן, חברי יוסף, אני רוצה להתריע על עוד מקום שלא דובר עליו עד עכשיו, שילדים נכנסים אליו ולא יוצאים ממנו וזה כל הרכבים המושבתים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה נמצא במיוחד בחברה הערבית, בתוך היישובים הערביים.

יוסף ג'בארין: כן, אנחנו מדברים על שכחת ילדים או ילדים שננעלים ב - - -

אורי מקלב: וחלק זה לא רק שכחה, חלק מהאסונות שקרו זה ילדים שנתקעים בתוך רכב.

אימאן ח'טיב יאסין: כן, כי נתקעים שם.

אורי מקלב: אחד האסונות שקרו עכשיו זה נעילת ילדים, זה לא שכחת ילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה נעילת ילדים בתוך רכבים וזה נעילת ילדים גם בתוך גרוטאות, מקררים וכאלה דברים.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש נוהל כזה, אבל כנראה שאין מספיק אכיפה לנוהל הזה - -

יוסף ג'בארין: אכיפה והסברה.

אימאן ח'טיב יאסין: - - של הפינוי מצד אחד בתוך הרשויות ומצד שני כל העלאת המודעות וההסברה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני כן עם הדגש על העלאת המודעות.

אימאן ח'טיב יאסין: עד שיתאפשר לעשות את המתקנים, להתקין את המכשיר הזה שייתן אזהרה ומה שצריך כדי לא לשכוח את הילדים ואם שוכחים אותם להיזהר ממש בשניות הראשונות, כי מהאינפורמציה שאנחנו רואים אפילו חמש דקות זה יכול להיות מאוד מאוד מאוד מסוכן, ואפילו בטמפרטורה כזאת, אפילו כאילו בחורף, 21 מעלות, זה עדיין מסוכן וקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני מופתעת - - -

אורי מקלב: תוך 20 דקות נשרפה פיצה ששמו בתוך רכב.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

יוסף ג'בארין: רק לגבי רכבים ישנים וגרוטאות, זו אחריות ישירה של הרשות המקומית, אבל יכול להיות שיש מקום שמשרד התחבורה אולי יתזכר, ישלח מכתב.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא רק עניין של לתזכר, תרשו לי - - -

אורי מקלב: הכול להטיל עלינו זה קצת קשה לי.

אורי מקלב: גרוטאות, זו שאלה באמת של הרשות המקומית.

אורי מקלב: אנחנו יכולים לרוץ אחרי?

אורי מקלב: אני כן עושה פעולות, אני לא רוצה להרחיב.

אורי מקלב: היום אנשים לא מודיעים על רכב שהם מוסרים לגריטה, זורקים את הרכב ואחרי זה הם סומכים ש – אנחנו עכשיו עשינו במשרד התחבורה פעולה לחייב אותם, כל זמן שהם לא באים להודיע שהרכב מושבת עדיין הם חייבים בטסט.

יוסף ג'בארין: כן, זו אחת הדרכים ל - - -

אורי מקלב: אז אחת הדרכים שאנחנו עושים עכשיו כדי שאנשים יודיעו, אבל עדיין זה לא מחייב - - -

היבה יזבק: צריך להזכיר לאנשים כל פעם מחדש עד כמה זה מסוכן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שיש סוגיה כאן שאפשר לאכוף אותה בקלות.

אימאן ח'טיב יאסין: כשמפסיקים את הביטוח של הרכב, הרי כל זמן שהרכב לא בשימוש הדבר הראשון שעושה בעל הרכב זה להפסיק את הביטוח, אז צריך להיות שם משהו רשום, מעודכן, ישירות למחשבים של משרד הבריאות דרך סוכן הביטוח, מה הסיבה שהרכב לא מבוטח.

אורי מקלב: את צודקת.

אורי מקלב: זו סוגיה שנטפל בה.

אורי מקלב: לא צריך דווקא גרוטאה, היום יש אפשרות להשבית את הרכב לחודשיים, אתה לא רוצה לשלם ביטוח ואתה מודיע, אנחנו עושים את זה היום בדרך מקוונת, אפשר לעשות את זה מקוון - - -

אימאן ח'טיב יאסין: להוסיף גם מה הסיבה.

אורי מקלב: על גריטה של רכב, על זה שאנחנו משביתים רכב לגמרי, צריך לבוא למשרד הרישוי.

אורי מקלב: ואני מסביר להם, אנחנו דורשים לבוא, זה יום עבודה, אנשים זורקים את זה ומעדיפים לא לעשות את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז לעשות את זה מקוון.

אורי מקלב: אין קשר היום בין הביטוח לבין המצב, אתה יכול היום לבקש מהביטוח, אין היום סנכרון - - -

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת להוסיף גם באותו טופס מה הסיבה, לא להיכנס לפרטים ולפרטיות של אנשים, אבל לשים את הסיבה הזו, שהרכב לא שמיש.

אורי מקלב: ואז לחפש איפה הרכב הזה נמצא.

אימאן ח'טיב יאסין: ואז לחייב, צריך לפתור את הסוגיה הזאת.

יוסף ג'בארין: צריך לחשוב על דרך איך לעשות את המעקב ואם זה לתקופה ממושכת, חצי שנה, שנה - - -

אימאן ח'טיב יאסין: זה צריך להיעשות באכיפה, גם דרך הרשויות צריך אכיפה בנושא הזה ובטח שצריך לזה גם משאבים כדי לאכוף את הדבר הזה.

אורי מקלב: את צודקת, אבל באופן הפרקטי זה לא - - -

יוסף ג'בארין: כן, אנחנו נשאל את נציגי 'בטרם' כמה יש מקרים כאלה, תיכף נדע.

אימאן ח'טיב יאסין: ברוב המקרים בחברה הערבית זה קורה.

אורי מקלב: זה מרכב נטוש.

יוסף ג'בארין: אוקיי, תיכף נשמע את אנשי 'בטרם'.

יוסף ג'בארין: חברת הכנסת יזבק.

היבה יזבק: תודה.

היבה יזבק: קודם כל אני מברכת על קיום דיון מאוד חשוב זה.

היבה יזבק: לפי הנתונים שאני יודעת, ותיכף גם נשמע מארגון 'בטרם', זה שבעשר השנים האחרונות יותר מ-850 מקרים היו של נעילה בתוך רכבים או שכחת ילדים.

היבה יזבק: זה מספר מאוד גדול, אי אפשר אפילו להבין את זה.

היבה יזבק: מספר כה עצום, כך שאנחנו מדברים על בעיה חברתית, בטיחותית, שהיא נגררת.

היבה יזבק: באמת כבוד היושב ראש, מהתשובות ומהתגובות שאנחנו שומעים מהמשרדים השונים אני רק יוצאת מכאן יותר מודאגת, כי זו תופעה וזו בעיה שיודעים עליה כבר שנים על גבי שנים וכולם יודעים שהיא קיימת וזה לא מטופל.

היבה יזבק: הסברה?

היבה יזבק: איזה הסברה?

היבה יזבק: אני מכירה את הקמפיין בשפה הערבית, אני שומעת את זה כל יום כשאני ברכב, אבל אני אגיד לכם את האמת, אף הורה לא מתכוון באמת לשכוח את הילד שלו בתוך הרכב.

היבה יזבק: אני בטוחה בזה, אף הורה לא רוצה שזה יקרה לו - - -

אימאן ח'טיב יאסין: זו טראומה לכל החיים.

אורי מקלב: אבל את אומרת שהקמפיין לא עוזר?

היבה יזבק: עצם זה שיש קמפיין וששומעים את זה ברכב והורה שיש לו הסחת דעת, מה באמת קמפיין כזה יכול לעזור לו? זה טוב, אני רוצה שזה ימשיך, אני רוצה אפילו להעצים את זה, שזה יהיה יותר חזק אפילו.

יוסף ג'בארין: אז הדגש שלך על?

היבה יזבק: אנחנו חייבים לקדם את העניין של פתרון טכנולוגי, אי אפשר להמשיך לעכב את זה יותר.

היבה יזבק: ואפילו אתה יודע מה?

היבה יזבק: שהפעילות ההסברתית תכלול עידוד של ההורים לשימוש באפליקציות שמכוונות לעניין, שימוש בכל האמצעים הקיימים עד שאנחנו מגיעים לאישור של התקן מסוים.

היבה יזבק: אבל אי אפשר להמשיך ולהשאיר את המצב ככה, רק להסתפק בזה שאנחנו מעלים פרסומת לרדיו כמה פעמים ביום חודשיים בשנה.

היבה יזבק: זה לא מביא את התועלת שאנחנו מצפים לה.

היבה יזבק: ילדים, לצערנו, נהרגים ומתים בדרך.

היבה יזבק: אנחנו מאבדים חיי אדם בדרך.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שקיבלתי מ'בטרם' אנחנו מדברים על מקרה אחד כל ארבעה ימים של שכחה.

אורי מקלב: זה לא כל כך מסתדר עם הימים, זה 800 בעשר שנים.

יוסף ג'בארין: כן.

אורי מקלב: כן, זה כל כמה ימים.

יוסף ג'בארין: כן, יש מקרה אחד בכל ארבעה ימים.

אורי מקלב: שלא נגמרו באסונות ברוך ה'.

יוסף ג'בארין: כן, של מקרים.

אורי מקלב: הנתונים שלהם, עד כמה שאני זוכר, אתה אמרת 35, כנראה הוספת את הילד שנודע לך, זה 34 בעשר שנים.

אורי מקלב: קשה להגיד על ילדים מספרים, אבל זה – היו שנים שהיו גם חמישה ושישה מקרים בשנה.

אורי מקלב: זה ירד עכשיו.

יוסף ג'בארין: אנחנו כבר עם חמישה מקרים.

אורי מקלב: אנחנו ביותר מדי לשנה הזו.

אורי מקלב: וחלק זה באמת ברכבים ישנים.

אורי מקלב: למשל 'יד שרה', שהוא ארגון שעובד בכל המגזרים, יש לו איזה התקן כזה שהוא - - -

היבה יזבק: אנשים יודעים על זה?

אורי מקלב: לא יודע.

היבה יזבק: אנשים לא יודעים על זה.

היבה יזבק: כנראה שאנשים לא יודעים.

יוסף ג'בארין: כן, אולי נשמע באמת מ - - -

היבה יזבק: זה צריך להיות חלק מההסברה לאנשים ולהורים.

אורי מקלב: אבל זה התקן שאת צריכה לחבר ליד שלך וזה בסוף גם לקחת – זה לא יוצא.

אורי מקלב: יש התקן בתוך כיסא הבטיחות, זה חלק אחד, החלק השני – אתה שומע, אדוני היושב ראש?

אורי מקלב: 'יד שרה' הוא נותן את זה בחינם, משאיל את זה.

אורי מקלב: משהו מחובר לכיסא הבטיחות, החלק השני שלו זה כמו מחזיק מפתחות, אם אתה מתרחק 20 מטר זה מתחיל לצפצף.

אורי מקלב: זה התקן מצוין אם אתה מתקין אותו על היד שלך.

אורי מקלב: כל יום זה אצלך, לא יורד אצלך מהרצועה, תמידי, אתה כהורה - - -

יוסף ג'בארין: טוב, מערך ההסברה כולל את ההצעות הללו, את הרעיונות האלה.

היבה יזבק: לא, זה לא כולל.

היבה יזבק: הבעיה שאנשים והורים לא יודעים על כל האמצעים האלה.

יוסף ג'בארין: זה אולי לתשומת לב מערך ההסברה בעניין הזה.

היבה יזבק: זה ההסברה, זה העניין ההסברתי.

יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע את 'בטרם', לשתי דקות.

אורי מקלב: '

אורי מקלב: בטרם' זה ארגון מאוד חשוב, אני אשאר לכבודם עוד דקה-שתיים.

עליזה פישר: אני עליזה פישר, אני הסמנכ"לית.

עליזה פישר: אני אתן לדניאלה, ראש תחום המחקר שלנו, לדבר על נושא הנתונים ולאחר מכן ליעל מיטלמן להתייחס לנושא הפעולות - - -

יוסף ג'בארין: אבל אם אפשר באמת בקיצור כי אנחנו חותרים לסיום.

עליזה פישר: בקצרה.

דניאלה אור: שלום.

דניאלה אור: אני אתן קצת נתונים.

יוסף ג'בארין: הנתונים העיקריים.

יוסף ג'בארין: כי הקפנו את הנושא, אז הדברים המרכזיים.

דניאלה אור: מתחילת הנתונים שלנו החל מתחילת שנת 2020 מתו סך הכול ארבעה ילדים, כשבעשור האחרון מתו 34 ילדים ממקרים של שהייה ברכב סגור.

יוסף ג'בארין: כולל הארבעה האחרונים?

דניאלה אור: כן, מתוך ארבעת המקרים יש לנו מקרה אחד במגזר היהודי, שלושה מקרים במגזר הערבי.

אורי מקלב: כמה זה נעילה וכמה זה שכחה?

יוסף ג'בארין: לגבי ה-34 יש לכם פילוח כמה זה נעילה וכמה זה שכחה ברכב?

דניאלה אור: מהילכדות ברכב יש לנו תשעה מקרים, החל משנת 2008.

דניאלה אור: זה בעצם 35 מקרים בסך הכול, מתוכם תשעה הם של הילכדות ו-26 הם של השארה ברכב.

אורי מקלב: עד 2008 לא הייתה הילכדות ברכב?

דניאלה אור: הנתונים שלנו מתחילים מ-2008.

יוסף ג'בארין: אבל זה נותן איזה שהיא אינדיקציה מסוימת, זה בין רבע לשליש מהמקרים.

דניאלה אור: מבחינת הפילוח הגילאי אנחנו באמת רואים שרוב המקרים מתרחשים בגיל אפס עד ארבע, 83% מהמקרים של הילדים שנשכחו ברכב הם בגילאים האלה.

דניאלה אור: מבחינת השעות שבהן זה קורה זה בדרך כלל בשעות הבוקר, רוב המקרים של הילדים שננעלו בתוך רכב.

יוסף ג'בארין: תודה לכבוד סגן השר.

יוסף ג'בארין: אנחנו, ברשותך, נקבע ישיבת מעקב.

יוסף ג'בארין: מה אתה מציע, בעוד חודשיים?

אורי מקלב: אני איתכם לאורך כל הדרך, אני רואה את זה כאחת המשימות.

אורי מקלב: אני מודה לך באופן מיוחד, אתה בוועדה הזאת יכול לקדם הרבה.

יוסף ג'בארין: בשמחה.

אורי מקלב: אתה עושה את זה בצורה מקצועית ואמיתית, ואני חושב ששיתוף הפעולה הזה עם המשרדים, לאתגר את המשרדים, להביא שהמשרדים יהיו עם לוחות הזמנים, יש לך עכשיו שותף במשרד התחבורה, שותף אמיץ בעניין הזה, עם דרך וגם עם מדיניות שאולי שונה, בלי שאני מטיל שום אשמה.

אורי מקלב: אני חושב שהמסרים שיוצאים מפה יכולים לקדם את הדברים.

יוסף ג'בארין: בהחלט, אז נסכים על דיון מעקב בעוד כחודשיים?

אורי מקלב: כן, בכבוד, ברצון.

אורי מקלב: רק שתהיה לנו ממשלה, אתה מתחייב על זה?

יוסף ג'בארין: זה החלק שלכם.

יוסף ג'בארין: אני בחלק שלי.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, מעריך מאוד את נוכחותך.

יוסף ג'בארין: כן, סליחה שקטענו אותך.

דניאלה אור: אני רק אגיד שהמצגת נמצאת באתר הכנסת וכמובן תוכלו לעיין בה יותר בהרחבה.

דניאלה אור: מבחינה בינלאומית, אם אנחנו מסתכלים למשל על ארצות הברית אז אנחנו רואים שבארצות הברית בממוצע נפטרים משהו כמו 37 ילדים כל שנה עקב השארה ברכב.

דניאלה אור: בעשור האחרון נפטרו שם 356 ילדים.

דניאלה אור: כשבעצם אם אנחנו רוצים לקבל טיפה פרופורציה, אז גודל האוכלוסייה בארה"ב גדול פי 37 מגודל האוכלוסייה בישראל, זאת אומרת שאם היינו רוצים לקבל מספרים דומים היו צריכים לקרות בארה"ב 1,200 מקרים.

דניאלה אור: זה נותן לנו איזה שהיא פרספקטיבה לגבי עד כמה המצב בישראל הוא לא כל כך טוב.

דניאלה אור: גם בארצות הברית וגם בברזיל, שמצאנו מחקרים לגבי האירועים, שהגילאים הכי הכי נפוצים הם באמת גילאי אפס עד ארבע.

יוסף ג'בארין: אתם יודעים מה המצב בישראל לעומת מדינות אחרות בעולם, מדינות ה-OECD למשל?

יוסף ג'בארין: כמובן באופן יחסי.

דניאלה אור: אז עקרונית הצלחנו למצוא נתוני שכחה ברכב לגבי ארצות הברית וברזיל.

דניאלה אור: אלה כרגע המדינות היחידות שעשו מחקרים בנושא.

דניאלה אור: מבחינת הדמות העיקרית שבדרך כלל זה קורה לה, אין הרבה הבדלים בין אם לאב, אנחנו רואים שלמשל בארצות הברית 28% מהמקרים קרו לאם, 33% מהמקרים קרו לאב.

דניאלה אור: בברזיל זה קצת יותר מקרים שקורים לאבות, אבל גם כאן זה לא שאנחנו רואים איזה שהיא דמות בולטת שזה קורה רק לה.

דניאלה אור: אנחנו באמת יכולים לשים לב שזה לא רק מקרים של שכחה, זה בעצם, כמו שאמרתם, מקרים גם שילדים קיבלו בעצמם גישה לרכב ופשוט ננעלו בתוכו.

דניאלה אור: בארצות הברית יש גם מקרים של השארה מכוונת בתוך הרכב, שאלה מקרים שאנחנו לא סופרים אותם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: יש עוד נציג מ'בטרם' שרצה להשלים?

יעל מיטלמן: אז ממש בקצרה, כי אמרו פה הרבה דווקא מצד נציגי הממשל על הצורך בתקן וביוזמות טכנולוגיות, לא נחזור על הדברים, אני רק אשקף טיפה מתוך העבודה שלנו במוקד המומחים.

יעל מיטלמן: אנחנו מפעילים מוקד מומחים פתוח לציבור שמקבל שאילתות מהציבור בנושאי בטיחות.

יעל מיטלמן: בתקופות כאלה, עם תחילת הקיץ ועם דיווח בתקשורת על מקרי תמותה, אנחנו מקבלים כל יום, בלי להגזים, כמה פניות שעוסקות בנושא של: תמליצו לנו על התקנים טכנולוגיים למניעת שכחה.

יעל מיטלמן: אנחנו כיום, מכיוון שיש תקן, אין התקנים שעומדים בתקן, לכן אנחנו רואים באמת משמעות מאוד גדולה לזה, לצד פעולות הסברה שהן לא מבוטלות, כי אנחנו יודעים שמניעה קשורה לא רק לאמצעים טכנולוגיים, אלא גם לאימוץ פעולות מניעה על ידי הורים.

יעל מיטלמן: אז רק לחזק באמת את כל המהלכים החשובים בהקשר הזה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: אני מבין שבהסברה כן, יש הצעות לאנשים מה לעשות כדי להתגבר על העניין הזה.

יוסף ג'בארין: אני לא בטוח לגבי הפניות לאמצעים או עזרים טכנולוגיים.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שתוכלו ללוות גם איתנו את הנושא הזה של הקול הקורא החדש ואת ההתקדמות של הנושא.

יוסף ג'בארין: תודה.

יוסף ג'בארין: הזמן שלנו מוגבל, אבל בכל זאת חשוב לשמוע נציגי יצרנים, אם יש להם אולי התייחסות לעניין קול הקורא.

יוסף ג'בארין: כמובן כמו שאמרתי בתחילת הדיון, אנחנו לא נוקטים עמדה מבחינת איזה עזר טכנולוגי ייבחר ולכן זה לא הדיון, הדיון יותר על ההתקדמות של הנושא הזה והניסיון מהפרספקטיבה של היצרנים.

יוסף ג'בארין: יאן איתנו.

יאן פודקמיין: נכון.

יאן פודקמיין: היושב ראש, תודה רבה שזימנתם אותנו להשתתף היום.

יאן פודקמיין: קצת חבל שסגן השר יצא, אני רוצה לתת לכם בכמה מילים איזה סקירה על התהליכים שקורים בעולם, כי נאמר פה הרבה מאוד בוועדה בשעה וחצי האחרונות על תקנים ואני חושב ש - - -

יוסף ג'בארין: הרושם בוועדה היה שרק איטליה היום מחייבת.

יאן פודקמיין: אני בדיוק רוצה להסביר את זה.

יאן פודקמיין: בלי לפגוע בכבודו של אף אחד, זה קצת יצא סיסמאות.

יאן פודקמיין: יש ארגון Euro NCAP, זה ארגון שהיום מוביל בנושא של תקינת הבטיחות בעולם.

יאן פודקמיין: ל- NCAP יש סניפים בכל אזור, אם זה באוסטרליה, אם זה באסיה, אם זה בהודו, אם זה בארצות הברית, ה-Euro NCAP הוא המוביל מביניהם והם מקדמים.

יאן פודקמיין: זה בעצם מי שמגדיר היום שלושה כוכבים, ארבעה כוכבים, חמישה כוכבים.

יאן פודקמיין: נושא שכחת תינוקות או ילדים באוטו מטופל בשנתיים האחרונות בצורה מאוד אינטנסיבית, יש תקן שנמצא בשלבים סופיים של הגדרה, הדרפט פחות או יותר האחרון השתחרר לפני שבועיים והתקן הזה יחייב יצרני רכב להכניס איזה שהוא רכיב בתוך הרכבים החל משנת 2023.

יאן פודקמיין: בארצות הברית ב-1 ביולי עבר בקריאה ראשונה חוק מקביל בקונגרס, עכשיו הוא נמצא בוועדות של הסנט לאישור, בגדול אני חושב שהטרנד העולמי מטפל בצורה מאוד מאוד יפה בנושא של שכחת תינוקות באוטו ואני חושב שכדאי לשקול שמדינת ישראל תאמץ את התקנים האלה כי התקנים האלה כבר מקבלים את הברכה של יצרני הרכב.

יאן פודקמיין: יש לא מעט יצרנים שמתחילים, לאור הדרפטים הקיימים, פעילויות של מכרזים להכניס מוצרים שעומדים בתקנים האלה וליצרנים האלה יהיה הרבה יותר פשוט להכניס רכבים עם אותו תקן גם לישראל, כמו לשאר העולם.

יאן פודקמיין: השוק פה לא מאוד גדול ואם אנחנו רוצים לקדם את הטכנולוגיה שתאפשר את ההצלה של החיים כדאי לרכוב על גל הרבה יותר גדול ממה שאנחנו ממציאים פה.

יאן פודקמיין: זה ככה כדאי להכיר.

יאן פודקמיין: מה שיש באיטליה, דרך אגב, זה משהו מאוד נקודתי, החלטה נקודתית שהכריחה אנשים באופן פרטי לשים בכיסא של הילד איזה שהוא בייבי-סנס, אבל זה מאוד לא רובסטי ובסך הכול גם איטליה בסופו של דבר תיהנה מהפירות של התקינה העולמית.

יאן פודקמיין: זה ברמת התקינה, ואני חושב שכדאי לנו ליהנות מהפירות של מה ששאר העולם כבר מאוד התקדמו בעניין הזה.

יאן פודקמיין: בחלק הטכנולוגי יש לא מעט יצרנים, יש פה כמה חברים שלי שגם נמצאים היום בשיחת הזום.

יאן פודקמיין: היה במקרה הזה זה חברה ישראלית שמקדמת מגוון פתרונות סייפטי ברכב ובעוד תחומים אחרים.

יאן פודקמיין: אני יכול להראות לכם פה בקצרה איזה שהוא התקן קטן, מבוסס על גלי רדיו, זה משהו שהוא הולך להיות מוטמע בכל הרכבים ואין קושי גדול לעשות הסבה של הטכנולוגיה הזאת לפתרון שהוא יהיה אפטר מרקט והוא יעמוד בקריטריונים גם של הקול הקורא, שגם שם יש מקומות לשפר אותו ולעדכן אותו.

יוסף ג'בארין: אני מניח שאתם מודעים כמובן לקול הקורא שעד ה-19 צריך להגיש את ההצעות?

יאן פודקמיין: בוודאי.

יוסף ג'בארין: אתה אופטימי, אני מבין, שזה אכן יתקדם הפעם?

יוסף ג'בארין: כי קולות קוראים בעבר לא צלחו.

יאן פודקמיין: אני יכול לענות בשני אופנים בצורה הכי אובייקטיבית ולא ברמה מכירתית.

יאן פודקמיין: אחת, הקול קורא פתיר, בטח בסכומים שנזרקו פה לחלל האוויר, אני חושב שהעלויות בסופו של דבר יותר נמוכות מהמספרים שנזרקו במהלך הוועדה, שזה חדשות טובות.

יוסף ג'בארין: דובר על כמה מאות שקלים עלות.

יאן פודקמיין: זה סדר גודל שהוא סביר בהחלט.

יאן פודקמיין: אני חושב שזה נורא יהיה תלוי בסוף האם זה יהיה וולונטרי או מנדטורי, כי אם בסוף אנחנו מדברים על תקינה שמחייבת לשים ברכבים אז הווליום של היצרנים עולה והמחירים יכולים לרדת.

יאן פודקמיין: אם מאפשרים, אז זה קצת טריקי.

יאן פודקמיין: ומהצד השני, אני חושב שבמסגרת הקול קורא, ומהבחינה הזאת חבל שסגן שר התחבורה כבר לא נמצא בדיון, הקול הקורא, אפשר להפוך אותו ליותר טוב ואפשר לשכלל אותו ואני חושב שלאור הרגולציה של העולם ולאור היכולות הטכנולוגיות שקיימות היום גם בישראל וגם בעולם, אפשר להעלות את הרף של הדרישות ולהגיע למשהו שהוא יותר בטוח.

יאן פודקמיין: כדוגמה אחת בודדת, הקול קורא מחייב לשים איזה שהוא סוג של רכיב שרוטט במחזיק המפתחות שלך ודווקא לא להשתמש בטלפון.

יאן פודקמיין: תראו, אנשים לא שוכחים את הטלפון באוטו, הם הולכים איתו לכל מקום ואם אתה נורא נורא בהיסח דעת, וזה מה שדובר פה לא מעט, זה לא באשמת ההורים, זה היסח דעת, אתה באמצע שיחת טלפון עם הבוס ואתה רץ, אתה נכנס לתוך המשרד, וגם אם האוטו יצפצף, קורה לך - - -

יוסף ג'בארין: כן, מה שאני יכול להציע - - -

יאן פודקמיין: צריך משהו יותר רובסטי, זה פתיחת חלונות וקריאה למד"א אם צריך.

יוסף ג'בארין: מה שאני יכול להציע, סגן השר אמר שהם ישמחו לקבל כל אינפורמציה, נתונים על תקינה, אז אני מזמין אותך וגם את שאר היצרנים אם יש להם רעיונות ומידע שיכול לתרום לשיח הזה אז בהחלט אפשר גם להעביר אלינו בוועדה, אנחנו נשמח להעביר הלאה לסגן השר.

יוסף ג'בארין: אנחנו גם סיכמנו איתו שנקבע ישיבת המשך בעוד כחודשיים, אני מקווה שעד אז נוכל לראות התקדמות.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לך, יאן.

יאן פודקמיין: תודה רבה לך.

יוסף ג'בארין: אולי נשמע עוד.

יוסף ג'בארין: ירון קגן.

יוסף ג'בארין: אנחנו קצת מוגבלים בזמן, אז אנא בקיצור התייחסות שלך.

ירון קגן: אני לא רוצה לחזור על הפרטים, נאמרו הרבה דברים.

ירון קגן: קודם כל תודה על ההזדמנות לקחת חלק בוועדה, בהחלט דיון מעניין מאוד ומלמד מאוד.

ירון קגן: אני רוצה להגיד סך הכול שני דברים.

ירון קגן: יש פתרונות טכנולוגיים היום בשוק, לא צריך להמציא אותם, הבעיה עם הפתרונות האלה זה הסיבוכים שלכם.

ירון קגן: אני יכול לתת לכם סקירה שלמה, שאני לא אעשה אותה עכשיו מפאת קוצר הזמן, יש פתרונות טכנולוגיים שעולים מ-50 יורו ועד 250 יורו.

ירון קגן: יש המון פתרונות, הבעיה שלהם שהם לא נותנים את המענה שבסוף צריך אותו.

ירון קגן: אני רוצה להחזיר אתכם לדיון שהיה באביב 2017, סגן השר היה אז חבר כנסת וכבר אז הוא אמר: שיש אביזרים שונים, גם כאלה שיכולים לעמוד בתקן, יש אלף ואחד תירוצים, אבל האחריות אצלכם במשרד התחבורה.

ירון קגן: עכשיו האחריות היא בכיסא שלו, הוא אמר את זה על עצמו, הוא לא ידע שאחרי שלוש שנים הוא יהיה במשרד.

ירון קגן: אני דירקטור של חברת סטרטאפ טכנולוגית, אני כמובן אגיש מענה לקול קורא, אבל יש שלושה פרמטרים חשובים שאותם אתם צריכים לשקול.

ירון קגן: האחד, המכשיר צריך לפעול באופן אוטומטי.

ירון קגן: דובר פה הרבה על היסח דעות וכו', אני לא רוצה לדבר שוב, אני חושב שכולנו מבינים, התראות והסברה זה חשוב, זה עוזר, אבל אנשים לא קמים בבוקר על מנת לשכוח את הילד שלהם, זה צריך להיות מכשיר אוטונומי לחלוטין, בלי התערבות של הנהג או ההורה.

ירון קגן: השני, ההתקנה צריכה להיות פשוטה, אם עכשיו נכנס פה אלמנט של התקנה, מישהו, כמו שאמר סגן השר, ב-200 שקלים או ב-100 שקלים, זה הופך את כל העסק מסורבל ומייקר את העסק.

ירון קגן: והדבר השלישי שנאמר לנו, אני מצטט מההמלצה שהייתה בוועדה ב-2017,של המשרד לבטחון פנים, זו ההמלצה, שהמכשיר יהיה נייד, שאפשר יהיה להעביר אותו מרכב לרכב.

ירון קגן: אלה שלושה הפרמטרים, אוטונומי, פשוט להתקנה, שבן אדם יכול לבד להתקין אותו או שהוא כבר חלק אינטגרלי מתוך הכיסא או מתוך הרכב, ושהוא יהיה נייד.

ירון קגן: ואני אוסיף את הדבר הרביעי, הוא צריך להיות זול.

ירון קגן: אם הדבר הזה יהיה משהו יקר לא תוכל לעשות משהו שכל אזרח יוכל להשתמש בו.

ירון קגן: ורק לסכם, יש פתרונות טכנולוגיים היום, אתם רק צריכים להכיר אותם ולהיות מודעים להם.

יוסף ג'בארין: תודה רבה, ירון.

יוסף ג'בארין: כן, אכן אני מקווה שהדברים שלך גם אופטימיים לגבי הצלחת הקול הקורא, אני מקווה שבאמת זה יקרה אחרי כל כך הרבה שנים של התעסקות בנושא.

יוסף ג'בארין: הדובר האחרון שלנו בהנהגת ההורים, סיגל שפיץ טולדנו.

יוסף ג'בארין: כן, סיגל.

סיגל שפיץ טולדנו: קודם כל תודה רבה על הזכות להשמיע גם את הצד של ההורים.

סיגל שפיץ טולדנו: אני אדבר בקצרה ואשתדל לא לחזור על דברים שנאמרו.

סיגל שפיץ טולדנו: מהצד של ההורים קודם כל חשוב לי לומר שהתופעה היא הרבה יותר רחבה ממה שאנחנו חושבים.

סיגל שפיץ טולדנו: כי אנחנו יודעים משיחות מסדרון ומשיחות עם הורים וחברים, שלמעשה יש הרבה הורים ששוכחים את הילד ברכב, אבל לא קרה כלום, זה לא דווח ואז למעשה אף אחד לא יודע בכלל שזה קרה.

סיגל שפיץ טולדנו: לשתי דקות, שלוש דקות, הילד ניצל, הכול בסדר, וההורה, שאפילו מתבייש או מרגיש אשם באותם רגעים, למעשה לא סיפר לאף אחד.

סיגל שפיץ טולדנו: אז קודם כל סטטיסטית, מדברים כאן על אחוזים ומספרים, אז חשוב לי להגיד שהתופעה היא כנראה הרבה יותר רחבה ממה שאנחנו יודעים וזה בהחלט משהו שצריך לקחת בחשבון.

סיגל שפיץ טולדנו: חוץ מזה אנחנו חושבים שאין מספיק הסברה.

סיגל שפיץ טולדנו: ההורים לא מוטרדים מספיק, נקודה.

סיגל שפיץ טולדנו: ההורים לא מבינים את גודל הסיכון שקיים בדבר הזה.

סיגל שפיץ טולדנו: כמו שאמרה כאן מישהי קודם, הורים מרגישים שזה לא יכול לקרות להם.

סיגל שפיץ טולדנו: ואם אנחנו מסתכלים על התקשורת, על כל ההסברה שנעשית במערכת החינוך, אין כמעט הסברה.

סיגל שפיץ טולדנו: אחד הדברים שאנחנו ביקשנו בעבר, ולא דיברו על זה כאן, זה שבמערכת החינוך תהיה התראה בבוקר שילד לא הגיע לגן.

סיגל שפיץ טולדנו: בבית הספר זה קורה, אין כאן עניין של העברת אחריות.

סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו מכירים את הביקורת של הגננות או של הסתדרות המורים שלכאורה אנחנו מחפשים להעביר את האחריות.

סיגל שפיץ טולדנו: ההורים לא מחפשים להעביר אחריות לאף אחד, כולנו ביחד כאן לאותה מטרה, לנסות להפחית את מספר המקרים שנגמרים באסון.

סיגל שפיץ טולדנו: אם מורה בבית הספר יכולה לדווח במערכת ברבע השעה הראשונה של הבוקר שילד לא הגיע לכיתה אין שום סיבה בעולם שגננות לא יעשו את זה בגני הילדים.

סיגל שפיץ טולדנו: יש המון אפליקציות מאוד נוחות, מאוד פשוטות לשימוש, שבהן הגננות יכולות לדווח על זה שילד לא הגיע לגן.

סיגל שפיץ טולדנו: בסך הכול אפילו לשלוח אס.

סיגל שפיץ טולדנו: אמ.

סיגל שפיץ טולדנו: אס להורה.

סיגל שפיץ טולדנו: זה דבר כל כך פשוט שאפשר לפתור אילו לא הייתה כאן איזה שהיא תחושה של ניסיון להעביר אחריות ואני אומרת כאן בשם כל ההורים, אין כאן שום ניסיון להעביר אחריות לאנשי החינוך.

סיגל שפיץ טולדנו: יחד עם זאת משרד החינוך מצהיר, גם באתר שלו ובכל מיני מסמכים אחרים, שיש להם כוונה לטפל בנושא.

סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו לא רואים במסגרת החומרים שמועברים להורים, לא בגנים הפרטיים, לא במעונות, לא בגנים הציבוריים, אנחנו לא רואים שום מידע בנושא.

סיגל שפיץ טולדנו: ההורים לא מקבלים כלום, לא ידע, לא מידע, לא שום דבר שיכול לעזור בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: אבל השאלה, מצדכם זה נושא שלכאורה ניתן היה לקדם גם בהבנות עם הגננות?

יוסף ג'בארין: אולי כעניין של אד-הוק, לא בהכרח כחובה משפטית.

סיגל שפיץ טולדנו: ניסו לקדם את זה בעבר, זה לא צלח, שוב, מהסיבה הזו שהייתה כנראה איזה שהיא תחושה שמנסים להעביר אחריות לגננת, שאם הגננת לא דיווחה וקרה משהו אז יוכלו להאשים אותה.

סיגל שפיץ טולדנו: צריך לפתור את זה.

סיגל שפיץ טולדנו: אני חושבת שלא ייתכן שמי שיפתור את זה אלה ההורים, יש פה מספיק גורמים בכנסת, בממשלה, במשרד החינוך, שיכולים לפתור את הסוגיה הקטנה הזו שלא דיברו עליה כאן והיא כל כך חשובה.

סיגל שפיץ טולדנו: שוב, עובדה שבבתי הספר זה עובד.

סיגל שפיץ טולדנו: גם הגננות הפרטיות צריכות מאיפה שהוא, למרות שהן לא מפוקחות, לצערנו הרב, זו עוד בעיה קשה, צריכות לדווח בבוקר להורה, חבר'ה, שהילד לא הגיע לגן.

סיגל שפיץ טולדנו: זה יכול להיות גם מסיבה אחרת, שלא נדע, אבל זה בהחלט יכול להוריד את כמות המקרים.

סיגל שפיץ טולדנו: וגם הסברה ודברור.

סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו כמעט שלא רואים שום חומרים, שום פרסומות.

סיגל שפיץ טולדנו: אנחנו בהנהגת ההורים מנסים לייצר מדבקות, לשלוח להורים, כדי לנסות להזכיר להם בוקר.

סיגל שפיץ טולדנו: זה צריך לעבוד בצורה מסודרת, זה צריך לעבור גם דרך מערכת החינוך.

סיגל שפיץ טולדנו: בסופו של יום, סליחה אם זה נשמע קצת ביקורתי, אנחנו מרגישים שיש כאן תופעה שהנזק הוא אדיר, אנחנו מדברים כאן על מוות של ילד ואנחנו מרגישים שהדבר הזה לא מטופל, נקודה, בשום רמה.

סיגל שפיץ טולדנו: אני לא נכנסת לקטע של הטכנולוגיות, כי ברור שההורים היו רוצים שתהיה ברכב איזה שהיא טכנולוגיה כזו או אחרת, ולא משנה לנו בכלל איזה, שתאפשר לנו לזכור רגע בתוך החיים הטורדניים האלה שיש לנו ש: היי, אולי שכחתם משהו.

סיגל שפיץ טולדנו: אבל בסופו של יום אם לא נבין כמה זה חשוב ואם לא תהיה הסברה ולא יסבירו לנו את הסיכוי הזה שזה יכול לקרות לכל אחד ההורים יהיו שאננים, מערכת החינוך לא מסבירה, הגננות לא מדווחות ובסוף אנחנו מרגישים שהדבר הזה לא מטופל.

יוסף ג'בארין: סיגל, המסר ברור וחשוב כמובן.

יוסף ג'בארין: תודה, סיגל.

יוסף ג'בארין: אם נציגת משרד החינוך עדיין איתנו בדיון, אורית לוריא כהן, אני אשמח לשמוע התייחסות שלה לתפקיד של משרד החינוך, האם לקח על עצמו פונקציות מסוימות.

יוסף ג'בארין: כן, אורית.

אורית לוריא-כהן: אז משרד החינוך ביצע פעולות ממוקדות בכל נושא ההסברה, בכל הפלטפורמות השונות הקיימות, הן מבחינת פורטלים למוסדות חינוך ולהורים והן מבחינת הפייסבוק של המשרד ושל היחידות הרלוונטיות, כמו אגף זה"ב נגישות ואורח חיים בטוח.

אורית לוריא-כהן: דוברות המשרד מעורבת בנושא.

אורית לוריא-כהן: יש אגרות ייעודיות לנושא שכחת ילדים שמועברות דרך הווטסאפ, לקבוצות של קהלי היעד השונים שלנו, מרכזים ועד - - -

יוסף ג'בארין: אורית, כנראה שהגילאים הרלוונטיים הם בעיקר גילאי שלוש עד ארבע או עד חמש, השאלה מה באופן ספציפי כאן עושה המשרד, גם בעניין ההסברתי.

אורית לוריא-כהן: בעניין ההסברתי, כמו שאמרתי, זה בעיקר פרסום שמתייחס להעלאת המודעות של ההורים, קודם כל למסמס את הסיסמה של לי זה לא יקרה, לשתף קמפיינים של השותפים שלנו כמו ארגון 'בטרם' והרלב"ד בקרב אוכלוסיות היעד שלנו ולהביא לידיעת ההורים שיש להם מה לעשות, לסגל לעצמם הרגלים, אם זה המלצה על אפליקציות כלשהן שקיימות בשוק, אם זה לקיים שיחות, לסגל הרגל של לבצע שיחת טלפון עם בן או בת הזוג כדי למסמס את הנושא, אם לשים את התיק במושב האחורי.

אורית לוריא-כהן: כל זה מגולם באגרות שאנחנו מפיצים לשטח.

אורית לוריא-כהן: אורלי, הקולגה שלי, תוכל להרחיב גם קצת לגבי מה נעשה מול הגננות והצפי לפעולות נוספות.

יוסף ג'בארין: אבל ממש בקיצור, כי אנחנו צריכים לסיים, ואם אפשר להתייחס במיוחד לפתיחת שנת הלימודים אוטוטו.

יוסף ג'בארין: כן, אורלי.

אורלי נעים: צהריים טובים.

אורלי נעים: אני אמשיך ואומר שאגף החינוך הקדם יסודי רואה מחויבות להגברת המודעות בקרב צוותי הגן.

אורלי נעים: שוב אני אומרת ומצטרפת, אנחנו מפיצים בעיקר דרך הפורטלים את המידע, יש שם מכתבים שמיועדים גם להורים וגם לצוותים ובהחלט לקראת פתיחת השנה אנחנו שוב מרעננים את הנהלים במציאת סדירויות, כמו שסיגל אומרת, לעדכון, אז בזה צריך להיות הדדיות, גם הורים, מנהלת הגן אל מול ההורים, יחד איתם בשיתוף פעולה, לעדכן על היעדרויות, על איחורים לגן וכמובן, אני אומרת שוב, זו לא הנחיה מחייבת, זה באמת פה ממקום של הצלת נפשות ליצור קשר עם ההורים כשילד לא מגיע לגן ולברר למה הוא לא הגיע במידה שההורה לא דיווח שהילד לא מגיע לגן.

אורלי נעים: כמובן גם העלאת המודעות בקרב ההורים בניסיון למציאת פתרונות - - -

יוסף ג'בארין: אז אתם כן ממליצים לגננות לעשות את זה, גם אם זה לא עניין של חובה משפטית.

אורלי נעים: אנחנו ממליצים לעשות את השיח הזה לפחות, לעורר את המודעות ולייצר את השיח אל מול ההורים בתחילת שנה ולהבין למה כל כך חשובה השותפות הזאת ולדעת איפה כל ילד ולמה הוא לא מגיע בבוקר לגן.

יוסף ג'בארין: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכל המשתתפים, סליחה שלא הספקנו לשמוע את כולם.

יוסף ג'בארין: אנחנו נמשיך בנושא הזה בתיאום עם סגן שר התחבורה, קבענו ישיבת המשך לעוד כחודשיים, אני מקווה שעד אז הדברים גם יתקדמו בכיוון המבוקש.

יוסף ג'בארין: הרבה שנים עסקה הוועדה הזו והוועדה למדע וטכנולוגיה בכנסת בנושא, הבנו שיש כבר קול קורא עד 19 באוגוסט, אנחנו באמת מקווים שהדברים יתקדמו כדי שבאמת נוכל להגיע לתקינה מחייבת לעזרים הטכנולוגיים בנושא כך שנוכל להתמודד עם זה גם ברמה הזו ולא רק ברמה ההסברתית.

יוסף ג'בארין: הוועדה תבקש ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת לבחון את הנושא מבחינת מה שקורה בעולם, ידע השוואתי באיחוד האירופי, במדינות ה-OECD ומדינות אחרות, אני מקווה שזה יוכל לסייע בקידום הנושא הזה ובדיון בעוד כחודשיים נקבל תמונה יותר רחבה לגבי מה שקורה בעולם.

יוסף ג'בארין: הוועדה פונה למשרד האוצר, יכול להיות גם לוועדת חריגים, כדי לקדם את קבלת התקצוב הנדרש בנושא הקמפיין.

יוסף ג'בארין: כפי ששמענו ממשרד הבריאות יש צורך לאשר את התקציב הזה.

יוסף ג'בארין: הוועדה גם מברכת על היוזמה של המשרד לחיזוק וקידום קהילתי על הפיילוט ששמענו ומבקשת להרחיב אותו ככל שאפשר ליישובים נוספים.

יוסף ג'בארין: הוועדה גם קוראת ליצרנים שהיו איתנו כאן ולאחרים, אם יש להם אינפורמציה נוספת על הנעשה בעולם אנחנו נשמח לקבל ובין השאר גם נעביר למרכז המחקר והמידע לקראת הכנת מסמך מקיף על הנושא הזה שיוגש לנו.

יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן קוראים למשרד החינוך לקדם ולהרחיב פעילות הסברה בנושא הזה, במיוחד לקראת פתיחת שנת הלימודים הקרובה.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכל המשתתפים וכפי שאמרתי, אנחנו נעשה ישיבת מעקב בעוד כחודשיים, עד אז אנחנו בהחלט מקווים שכל הילדים שלנו יהיו בריאים ונשמור על בריאותם של כל הילדים.

יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם, אני נועל את הישיבה.