ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 23, פרוטוקול מספר 32, 2020-07-28 10:15

רם שפע: בוקר טוב לכולם.

רם שפע: אני מתנצל על האיחור.

רם שפע: אנחנו כאן בעקבות בקשה לדיון של חבר הכנסת אחמד טיבי.

רם שפע: אנחנו שמחים לראות אותך בוועדת החינוך של הכנסת.

רם שפע: אני מניח שזו הפעם הראשונה שלך פה?

רם שפע: אנחנו בדיון ספציפי מאוד, ואני סומך עליך שאם רצית שהוא יבוא לפה הוא כנראה גם מלמד על משהו והיה חשוב לדון בו, על פיטורי מנהלת בית ספר חיוואר בחיפה.

רם שפע: אני בטוח שאתה תציג את זה טוב ממני.

רם שפע: בבקשה חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: בוקר טוב, תודה רבה.

אחמד טיבי: אני בדרך כלל לא מביא לכנסת מינוי או פיטורי מנהלים, ואני לא צריך להביא.

אחמד טיבי: הנושא הרבה יותר רחב וקשור לבית הספר עצמו, אך מבחינה טכנית לא היה אפשר לשנות את שם הנושא ואת הבקשה לנשיאות הכנסת.

אחמד טיבי: בית ספר חיוואר הוקם בדמות עמותה רשומה תחילה, ולאחר מכן כבית ספר רשמי שנפרד מהעמותה.

אחמד טיבי: בבית הספר לומדים כ-280 תלמידים ב-12 כיתות.

אחמד טיבי: בית הספר סבל וסובל מהזנחה פיזית קשה מאוד, צפיפות בכיתות שאינה עומדת בתקנים.

אחמד טיבי: אין כיתה אחת תקנית בבית הספר.

אחמד טיבי: רוב הכיתות בגודל 45 מטרים.

אחמד טיבי: הכיתות צפופות, החצר תקנית ל-90 תלמידים, אין פינות ללמידה פרטנית, אין ספרייה, אין חדר מחשבים, אין מעבדה, אין אולם ספורט.

אחמד טיבי: אפילו חדר המורים הוא בגודל של 15 מטרים.

אחמד טיבי: בחודש מרץ 2018 אישרה הוועדה לשימור אתרים של עיריית חיפה בקשה להיתר בנייה לשיקום המבנה הסמוך לחיוואר לצורך הרחבתו של בית הספר.

אחמד טיבי: העברתו של המבנה אושרה באפריל 2019, ובנוסף לשיפוץ המבנה יצא מכרז והיה זכיין שזכה במכרז, אך עד היום הוא לא בוצע.

אחמד טיבי: ברקע הדברים חשוב לציין שבשנים האחרונות עבר בית הספר טלטלות רבות בתפקיד מנהל או מנהלת בית הספר, שכן בארבע השנים האחרונות הוחלפו ארבעה מנהלים בבית הספר, שהלך והידרדר מבחינת האקלים החינוכי, האלימות גברה בקרב קהילת בית הספר – מורים, תלמידים והורים, ומבחינה לימודית חלה הידרדרות משמעותית ואף התחילה מגמה של נשירה, סמויה וגלויה, של תלמידים ושל מורים.

אחמד טיבי: בשנת הלימודים תש"ף מונתה מנהלת עם ניסיון ועם חזון, גברת מרים חרב אבו עיסא.

אחמד טיבי: הגברת חרב הביאה איתה יכולות וכלים רבים אשר הצליחו להוביל לשינוי מהותי בפעילות בית הספר, הצוות החינוכי והקשר עם התלמידים וועד ההורים.

אחמד טיבי: היא נפגשה עם ההורים ועם המורים וייצבה את בית הספר, עם כמעט אפס אירועי אלימות.

אחמד טיבי: היא ניהלה שיחות עם ההורים, התלמידים והמורים, הקשיבה ושיפרה המון בבית הספר.

אחמד טיבי: היא דאגה לתנאים הפיזיים הכי בסיסיים לתלמידים, קידמה את התלמידים מבחינה לימודית ועבדה בשיתוף פעולה מלא לטובת בית הספר.

אחמד טיבי: היא הייתה לסיפור הצלחה בחיפה שכולם הכירו והוקירו.

אחמד טיבי: היא קיבלה חוות דעת חיובית ממפקח בית הספר, מר סאלח זאהר.

אחמד טיבי: בנוסף לזה היא עברה הערכה על ידי מפקח בית הספר והתקדמה בדרגה.

אחמד טיבי: כל זה לא מנע ממשרד החינוך לסיים את עבודתה.

אחמד טיבי: כמו בתחילת דבריי, הדגשתי שהעניין הוא לא פרסונלי, אני גם לא מכיר את המנהל או את המנהלת שמונו, אני לא יודע מי מונה, יכול להיות שהם בסדר, אין לי ביקורת על מי שיבוא אחריה, אבל יש לי מה לומר עליה ועל פועלה.

אחמד טיבי: אנחנו בוודאי לא מעוניינים להתערב, כפי שאמרתי בתחילת דבריי, בעניין המינויים, אם כי הפיטורים האלה, או סיום העבודה, הוציאו את המורים, את התלמידים וההורים מגדרם, וכך גם את כל מי שעוקב אחר מה שקורה בתוך בית הספר – עמותות, אנשי חינוך וסתם אנשים שאכפת להם מבית הספר ומהתלמידים, שראו בהחלטה של משרד החינוך שגיאה שתפגע בתפקוד בית הספר, ביציבות בית הספר ובסטטוס החינוכי, באקלים החינוכי של כלל המורים והתלמידים.

אחמד טיבי: בדרך כלל הערכה של מנהל או מנהלת נמדדת על פי שישה מישורים: הצלחת התלמידים – יש; מורים מרוצים – יש; ועד הורים מרוצה וקהילת בית ספר מרוצה – יש; דוח מפקח חיובי – יש.

אחמד טיבי: עירייה מרוצה – כנראה שלא; משרד חינוך מרוצה – כנראה שלא.

אחמד טיבי: אני לא מכיר.

אחמד טיבי: אלה צדדים חשובים מאוד.

אחמד טיבי: אבל במתמטיקה זה ארבעה מול שניים, למרות שזה לא ממש מתמטי.

אחמד טיבי: אגב, אמרו לי שהיה גם איזה עימות בין המנהלת לבין פקיד בכיר בעירייה, שכנראה לא שכח לה את העימות הזה ואת העובדה שהיא התעמתה איתו.

אחמד טיבי: בעיקר אני מציע לעירייה ולמשרד החינוך להקשיב לדרישות האלמנטריות של ההורים, שבסך הכול דואגים לחינוך ילדיהם, ולבחון את הסוגיות התלויות לעומק, לפתור אותן ולהחזיר את בית הספר למסלול ההצלחה מחדש.

אחמד טיבי: חיוואר בערבית זה דיאלוג, דו-שיח, ואני מאמין שאפשר להגיע לפתרון לטובת התלמידים בחיוואר, בדיאלוג בין הגורמים המעורבים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

רם שפע: שם בית הספר מלמד על כל מה שאנחנו צריכים לעשות קצת טוב יותר, באופן כללי.

רם שפע: תודה רבה לך.

רם שפע: חבר הכנסת טאהא, אתה רוצה להגיד משהו או שקודם נשמע את נציגי משרד החינוך?

וליד טאהא: אני מעדיף לשמוע את עמדת האורחים ונציג המחוז ואחרי כן אני אדבר.

רם שפע: בסדר.

רם שפע: אנא תציג את עצמך, שם ותפקיד, לפרוטוקול.

ראג'י מנסור: אני חבר ועדת המעקב לענייני חינוך במגזר הערבי.

ראג'י מנסור: גם אני מילאתי תפקידים רבים, לא רק את זה.

ראג'י מנסור: בין היתר הייתי גם מנהל אגף החינוך בעיריית נצרת, מנכ"ל עיריית נצרת, באבו גוש היינו במשך ארבע שנים והייתי אחראי על המנהלת הזו, שהייתה באמת מובילה, וחבל שהייתה החלטה כזאת.

ראג'י מנסור: היא יכולה להנהיג, היא יכולה לקדם, לפתח צוות, היא יכולה גם לשתף הורים.

ראג'י מנסור: ראינו את המכתבים של ההורים, ומה שסקר חבר הכנסת אחמד טיבי הוא נכון.

ראג'י מנסור: אנחנו דורשים שמשרד החינוך ישקול מחדש את ההחלטה שלו.

ראג'י מנסור: אני יודע מקרוב, סיפרו לי, אני לא הייתי שם, שבעימות עם העירייה, כל האשמה של המנהלת זה שהיא שאפתנית.

ראג'י מנסור: גם באבו גוש היא הייתה שאפתנית אבל שמחנו שהיא שאפתנית ונתנו לה הרבה והיא קידמה את בית הספר.

ראג'י מנסור: זה לטובת כולנו – משרד החינוך, העירייה, ההורים, הילדים, זה לטובת כל הציבור.

אחמד טיבי: אני מכיר אותה מאבו גוש ויש לה שם טוב ויכולות.

ראג'י מנסור: היא מנהיגה, היא יכולה.

ראג'י מנסור: הם ביקשו ממנה שתבוא לחיפה, לא היא ביקשה, שתעזוב את אבו גוש ותבוא לחיפה, והיא קבועה, היא כבר עשר שנים במשרד החינוך.

ראג'י מנסור: על כל פנים, אני רוצה להתייחס למצב החמור יותר והמוזנח של בית הספר.

ראג'י מנסור: אני נדהם, 45 שנים אני בתחום הזה ולא נתקלתי בבעיה כזו, ועוד בחיפה, עם כל המשאבים של עיריית חיפה, עם המצב הכלכלי שלה.

ראג'י מנסור: מה גם שאת כל המשאבים הדרושים משרד החינוך מספק.

ראג'י מנסור: אם העירייה ביקשה – ואני יודע שהיא ביקשה וקיבלה אפילו תקציב לחידוש מבנים.

ראג'י מנסור: יש סעיף במינהל לפיתוח של משרד החינוך שנותן עד 2 מיליון שקל, אז יכולים לפתור את הבעיה.

ראג'י מנסור: ציוד וריהוט – זה חובת העירייה.

ראג'י מנסור: מעבירים לבית הספר ציוד משומש.

אחמד טיבי: מאיפה בא הריהוט המשומש לבית הספר?

ראג'י מנסור: בית ספר אחר נסגר לפני עשר שנים.

ראג'י מנסור: לא הביאו ציוד חדש אלא מבית ספר יהודי העבירו את הציוד שלא היה בשימוש.

ראג'י מנסור: המנהלת אומרת לי שילד בכיתה ד' יושב על כיסא של כיתה א'.

וליד טאהא: אתה אומר שהדרישה שלה לטיוב התנאים היא שהביאה לעימות?

ראג'י מנסור: כן.

ראג'י מנסור: יש לי התכתבויות שלה עם האחראי בעירייה, שהיא העבירה לי.

ראג'י מנסור: כל האשמה שלה זה שהיא ביקשה ציוד נכון, שהיא ביקשה לשפץ את בית הספר.

ראג'י מנסור: אני רוצה להוסיף עוד שבמשרד החינוך מספקים מבנים יבילים, קרוואנים, וזה משרת לחמש שנים.

ראג'י מנסור: 12 שנים יש להם קרוואן, לא נזכרו להחליף את הקרוואן הזה.

ראג'י מנסור: מה עוד, אנחנו דורשים, ומשרד החינוך בירושלים נענה, זה לא כל כך קשה, יש פרוגרמה קיימת ויש פרוגרמה תקנית.

ראג'י מנסור: שיעשו את ההפרש בין הפרוגרמה הקיימת לתקנית ויקבלו את הכסף.

ראג'י מנסור: יש תקציבים.

ראג'י מנסור: אבל זה אומר שהעירייה מזניחה את בית הספר, לצערי.

ראג'י מנסור: רציתי לגשת לעירייה על מנת לעזור, מטעם ועדת המעקב, אבל לא נשאר לנו זמן כאשר פיטרו את המנהלת.

ראג'י מנסור: אני מוכן לתרום מזמני על מנת לגשר בין הצדדים, גם עם העירייה, גם עם משרד החינוך.

ראג'י מנסור: עכשיו אנחנו נשמע את מנהל המחוז אומר: בעניין המנהלת זה אני, אבל בעניין הבינוי והציוד זה העירייה.

ראג'י מנסור: נכון, אבל אם שלטון מקומי לא מבצע את המשימה שלו חובת השלטון המרכזי להתערב ולהגיד לו: צריך לתקן ולקדם.

ראג'י מנסור: איך בית ספר, שהתיאוריה שלו היא קידום, היא אמנות, היא מדע, כל כך מוזנח?

ראג'י מנסור: אין מעבדה, אין ספרייה, אין חדר מורים שיישבו בצוותים.

ראג'י מנסור: אז מה יעשו בזמן הקורונה?

ראג'י מנסור: מה יעשו ב-1 בספטמבר?

ראג'י מנסור: ב-1 בספטמבר אולי תהיה חלוקת כיתות.

ראג'י מנסור: איפה יחלקו?

ראג'י מנסור: לאן ילכו התלמידים?

ראג'י מנסור: זה דבר אחד.

ראג'י מנסור: המצב פחות או יותר מוכר לכם.

ראג'י מנסור: הבקשה שלי היא שנקבל כאן החלטה או המלצה – ועדת החינוך יכולה גם להחליט וגם להמליץ – בפני משרד החינוך, בפני העירייה, שיממשו בזמן חופשת הקיץ את שיפוץ וחידוש מבנה בית הספר.

ראג'י מנסור: יש להם תקציב וזה לא לוקח זמן רב.

ראג'י מנסור: בזמן שאנחנו מגישים למשרד החינוך אנחנו מגישים מפרט טכני.

ראג'י מנסור: על פי המפרט הם יכולים להוציא מכרז ולבצע את זה בתוך חודש ימים.

ראג'י מנסור: דבר שני, ציוד וריהוט – זה לקנות את מה שחסר.

ראג'י מנסור: עיריית חיפה חייבת לספק את הציוד והריהוט המתאימים לתלמידים האלה, זה חובתה, וגם אם אין לה מקורות היא יודעת מאיפה להביא את המקורות.

ראג'י מנסור: אני מבקש מוועדת החינוך לערוך סיור בתחילת שנת הלימודים, ב-1 בספטמבר, בבית הספר חיוואר כדי לעמוד על הדברים מקרוב.

ראג'י מנסור: וכפי שאמרנו בתחילה, אנחנו מבקשים מאוד, אנחנו לא מכירים את המנהלת החדשה שנבחרה, אין לנו משהו נגדה, אני לא יודע מי היא, אבל החלפת מנהלים, על פי הידע המקצועי שלנו, עשויה להרוס מוסד חינוכי.

ראג'י מנסור: בכל שנה מנהל אחר.

ראג'י מנסור: עד שמנהל יתייצב שנה – בשנה השנייה הוא מתחיל לעשות את הדברים הטובים.

ראג'י מנסור: אני מבקש שישקלו.

רם שפע: תודה לך.

רם שפע: כדאי שנשמע את משרד החינוך ואז כמובן נחזור אליכם.

רם שפע: חבר הכנסת אנטאנס שחאדה.

אנטאנס שחאדה: אולי לפני כן תאפשר לי לדבר כי אני מכיר את הסיפור יותר מקרוב ולעומק ויש לי ניסיון.

רם שפע: בסדר גמור.

רם שפע: מיד נפנה אל משרד החינוך.

רם שפע: בבקשה.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

אנטאנס שחאדה: הסיפור של בית ספר אל-חיוואר התחיל כבר ב-2006 כאשר הוא התפצל.

אנטאנס שחאדה: אנחנו היינו חלק מבית ספר חיוואר.

אנטאנס שחאדה: זו הייתה יוזמה של משפחות מחיפה להקים בית ספר ערבי יסודי בחיפה.

אנטאנס שחאדה: דרך אגב, לא הוקם אף בית ספר ערבי מזה שנים רבות בחיפה.

אנטאנס שחאדה: כל החינוך הערבי בחיפה סובל ממחסור בכיתות, ממחסור במשאבים ומחסור בבניינים הולמים, וכמעט כל בתי הספר נמצאים ברדיוס של שני קילומטרים, וכל המבנים ישנים מאוד.

אנטאנס שחאדה: אז העירייה רצתה להשתלט על בית הספר והוא התפצל – בית הספר שממשיך להתקיים עד היום, בית ספר ששייך לעמותת חיוואר, ובית ספר ממלכתי אל-חיוואר ששייך לעירייה.

אנטאנס שחאדה: אנחנו רואים שבית ספר אל-חיוואר – שעליו אנחנו מדברים היום – עדיין סובל מחוסר במשאבים, מאפליה.

אנטאנס שחאדה: המבנה אינו ראוי לבית ספר.

אנטאנס שחאדה: הייתי שם כמה פעמים – המבנה אינו יכול לשמש מבנה ראוי לבית ספר.

אנטאנס שחאדה: צריך תוספות, צריך עוד כיתות וצריך ציוד הולם לבית הספר.

אנטאנס שחאדה: הוא נמצא בשכונה שיש בה בעיות תחבורה משמעותיות ביותר, עומסי תנועה כל היום.

אנטאנס שחאדה: בית הספר נמצא צמוד לכביש ורוב בתי הספר הערביים ממוקמים באותה שכונה.

אנטאנס שחאדה: לכן צריך לנסות למצוא מבנה חלופי.

אנטאנס שחאדה: בנוסף לבעיות הרכוש, הציוד והמנהלת, הבעיה המרכזית היא אי היענות של העירייה ואי רצון אמיתי של העירייה לטפל בבעיות.

אנטאנס שחאדה: היא לא רוצה לנהל את הדו-שיח הזה עם האוכלוסייה הערבית, עם התושבים הערבים, לא רוצה שישפיעו על חינוך ילדיהם בעתיד ועל התכנים ועל להיות מעורבים, כראוי בחינוך חדשני ממלכתי שמספק את זכות היסוד של כל הילדים.

אנטאנס שחאדה: לכן אני מצפה ואני דורש מוועדת החינוך שיהיה לה מה לומר בתחום הזה; שתלך לסיור, אני מאמץ את הדרישה.

אנטאנס שחאדה: נפגשתי עם ועד ההורים של בית הספר הזה בחיפה ויש מלא בעיות של בית הספר.

אנטאנס שחאדה: הקליניקה המשפטית באוניברסיטת חיפה נותנת סיוע, ונדמה לי שגם עמותת מוסאווא, כולם עוזרים לבית הספר, אבל הוא צריך עזרה מוועדת החינוך כדי באמת לפתור את הבעיות הרציניות.

אנטאנס שחאדה: תודה רבה.

רם שפע: תודה רבה.

רם שפע: אני רוצה שנשמע את משרד החינוך, כי הזמן עובר ואנחנו עורכים דיון מבלי לשמוע את הצד השני ונראה לי שזה חשוב, ומיד תקבלו זכות דיבור.

רם שפע: בבקשה ד"ר סער הראל, מנהל מחוז חיפה.

רם שפע: נראה לי שעמדתך משמעותית למדי פה לאור הפתיחה של הדיון.

סער הראל: נכון.

סער הראל: קודם כול שלום לכולם.

סער הראל: אני רוצה לחלק את דבריי לשניים.

סער הראל: נתחיל מהחלק היותר ברור מבחינתי, הנושא של מכרז ומינוי מנהלים וכן הלאה.

סער הראל: אגיד באופן הכי ברור שיכול להיות: היה מכרז לבית הספר.

סער הראל: המנהלת שכיהנה בו השנה הייתה במינוי זמני.

סער הראל: היא ידעה את זה כאשר היא באה לשנה הזאת.

סער הראל: הייתה שם מציאות ארוכת שנים לפניה, של מנהלת שהייתה שם במשך שבע שנים, ואחרי כן היו לנו עוד שנתיים עם מנהל אחר.

סער הראל: מכיוון שהוא עזב ברגע האחרון, בשל בחירה שלו, מינינו אותה לשנה.

סער הראל: היא ידעה שזה מינוי זמני.

סער הראל: היה מכרז מקצועי של ועדה מקצועית עם המחוז של משרד החינוך.

סער הראל: נבחרה מישהי, שעוד לא קיבלה מינוי פורמלי, אבל לא מהמחוז בכלל.

סער הראל: אנחנו מתנהלים פה ברמה המקצועית והמדויקת ביותר, ובמכרז נבחרים הטובים ביותר, וגם פה נבחרה הטובה ביותר.

סער הראל: לא אכנס לתיאורים שנאמרו פה סביב הצלחתה או אי-הצלחתה של המנהלת, גם בשל צנעת הפרט וגם כי יש פערים גדולים מהתיאורים של הדברים ונראה לי שזה לא העניין של ועדת הכנסת לעסוק במכרז כזה או אחר של מנהלת או בחוות הדעת שלנו על מנהלת שכיהנה או מה נעשה במהלך השנה האחרונה.

סער הראל: אני חושב שזאת לא הפלטפורמה ולא הבמה, גם כי אנחנו מכבדים את המנהלת שעשתה שם שנה של עבודה כזאת או אחרת וגם כי אנחנו מאחלים הצלחה למי שנבחרה.

סער הראל: אנחנו חושבים שנבחרה שם מנהלת שתהיה הראויה והטובה ביותר ובית הספר ייכנס ליציבות שהייתה לו עד לפני הכניסה של המנהלת הזאת, כמו בשנים הקודמות, ואני בטוח שזה יהיה מוצלח.

סער הראל: זה לגבי הנושא הזה.

סער הראל: אנחנו מלווים עמוקות את בית הספר.

סער הראל: דרך אגב, אנחנו תומכים בו בהרבה מאוד משאבים.

סער הראל: לדוגמה, זה בית ספר שמקבל מאיתנו על הליבה שלו תקן של יועצת, שעות לייעוץ ושעות מעטפת.

סער הראל: אנחנו מלווים שם סביב תוכניות פדגוגיות שהרשות מכניסה, אני מדבר על הפדגוגיה, דברים שהם ייחודיים בכניסה שלהם אל תוך בית הספר, מליווי של תמיכה פרטנית לתלמידים ועד ליווי לתוכניות, ואפילו דרך סל תרבות.

סער הראל: זה אף פעם לא מספיק לדעתי, אנחנו תמיד רוצים יותר ומשקיעים גם בשנים האחרונות יותר.

סער הראל: אנחנו גם מקיימים דיאלוג מתמשך עם ההורים ונמשיך לקיים דיאלוג עם הורי בית הספר, שהם לא מקשה אחת, יש מגוון של דעות, אין מייצג אחד של הורים.

סער הראל: אנחנו שומעים מגוון רחב של דעות הורים.

סער הראל: נמשיך להיפגש עם ההורים, כפי שאנחנו נפגשים עם הצוות ובכלל.

סער הראל: אז אני שם את זה שנייה בצד.

סער הראל: אני באמת מקווה שמי שנבחרה תעשה עבודה מצוינת.

סער הראל: אני בטוח שבחרנו אדם ראוי וטוב.

סער הראל: לא פיטרנו מנהלת קיימת.

סער הראל: היא הייתה מנהלת במינוי זמני, היא ידעה את זה מראש.

רם שפע: המנהלת הנוכחית הייתה מועמדת במכרז?

סער הראל: כן, היא ניגשה למכרז כמועמדת, זה בסדר גמור.

סער הראל: היו עוד 5–6 מועמדים, אני לא זוכר את המספר המדויק, ונבחרה הטובה ביותר.

סער הראל: דרך אגב, נבחרה מישהי לא מהעיר, לא מהמחוז, בוועדה מקצועית לגמרי.

סער הראל: אני מקווה מאוד שנבחרה מנהלת ראויה ביותר, והיא תצליח ותציל את בית הספר הלאה.

סער הראל: זה בעניין הזה, ואני באמת לא אכנס לפרטים ולתיאור של חוות הדעת על המנהלת הקיימת, שעשתה עבודה באמת מורכבת בשנה, מתוך ידיעה שהיא באה למינוי זמני בפועל עד למכרז.

סער הראל: בעניין התשתיות – קודם כול, לא הזמנתם לכאן את אנשי הרשות המקומית של חיפה.

יהודית גידלי: הזמנו.

רם שפע: רק לצורך הפרוטוקול: כמובן שהזמנו.

רם שפע: הם לא נוכחים.

סער הראל: אנחנו מחזיקים פה בשני כובעים.

סער הראל: אחד, בתפקיד הרגולטורי שלנו – אנחנו מאוד מאוד לוחצים ורוצים שהשיפור בתשתיות של בתי הספר בכלל, ובחברה הערבית בפרט, ימשיך ויתבצע בפועל.

סער הראל: היו כאן הרבה מאוד סוגיות מורכבות, של מבנה לשימור שעיכב את התהליכים, היו כאן סוגיות מורכבות של בעיה דמוגרפית וצמיחה – זה בית ספר קטן, יש בו כיתה אחת בכל שכבה, שמספר התלמידים בה מצטמצם.

סער הראל: דרך אגב, זה בית ספר במבנה מיוחד, בית ספר של כיתות א'–ח' ולא א'–ו'.

אנטאנס שחאדה: נדמה לי שיש שתי כיתות בשכבה.

סער הראל: אתן לכם להתייחס בסוף כי אז נוכל לשמוע האחד את השני גם בזום.

סער הראל: השאיפה שלנו היא כמובן ללחוץ כל הזמן על שיפור המבנים ועל שיפור התשתיות, ואנחנו עושים את זה גם מול עיריית חיפה, על המורכבויות שיש בזה.

סער הראל: כולל העובדה שממש בחצי השנה האחרונה הסתיים התהליך של נושא המבנים ויש בחינה איפה ואיך רוצים להרחיב את המבנה הזה.

סער הראל: בבית הספר הזה דאגנו ביחד עם הרשות שייכנסו אליו השנה 38 מחשבים נייחים; יש שם הזמנה שאושרה של 20 מחשבים ניידים חדשים, כולל מעבדה; יש שם שני מקרנים שאושרו טרם הדיון הזה; הייתה שם כניסה של 15,000 שקלים סביב ריהוט.

סער הראל: זה לא מספק, אנחנו רוצים עוד, וגם ייכנס עוד.

סער הראל: אני מקבל מן הרשות אינדיקציות על הרצון העמוק שלהם להמשיך ולהעמיק את התמיכה.

סער הראל: אנחנו כמובן תמיד רוצים שתהיה תמיכה רחבה יותר ועמוקה יותר, וגם המשרד, ככל שיש הכרה בצורך, עושה את זה.

סער הראל: לגבי שיפוצי קיץ – אנחנו עוקבים דרך אגף הבטיחות שלנו ומחלקת הבינוי שנמצאת אצלנו, בשיתוף עם ירושלים והעירייה, סביב השיפוצים של הקיץ – כל נושא הרטיבויות וכל נושא התשתיות הבסיסיות.

סער הראל: זה לא מספק כי באמת המבנה שם מורכב, והיה עליו דיון סביב נושא שימור מבנים.

סער הראל: זה דיון ארוך שנערך הרבה מאוד שנים והגיע לפתרון ממש בתקופה האחרונה.

סער הראל: אני מקווה מאוד שנגיע לשיפור בתשתיות שם.

סער הראל: אנחנו יושבים ביחד עם הרשות ועוקבים אחרי הנושא הזה מקרוב, מתוך כוונה לראות שהתשתיות ישתפרו.

סער הראל: אגב, זה לא בית הספר היחיד בעיר שסובל מתשתיות במצב כזה.

סער הראל: אני יודע, לפחות הרשות החדשה שנכנסה לפני שנה וקצת לתפקיד עושה מאמץ גדול לשפר את התשתיות בבתי הספר בכלל, ובחברה הערבית בפרט.

סער הראל: אנחנו איתם על הנושא הזה.

סער הראל: ככל שנוכל לשפר, ונעשה מאמץ גדול שזה ישתפר, נעשה את זה.

סער הראל: בטח בציוד הרך, אבל גם בהיבטים של מבנים, שהם היבטים מורכבים יותר בתוך מבנה אורבני בעיר כמו חיפה, בטח בשימורי מבנים.

סער הראל: אבל כל מה שקשור בציוד רך, כמו מחשבים, כמו מעבדות ניידות שאנחנו מכניסים שם, כמו מקרנים וכמו ריהוט, אנחנו נדאג ונוודא שזה יקרה.

סער הראל: גם אנחנו מזמינים את כולכם לסייר ולראות שהדברים מתבצעים.

סער הראל: אתם מוזמנים לראות את זה מקרוב.

סער הראל: אנחנו גם נפגוש את ההורים במהלך הימים הקרובים.

סער הראל: אנחנו יודעים שהסערה הגדולה התעוררה סביב היציאה של המנהלת, כי אני לא זוכר שהיא העלתה קשיים כאלה בעבר, והיא פגשה אותנו די הרבה פעמים.

סער הראל: אני לא זוכר שפגשנו אותה פעם אחת ושזה עלה.

סער הראל: הדברים עלו בעיקר סביב אי הבחירה שלה במכרז, ואז פתאום הייתה הצפה עמוקה של הדברים אל המחוז.

סער הראל: בלי קשר לזה, ליווינו את התהליכים לאורך כל השנה ונמשיך לשחרר את הדברים.

סער הראל: זה לא שאנחנו מרוצים לגמרי ממה שקורה, אבל אני בהחלט רואה תהליך מתקדם בנושא הזה, בטח בכל מה שקשור להצטיידות רכה.

סער הראל: בתשתיות אנחנו נבדוק איך העירייה ניגשת לשיפוץ המבנה ולהרחבה שלו בהקשר של שימור המבנה שם.

סער הראל: צריך להגיד עוד פעם, זה בית ספר שיש בו בשכבת א' כיתה אחת, בשכבת ב' כיתה אחת, בשכבת ג' כיתה אחת, בשכבת ד' כיתה אחת.

סער הראל: אפשר לנענע בראש אבל אלה הנתונים שמונחים מולי.

סער הראל: לכל שכבה יש כיתה, פרט לשכבת ז' שיש שם שתי כיתות שעולות ל-ח'.

סער הראל: זה גם בית ספר שמונה שנתי.

סער הראל: אנחנו שומרים את המבנה השמונה שנתי שלו.

סער הראל: על מנת שנבין, חלק מהתמיכה של המחוז בעניין הוא למשל בנושא החינוך המיוחד בבית הספר.

סער הראל: אנחנו מגדילים שם את התקנים של החינוך המיוחד גם השנה, כדי לאפשר לשמר את הליבה שלו ואת המרחב הכיתתי הרחב שלו שמאפשר גם תקן של סגנות וכן הלאה.

סער הראל: אנחנו בונים את כל נושא החינוך המיוחד בתוכו.

סער הראל: בסופו של דבר הרצון שלנו הוא לחזק מאוד את בית הספר, לתת לו רוח גבית, לתמוך בו.

סער הראל: אין רצון לסגור אותו או להחליש אותו, להיפך.

סער הראל: יש לנו רצון גדול ועמוק מאוד לחזק אותו.

סער הראל: אנחנו מאמינים בבית הספר הזה, אנחנו מאמינים בתלמידים שלו, בצוות שלו ובקהילה שלו.

סער הראל: אנחנו מאוד מאוד רוצים לחזק אותו, וכך נעשה.

סער הראל: אני חושב שבחרנו מנהלת שתעזור לנו מאוד לקדם אותו בשנים הבאות.

וליד טאהא: תודה רבה ד"ר הראל.

וליד טאהא: נשמע את חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

איימן עודה: אני גם רוצה לברך על הנוכחות של ראג'י מנסור ועאטף מועדי, מבכירי האנשים המובילים בתחום החינוך בקרב החברה הערבית.

איימן עודה: גם לפני שעה קלה דיברתי עם ד"ר סער הראל וסיכמנו שבימים הקרובים, אפילו ננסה שזה יהיה הכי מוקדם, תוך יומיים תהיה פגישה בינו, בין המחוז, לבין ההורים מבית הספר.

איימן עודה: אני מקבל את מה שאמרו קודמיי.

איימן עודה: יחד עם זאת דיברתי עכשיו עם יו"ר הוועדה המתמיד, רם שפע, וסיכמנו ביחד שתוך תקופה קצרה מאוד ועדת החינוך תבוא לסיור בחיפה.

איימן עודה: מבחינתנו זה דבר כל כך חשוב.

איימן עודה: במסגרת החינוך הערבי בחיפה יש בתי ספר פרטיים ויש בתי ספר רשמיים.

איימן עודה: אף אחד לא יכול להפריז בחשיבותם של בתי הספר הפרטיים.

איימן עודה: אני מאמין שהם נתנו לציבור שלנו - - -

וליד טאהא: ההגדרה הנכונה שלהם: מוכר שאין רשמי.

וליד טאהא: הם לא פרטיים, הם בפיקוח משרד החינוך.

איימן עודה: פרטיים לא במובן של אליטה, זה נושא אחר.

איימן עודה: אלה בתי ספר שתרמו לציבור שלנו במשך 300 שנים בצורה אדירה, והם בתי ספר שממשיכים לתרום, וכולנו צריכים לעזור להם.

איימן עודה: מה גם שהם נתנו גם את האדמה.

איימן עודה: גם בית הספר וגם ההורים משלמים תשלומים חודשיים.

איימן עודה: תראה כמה הם סוגרים חלל ריק שהממשלה אמורה לסגור אותו.

איימן עודה: לכן הרבה הערכה לבתי הספר הללו.

איימן עודה: יחד עם זאת, יש בתי ספר רשמיים שמצבם מחפיר.

איימן עודה: אם אנחנו רואים את הפער, גם מבחינת אחוזי הצלחה בבחינות הבגרות, גם מבחינת מי שמגיע לאוניברסיטה אחר כך, גם מבחינת מי שמצליח ברמה החברתית והכלכלית בחיים אחר כך, יש הבדל עצום.

איימן עודה: זה גורם לפערים, גם מעמדיים וגם בכל הרמות.

איימן עודה: לכן חובה על כולנו לעשות הכול בשביל לשפר את החינוך הרשמי בעיר חיפה ובכל מקום, אבל אנחנו מדברים על חיפה עכשיו.

איימן עודה: דיברתי עם יושב-ראש הוועדה והוא אמר לי שאנחנו נשב היום ונקבע מועד לסיור של ועדת החינוך בעיר חיפה, בבתי ספר רשמיים, איך להוביל אותם למקום מתקדם יותר.

איימן עודה: זה צו השעה.

איימן עודה: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת איימן עודה.

וליד טאהא: לפני שאני נותן את רשות הדיבור לעאטף מועדי, כמובן תודה ד"ר סער הראל.

וליד טאהא: אני לא רוצה להתייחס ספציפית לתהליך של המכרז ושל בחירת המנהל או המנהלת כי אין לי הרבה פרטים לגבי הסוגיה.

וליד טאהא: אני רוצה להתייחס לסוגיה השנייה שאליה התייחסת, והיא המוכנות של בית הספר, שיפוצי קיץ, גם בבית הספר הספציפי הזה וגם בכלל בתי הספר.

וליד טאהא: אני אומר שיש בעיה.

וליד טאהא: אנחנו צריכים להודות שיש בעיה.

וליד טאהא: יש לנו עשרות בתי ספר, ולא רק בעיר חיפה, שאינם מוכנים לקראת פתיחת שנת הלימודים הבאה.

וליד טאהא: לא הסקנו מסקנות מכך שאלפי ילדים לא הצליחו ללמוד מרחוק בתקופת הקורונה בגלל שאין להם אמצעי קצה או שאין להם תשתית של תקשורת שתאפשר להם ללמוד מרחוק, ועדיין לא שמענו את המשרד אומר לנו כיצד הוא יפתור את הבעיה.

וליד טאהא: אני לא רואה שהנושא הזה מקפיץ מישהו.

וליד טאהא: הנושא הזה חשוב מאוד כי לא נשאר הרבה זמן לפתיחת שנת הלימודים ויש אלפי או אולי עשרות אלפי תלמידים ערבים – בצפון, במרכז, בדרום יש קטסטרופה מוחלטת – שלא יצליחו ללמוד גם בתחילת שנת הלימודים הבאה.

וליד טאהא: על כן צריך להיערך לזה ולעשות הכול כדי לא לאפשר ולו לתלמיד אחר, ובוודאי לא לאלפי או לעשרות אלפי תלמידים, להיות מחוץ למעגל זכות הלימודים.

וליד טאהא: אנחנו נשמע את עאטף מועדי מוועדת המעקב לענייני חינוך בחברה הערבית.

עאטף מועדי: שלום לכולם.

עאטף מועדי: אני מברך על הדיון, כפי שאני מברך את יושב-ראש הוועדה, את מנהלת הוועדה ואת חברי הכנסת חברינו.

עאטף מועדי: בית הספר חיוואר הוא בעיה שמתגלגלת מאז 2006, וזה חלק מן הבעיות של החינוך הערבי.

עאטף מועדי: יש ממש חיתוכים רבים ונפגשים באותם בעיות וחסכים וצרכים, אבל פה אני חושב שחייבים להתנער מכל הסכסוכים והבעיות הקיימות והלא קיימות, ולפעמים אנחנו ממציאים בעיות, באמת לקחת יוזמה רצינית ומהירה כדי לספק את כל הצרכים, את החסכים וכל מה שקיים שם, אם זה בתשתיות ואם זה בציוד.

עאטף מועדי: הרי כבר ברור שהחלפת מנהלים טובים במקרה הזה לא תפתור את הבעיה.

עאטף מועדי: להחליף ארבעה מנהלים בתוך ארבע שנים באותו בית הספר זה נשמע לא טוב.

עאטף מועדי: כולם יודעים את זה, זה הרסני, זה הורס את בית הספר עצמו ואת החברה שמסביב.

עאטף מועדי: עיריית חיפה עם מנהל המחוז במשרד החינוך חייבים לקחת יוזמה ולהתחיל לפתור בעיות על פי תוכנית מוסדרת ולתת משאבים.

עאטף מועדי: מה שצריך פה הוא תוכנית ומשאבים, לא החלפת מנהלים ומנהלות.

עאטף מועדי: אנא מכם, הזמן אוזל ואנחנו כבר חודש לפני פתיחת שנת הלימודים הבאה.

עאטף מועדי: צריך לקחת את הדברים לידיים ולהתחיל לעבוד.

עאטף מועדי: תודה.

וליד טאהא: אני רוצה להפנות שאלה למנהל המחוז, סער הראל, ולשאול מדוע אנחנו רואים פערים כה גדולים בין העמדה של הקהילה המקומית, של קברניטי הישוב, של אנשי ציבור ערבים, לבין העמדה הרשמית?

וליד טאהא: מאיפה זה נובע?

וליד טאהא: למה צריך להיות כזה פער?

וליד טאהא: למה לא מסכימים על הנושא?

וליד טאהא: איפה הבעיה?

סער הראל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.

סער הראל: קודם כול, אשמח לענות, תודה על ההזדמנות.

סער הראל: לגבי ההערה שהייתה כאן על שיפוצי קיץ – אנחנו בכל המחוז, בחברה הערבית בפרט אבל בכל המחוז, עסוקים עמוקות בשיפוצי הקיץ ובהתארגנות לפתיחת שנת לימודים.

סער הראל: כמו בכל שנה, אנחנו בעיצומם של הדברים, למרות שזו שנה מורכבת.

סער הראל: אני מאמין שנהיה מוכנים, כמו בכל הארץ.

סער הראל: המשרד עושה מאמץ גדול, ביחד עם הרשויות המקומיות.

סער הראל: הייתי בשבוע שעבר באום אל פחם וראיתי דברים מדהימים שנעשים שם לקראת פתיחת שנת הלימודים.

סער הראל: המחוז הוא עם כל ואדי ערה וחיפה ופורדיס וג'סר א-זרקא.

סער הראל: אנחנו פרוסים בהקשר של החברה הערבית בפריסה רחבה ובביצוע הדוק מאוד של לוחות זמנים.

סער הראל: אני מאוד אופטימי ומאמין שנהיה מוכנים, הרשויות יהיו מוכנות לפתיחת השנה מבחינת השיפוצים וההתארגנות.

עאטף מועדי: שיפוצי קיץ לא יפתרו את הבעיה.

סער הראל: לגבי סוגיית הלמידה מרחוק – זו בהחלט סוגיה מורכבת שהמדינה עוסקת בה באופן אינטנסיבי מאוד.

וליד טאהא: אדוני, אתה יודע להגיד שבתחילת שנת הלימודים אתה מתחייב שלכל בית ספר לא תהיה בעיה של תשתית תקשורת ושכל תלמיד יקבל זכות ללמוד גם מרחוק כאשר יש צורך?

סער הראל: אני לא יכול להתחייב על מה שאני לא יכול.

סער הראל: עניינים של תשתיות אינטרנט, שמאפיינים בכלל את העיר חיפה, לא רק את החברה הערבית בחיפה, את העיר חיפה בכלל, אלה עניינים מורכבים שאנחנו מנסים למצוא להם פתרונות.

סער הראל: זה לא דבר ייחודי לחברה הערבית בחיפה.

סער הראל: בחיפה הפס צר מדי.

סער הראל: לכן אנחנו בונים מערכת שעות מותאמת לגודל ולרוחב הפס.

סער הראל: בכל רשות אנחנו מתנהלים באופן דיפרנציאלי כדי להתאים לתשתיות.

סער הראל: אני רוצה לעשות דברים ריאליים, לא דברים שהם רק בשביל לדבר.

סער הראל: יש מקומות שבהם יש לנו בעיה של תשתיות אינטרנטיות, בלי קשר לחברה הערבית, ואנחנו מתאימים את עצמנו בהתאם לתשתית, בונים הרבה פעמים מערכת לימודים בהתאם למה שיכול לשבת על רוחב הפס ומה שלא.

סער הראל: אמרתי שאנחנו עובדים על הכנת המבנים – שיפוצים, ציוד, התארגנות – כמו בכל שנה ואנחנו עושים פה מאמץ ניכר.

סער הראל: תמיד אני אומר שאני לא חף מביקורת ותמיד רוצה לשפר עוד ועוד ותמיד יש לנו רצון להיות טובים יותר, אבל אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי להעמיד את המבנים באופן כזה שיאפשר פתיחת שנה.

סער הראל: אני מאמין שברוב המקומות, אם לא בכולם, נעמוד בזה ונפתח שנה.

סער הראל: כפי שהשר אמר:

סער הראל: ב-1 בספטמבר יהיו לימודים, בין אם מרחוק, בין אם פיזית, בין אם משולב, בהתאם למתווים שייצאו בצורה מסודרת על ידי המשרד.

סער הראל: הם עדיין בעבודה והמשרד הוא הגוף הרשמי שיכול להוציא את זה אל הפועל, לא אני.

וליד טאהא: מה אתה יודע להגיד לנו על ההיערכות שלכם לגבי אספקת אמצעי קצה לתלמידים שאין ברשותם?

סער הראל: בגלל שזה בזום קשה הדיבור המשותף אז אני אסיים ואתן לך לשאול, אין שום בעיה.

סער הראל: אני יכול להעיד ויודע שהמשרד בירושלים בראשות השר והמנכ"ל עושים עבודה מאומצת מאוד בטיפול במורכבות של אמצעי קצה, ברמה ארצית, לאותה אוכלוסייה שיותר קשה מבחינתה לעשות שימוש באמצעי קצה.

סער הראל: יש על זה דיון, יש בזה עיסוק, יש בזה מורכבות, גם משאבית וגם פיזית וגם ביצועית.

סער הראל: אבל עוסקים בזה, עובדים בזה.

סער הראל: אני בטוח שהאנשים המצוינים תחת המנהיגות שיש היום במשרד יגיעו וימצאו את הדרך גם לתת פתרונות עד כמה שאפשר.

סער הראל: לא שאני יכול להגיד משהו שייתן תשובה הרמטית ומלאה אבל אני יודע שעושים מאמצים ניכרים בנושא הזה.

סער הראל: כשיהיו תשובות כמובן תצא הודעה רשמית ופורמלית מן המשרד.

סער הראל: השר הוא שנותן תשובות ואמון על העניין הזה ועושה את זה באופן אינטנסיבי מאוד, מתוך דאגה ורגישות, אכפתיות עמוקה שלכל ילד תהיה יכולת ללמוד ולרכוש השכלה, גם בסיטואציה משברית כפי שיש לנו עם הקורונה.

סער הראל: דרך אגב, אנחנו מסתכלים כאן דיפרנציאלית על רשויות, אנחנו מסתכלים דיפרנציאלית על גיל – יש הבדל בין כיתות א', ב', ג' לבין כיתות ד', ה', ו' והעל יסודי.

סער הראל: יש כאן התנהלות שאנחנו מרכיבים למערכת והכנה עם המנהלים של בית הספר.

סער הראל: אני לא בטוח שיש לנו כאלה פערים אל מול קהילת ההורים.

סער הראל: יש מקומות שבהם יש לנו דילמות, יש מקומות שבהם יש לנו מחלוקות.

סער הראל: זה לא פער אחד מצטבר וגדול.

סער הראל: יש מקומות שבהם יש באמת פערים גדולים יותר ויש מקומות שבהם יש לנו הסכמה.

סער הראל: אנחנו יודעים להגיד דבר אחד.

סער הראל: אמרתם ששם בית הספר הוא "דיאלוג".

סער הראל: אני חסיד של דיאלוג.

סער הראל: אני חושב שנכון שאנחנו מדברים עם ההורים ונכון להמשיך לדבר.

סער הראל: לא שתמיד אנחנו יכולים להבטיח תשובות לכולם ופתרונות לכולם.

סער הראל: אני יכול להבטיח דבר אחד: אנחנו תמיד פתוחים לדיאלוג.

סער הראל: אנחנו מאוד רוצים לשפר, אנחנו מאוד רוצים לקדם – בית הספר הספציפי הזה הוא בית ספר ייחודי, דרך אגב – את החינוך הערבי בפרט, אבל בכלל את החינוך במחוז ובחיפה ובארץ.

סער הראל: בחלק מן הדברים המפתח הוא באמת דיאלוג מתמשך.

סער הראל: יש ייצוגיות מגוונת של הורים, הורים הם לא מקשה אחת.

סער הראל: אתה שומע מגוון של דעות, אתה שומע מגוון של נושאים שעולים.

סער הראל: בחלק יש בין ההורים הסכמה, בחלק אין עם ההורים הסכמה בינם לבין עצמם.

סער הראל: יש מקומות שאנחנו יכולים לעזור קונקרטית ויש מקומות יותר מורכבים.

וליד טאהא: אנחנו נסת

וליד טאהא: פק בזה כי הזמן שלנו אוזל ויש לנו גם אורחים בזום שעוד לא שמענו אותם.

וליד טאהא: סמר קודחה, בבקשה.

סמר קודחה: שלום לכולם.

סמר קודחה: אני עו"ד סמר קודחה מן הקליניקה לזכויות אדם באוניברסיטת חיפה, הפקולטה למשפטים.

סמר קודחה: אני וריצ'רד כראם, שהוא יושב-ראש ועד ההורים של בית הספר, יושבים כאן ביחד.

סמר קודחה: אני מלווה את בית הספר כבר כמה שנים בכל מה שקשור במיוחד לעניין המבנה והתשתיות המאוד לא מותאמות לבית ספר.

סמר קודחה: יש כמה דברים שאני רוצה להתייחס אליהם.

סמר קודחה: קודם כול אתייחס אל מה שאמר ד"ר הראל.

סמר קודחה: אני לא רוצה כרגע לפרט הרבה בעניין המכרז כי זה עניין של דיני מכרזים, זה עניין של תקינות המכרז, זה גם עניין של המנהלת.

סמר קודחה: אני יודעת בוודאות שוועד ההורים ומרבית ההורים אינם מרוצים מהחלפת המנהלת.

סמר קודחה: נכון, הייתה שקיפות מן ההתחלה, מן ההתחלה ידעו שהמנהלת נכנסה בוועדת מינוי, כלומר ידעו שמצפים למכרז בסוף השנה, אבל היינו מצפים גם ממשרד החינוך, גם מן העירייה וגם מוועדת המכרזים שכן תיקח בחשבון את עניין הפגיעה ביציבות, את המצב הקשה מאוד של בית הספר, את האלימות שבאה גם כתוצאה מן הצפיפות שיש בבית הספר, את חשיבות התפקוד ובניית מערכת אמון, שהמנהלת הזאת התחילה לבנות, את הדברים שהיא פעלה בשקידה ביחד עם ההורים.

סמר קודחה: עברה שנה קשה מאוד, במיוחד בגלל הקורונה, עד שהיא התאקלמה והעובדה שלפני כן גם היה מנהל זמני לתקופה של שנתיים.

סמר קודחה: כל אלה הם שיקולים חשובים מאוד כשבאים לבחור מנהל לבית הספר.

סער הראל: הדיון הוא לא על אדם.

סער הראל: זה לא לעניין שאנחנו נעשה פה דיון על מנהלת כזו או אחרת.

וליד טאהא: תדברי על נושא בית הספר, הצרכים שלו, איך הוא נראה.

וליד טאהא: נעזוב את הקטע של המכרז.

סמר קודחה: אני מתייחסת לזה.

סמר קודחה: אני רוצה לתקן, קודם כול.

סמר קודחה: זה לא מדויק: יש 12 כיתות בבית הספר בסך הכול, כאשר יש שתי כיתות ו', שתי כיתות ח' ושתי כיתות חינוך מיוחד.

סמר קודחה: זה בדוק, זה המצב בפועל.

סמר קודחה: כך שהדברים שנאמרו קודם לא מדויקים.

סמר קודחה: מה שקורה עכשיו בעניין מספר הכיתות קשור לעירייה, וחבל שנציגיה לא נמצאים פה, אבל משרד החינוך, בתור הזרוע המבקרת והמפקחת על העירייה, חייב להיות מעורב בזה.

סמר קודחה: כל העניין של מניעת רישום מילדים לכיתה א', המטרה שלו והיעד שלו הוא למנוע פתיחת כיתה א' נוספת, כאשר אנחנו יודעים שתלמידי כיתה ח' מסיימים עכשיו כך שעוברים לכיתה אחת בלבד.

סמר קודחה: התוצאה הישירה מכך היא אובדן תקנים, אובדן תקן סגנית ואובדן תקצוב.

סמר קודחה: זה מאוד מאוד חשוב ומשפיע על בית הספר.

סער הראל: אתייחס כדי לתקן את העובדות כי את ממש לא קרובה לעובדות וגם לא קרובה למציאות.

וליד טאהא: ד"ר סער הראל, ניתן לך להתייחס לקראת הסוף.

סער הראל: צריך לדייק בעובדות כי אחרת דברים נאמרים ללא בסיס.

סער הראל: התיאור פשוט לא נכון.

וליד טאהא: אתה תתייחס לזה לקראת סוף הדיון.

וליד טאהא: פרופ' מוריר ח'מאייסי נמצא איתנו?

סמר קודחה: אני עוד לא סיימתי, וגם יושב-ראש ועד ההורים רוצה לדבר.

וליד טאהא: יש לנו מעט מאוד זמן.

וליד טאהא: נשארו לנו דקות ספורות.

קריאה: סליחה, אתם צריכים לשמוע גם אותנו.

וליד טאהא: תשלימי את מה שאת רוצה לומר.

סמר קודחה: הפנייה שלנו למשרד החינוך, וגם לעירייה – פנינו לפני שלוש שנים.

סמר קודחה: ב-2018 כבר הוצא היתר בנייה למבנה לשימור, כך שלא מדויק מה שהוצג כאן, שרק לאחרונה פתרו את בעיית המבנה לשימור.

סמר קודחה: אחרי מאבק ארוך מאוד מול העירייה, אחרי שאישרו תקן ואישרו חדרי ספח וכיתות אם, בעצם אושרה פרוגרמה ואושר מפרט להוספת 12 כיתות, כולל ספרייה, חדר מחשבים, אולם לאמנות ולמדעים, שלוש כיתות אם נוספות וחדרי ספח נוספים במבנה לשימור.

סמר קודחה: הוצא מכרז ביצוע וזכה קבלן בביצוע, אך כלום לא נעשה, זה לא בוצע מ-2018 אחרי פסח, כך שזה לא מדויק.

סמר קודחה: ניתנו כאן הבטחות שלטוניות.

וליד טאהא: הנקודה ברורה.

סמר קודחה: הפנייה האחרונה שלנו הייתה בסוף פברואר, הייתה פנייה נוספת גם בשם ועד ההורים על המצב.

סמר קודחה: המצב בחורף היה בלתי נסבל – הייתה רטיבות, הושבתו חדרי הספח.

סמר קודחה: מר סער הראל, דיברת על תמיכה פרטנית – התמיכה הפרטנית הזאת לא יצאה אל הפועל כי לא היה איפה לתת אותה.

סמר קודחה: הילדים היו צריכים לשבת במסדרונות, לא היו חדרים, החדרים היו מושבתים כל החורף וגם אחרי פסח.

סמר קודחה: כך שיש דברים שנאמרו כאן שהם בכלל לא מדויקים.

סמר קודחה: הדברים לוקחים הרבה מאוד זמן לביצוע ולתיקון וזה לא מקובל.

סמר קודחה: בעצם זה מראה על אפליה ויחס לא שוויוני לחברה הערבית, לבתי הספר, לצורך שלהם ולזכות היסוד שלהם לחינוך לכל ילד.

סמר קודחה: אם אפשר עוד לתת לריצ'רד כראם, יושב-ראש ועד ההורים בבית הספר, להתייחס.

וליד טאהא: אנחנו צריכים לסיים.

וליד טאהא: תודה רבה, העברת את המסר באופן ברור, חד וחלק.

וליד טאהא: פרופ' מוריר ח'מאייסי, יושב-ראש ועד ההורים לשעבר, בבקשה.

מוריר ח'מאייסי: קודם כול, תודה רבה על הדיון ותודה לכל מי שהשתתף לפניי, ותודה ליושב-ראש הוועד שיושב מולי ולסמר קודחה.

מוריר ח'מאייסי: זה משולש שבנוי מן העירייה, משרד החינוך וההורים ובית הספר, וחבל, זה באמת מבזה את הכנסת ואת הדיון שהעירייה לא מצאה לנכון לשלוח נציג שלה, אבל נתרכז עכשיו במשרד החינוך.

מוריר ח'מאייסי: קודם כול אני פונה לד"ר סער הראל שנמצא בתפקיד שלו כבר מספר שנים.

מוריר ח'מאייסי: אני חושב שהדברים שהוא אמר הם נורא יפים אבל הם ריקים מתוכן, הם ממש ריקים מתוכן.

מוריר ח'מאייסי: אני לא יודע על מה הוא מדבר בכלל.

מוריר ח'מאייסי: אולי הוא חושב שהאנשים שיושבים מולו לא אינטליגנטים והוא עושה צחוק.

מוריר ח'מאייסי: הוא נותן לנו הבטחות ריקות לחלוטין, לא מחוברות למציאות, והוא נמצא שם.

מוריר ח'מאייסי: הבעיות של בית הספר, כפי שסמר קודחה אמרה קודם, ידועות למשרד החינוך מזה חמש או עשר שנים, והוא חמש שנים לפחות בתפקידו ולא עשה כלום.

מוריר ח'מאייסי: אני רוצה לשאול את סער הראל, ואדבר בקצרה, קח 500 מטר מבית ספר חיוואר בחיפה ותסתכל על כל בית ספר יהודי.

מוריר ח'מאייסי: תשווה את בית ספר חיוואר לבית ספר יהודי.

מוריר ח'מאייסי: אתה תמצא שהכול שונה.

מוריר ח'מאייסי: אתה מדבר איתנו על 35 מחשבים?

מוריר ח'מאייסי: אתה לועג לנו?

מוריר ח'מאייסי: אתה מצחיק פשוט.

מוריר ח'מאייסי: אתה שוכח שבבית הספר הזה אין מגרש משחקים, אין אולם ללמוד בו.

מוריר ח'מאייסי: תסתכל על בית ספר ליאו בק, שנמצא 500 מטר משם, תסתכל מה יש לו: הילדים משחקים סקווש ושוחים בבריכה.

מוריר ח'מאייסי: בבית ספר חיוואר אין חדר מחשבים, אין מעבדת כימיה, אין איפה שהילדים ישחקו.

מוריר ח'מאייסי: ואתה מדבר איתי על 35 מחשבים נייחים?

מוריר ח'מאייסי: לא צריך את זה, אתה לא עושה טובה לאף אחד.

מוריר ח'מאייסי: תעבוד ישר ולעניין כמו לגבי כל בית ספר יהודי.

מוריר ח'מאייסי: אני מצטער להגיד לך, משרד החינוך מפקיר את בית הספר, מתנהג אליו כמו בזימבבואה.

מוריר ח'מאייסי: זה ממש לא מתאים לשנת 2020.

מוריר ח'מאייסי: לכן אני מבקש ממך לקחת אחריות.

מוריר ח'מאייסי: לא לדבר בסיסמאות ריקות.

מוריר ח'מאייסי: צריך לקחת את הדברים לידיים ולתקן את העוול, שנמשך יום-יום, לבית הספר הזה.

מוריר ח'מאייסי: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: העברת מסר נוקב.

וליד טאהא: ניתן לד"ר סער הראל להגיב בקצרה.

וליד טאהא: ד"ר סער הראל, תתרכז בתשתיות הרעועות מאוד, גם של בית הספר הזה, שלא מצאו פתרון, וגם של עשרות בתי ספר שאנחנו מכירים.

וליד טאהא: אנחנו נציגי הציבור מכירים את המציאות הקשה מאוד.

וליד טאהא: אל תשווה את הבעיה של התשתיות והתקשורת ואמצעי קצה, אל תשווה אותנו לחברה היהודית כי אין מה להשוות.

וליד טאהא: צריכים להשקיע המון כדי להביא אותנו להתקרב למה שקורה בחברה היהודית.

וליד טאהא: בבקשה.

סער הראל: אדלג כמובן על הניסיון לפגיעה אישית בי, נשים את זה בצד.

סער הראל: היא גם לא מדויקת: אני שלוש שנים בתפקיד ולא חמש שנים, ועוד כל מיני אי-דיוקים, בלשון המעטה, שנאמרו על ידי הבחור המכובד הזה, אבל אנחנו נדלג על זה.

סער הראל: בפועל בהקשר של התשתיות אמרתי בתחילת הדברים, יש כאן בהחלט צורך להמשיך ולשפר.

סער הראל: אלה עניינים של הרשות המקומית אבל בכל זאת אני אייצג פה.

סער הראל: אנחנו מאוד רוצים להמשיך ולהשפיע על התשתיות.

סער הראל: לוחצים גם על הכרה בצורך.

סער הראל: המשרד השקיע מיליוני רבים.

סער הראל: אני לא אומר שזה מספק, יש צורך בעוד.

סער הראל: יש פה עניינים מורכבים של מבנים לשימור.

סער הראל: זה הסתיים לא לפני חמש שנים אלא ב-2019.

סער הראל: יש פה עניינים של מכרז, יש פה עניינים של גודל וכן הלאה.

סער הראל: אנחנו יושבים מול הרשות המקומית בעניין הזה.

סער הראל: אלה עניינים שהרשות בהחלט צריכה לקדם, ואנחנו לוחצים אותה לקדם.

סער הראל: בבית ספר יסודי אין מעבדת כימייה.

סער הראל: זה פשוט מאוד דיבור סתמי.

סער הראל: לא בכל בתי הספר יש מעבדות מחשבים, גם לא בחברה היהודית, אבל אנחנו לוחצים שיהיו.

סער הראל: לא בכל בית ספר אנחנו נמצאים במצב של סטנדרטים רצויים.

סער הראל: אנחנו לוחצים שזה יקרה, גם על הרשויות המקומיות, ובין היתר גם על הרשות של חיפה, שעושה מאמץ ואנחנו לוחצים אותה עוד ועוד.

סער הראל: אני רוצה להגיד משהו על ה"ריק מתוכן" שהבחור הזה אמר פה.

סער הראל: אתן דוגמה פשוטה.

סער הראל: לפני הדיון הזה, לפני שידענו שהוא יתקיים, הקצינו קרוב ל-200 שעות – וזה חריג – לבית הספר הזה ספציפית לתגבורים בחיזוק שפה.

סער הראל: אנחנו נותנים את זה למנהלת לביצוע.

סער הראל: אתן דוגמה אחרת, מכיוון שאנחנו מבינים ויש כאן את פירוט הכיתות המדויק, שיש כבר 34 ילדים הרשומים לכיתה א', וזה לא שונה משנים שעברו, בכל שנה נרשמים פחות או יותר 34–35 תלמידים, מכיוון שהיה לנו חשש לירידה בתקן אנחנו אפילו מקצים עוד תקן של חינוך מיוחד לבית ספר שהיו לו שני תקנים, אנחנו מקצים לו שלושה תקנים עכשיו.

סער הראל: זאת אומרת, אנחנו עושים פעולות שהן לא ריקות מתוכן, בניגוד להתלהמות שהייתה כאן.

סער הראל: אנחנו באמת מקצים מתוך ניסיון אמיתי לקדם את בית הספר, לקדם אותו ברמה הפדגוגית ולשפר אותו.

סער הראל: זה לא שאין לנו קשיים.

סער הראל: יש קשיים גם בתשתיות – במספר חדרים, בחדרי ספח, שקשורים ביכולת של הרשות עכשיו לעשות עבודה אל מול הפתרונות של שימור המבנים, אל מול התקציבים שמוקצים בקיץ.

סער הראל: יש דברים שהיה אפשר לתקן אותם באופן מידי, כמו נושא הרטיבות, ובדקנו שזה נפתר.

סער הראל: אנחנו יושבים עם הרשות לראות שזה מיושם, אנחנו במעקב צמוד אחרי הנושא הזה.

סער הראל: אגיד רק שיש עוד בתי ספר, לא רק בחברה הערבית, שנמצאים בפערים מבניים ואנחנו יושבים עם הרשות המקומית על תוכנית-אב כדי לראות שהיא מקדמת את כל התשתיות המבניות הבית ספריות בתוך הרשות.

סער הראל: אני פוגש נכונות גדולה של הרשות המקומית לעשות את זה.

סער הראל: אנחנו גם פוגשים רצון של המשרד להקצות לזה משאבים.

סער הראל: דרך אגב, בכלל הוקצו בשנים האחרונות משאבים לטובת בינוי ותשתיות.

סער הראל: אפשר לזלזל במחשבים, במספרים.

סער הראל: יש לנו עוד הרבה בתי ספר שיש בהם חוסר במחשבים ואנחנו מנסים לצמצם את הפערים ועושים עם זה מהלך גדול.

סער הראל: זה לא רק 38 מחשבים נייחים.

סער הראל: זה מעבדת מחשבים ניידת שנרכשה לבית הספר וצריכה להגיע, זה מקרנים שנרכשו לבית הספר.

סער הראל: זה עדיין לא מטפל בתשתיות הכבדות של בינוי, שהן תשתיות מורכבות שקשורות בקרקע ומבנים וכן הלאה, אבל כל מה שקשור בהצטיידות רכה – בהחלט אנחנו עושים שם מאמץ רב, שלא רק שהוא לא ריק מתוכן אלא הוא גם מלא בכוונות וגם ביישום הכוונות.

סער הראל: זה בהקשר הזה.

סער הראל: אחזור ואגיד שלפי פירוט הכיתות שיש לנו כאן, ואנחנו מדייקים אותו מאוד, אנחנו משתדלים מאוד לשמר את התקן כפי שהוא כדי שלא יפלו לנו תקנים, כמו למשל לסגנית, שזה לא קשור לחברה הערבית אבל אנחנו עושים את זה, ואפילו באופן יצירתי, כי זה מספר הילדים שנרשמו, כי זאת הדמוגרפיה, אבל למרות הדמוגרפיה המצטמצמת ולמרות שרק 34 ילדים נרשמו אנחנו משמרים את זה דרך תקן של חינוך מיוחד, גם כדי לאפשר לקהילה לקלוט לתוכה את הילדים שזקוקים לזה, גם בתוך החינוך המיוחד.

סער הראל: אנחנו עושים פעולות יצירתיות ומשמעותיות כדי לשמר את ה-Well being הבית ספרי.

סער הראל: כל שאר הדברים, ברמה פוגענית כזו או אחרת, כפי שאמרתי, אדלג עליהם.

סער הראל: אנחנו מקיימים ונקיים דיאלוג.

סער הראל: ריצ'רד כראם היה איתנו בדיאלוג, היה בדיאלוג עם מפקחת המחוז, דיבר איתה, דיבר עם הרשות המקומית.

סער הראל: אנחנו לא מחוז שלא מדבר עם ההורים, להיפך, אנחנו מעודדים את זה.

סער הראל: גם לא אתייפייף ואגיד שיש לי פתרונות לכול, אבל יש לי רצון ומאמץ גדול לעזור ולקדם.

סער הראל: אנחנו מאמינים בבית הספר, בייחודיות שלו ובחשיבות שלו לקהילה.

סער הראל: אנחנו פה בשביל הדברים האלה ונמשיך לתמוך בכל מה שאנחנו יכולים, כולל בלעודד את הרשות המקומית להמשיך לקדם פתרונות לתשתיות.

סער הראל: אין לזה פתרון קסם אבל בהחלט יש לנו רצון ומעקב, ואני מקווה גם שזה יתבצע ויתממש בשנים הקרובות והתשתיות ישתפרו בתהליכים מתקדמים, בהקשרים של בתי הספר בכלל ובחברה הערבית ובחיוואר בפרט.

וליד טאהא: תודה רבה לך, ד"ר סער הראל, מנהל מחוז חיפה.

וליד טאהא: הדיון היה חשוב מאוד ומקצועי.

וליד טאהא: היו בו גם אמירות אישיות שהיה עדיף לא לומר אותן.

וליד טאהא: הייתה גם אמירה שלך, סער הראל – מי שדיבר הוא פרופ' ולא "הבחור הזה".

וליד טאהא: הדיון כל כך חשוב והוא עוסק בזכויות של הילדים האלה ללמוד, גם בבית הספר הספציפי הזה, גם בעיר כולה וגם במחוז ובכל המדינה.

וליד טאהא: צריכים לתת את מקסימום השירות לתלמידים.

וליד טאהא: עדיף להתמקד תמיד בתוכן, בחשוב, ולא בהיבטים האישיים.

וליד טאהא: רציתי לומר את ההערה הזאת.

וליד טאהא: ועדת החינוך תתכנן כנראה סיור בבית הספר הספציפי הזה וגם בבתי ספר אחרים, ערביים ויהודיים, בעיר חיפה ובצפון.

וליד טאהא: אנחנו עושים את זה בקרוב גם בדרום, בנגב, הולכים לבקר, לראות ולהתרשם ממה שקורה.

וליד טאהא: הדיון היה חשוב מאוד.

וליד טאהא: הוא איננו אישי.

וליד טאהא: לא אהבתי את ההערות האישיות שהיו בו.

וליד טאהא: הדיון הוא ענייני, מקצועי, הוא קשור לזכויות אדם בכלל ולזכויות התלמיד בפרט.

וליד טאהא: תודה רבה לכל מי שהשתתף איתנו באמצעות הזום וגם למי שנכחו פה בכנסת, לכל חברי הכנסת שהשתתפו וגם ליוזם הדיון, ד"ר אחמד טיבי.

וליד טאהא: תודה רבה לכולכם.

וליד טאהא: הישיבה נעולה.