ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 46, 2020-08-12 09:30

טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכולם.

טלי פלוסקוב: היום 12 באוגוסט 2020, השעה 09:32, אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: הנושא לדיון היום הוא דיון מהיר בנושא תשלום של הורים לגני הילדים, גם במקרים שבהם הגן מושבת בשל הנחיות משרד הבריאות, של חברת הכנסת הילה שי וזאן וחבר הכנסת אחמד טיבי.

טלי פלוסקוב: שניהם לא נמצאים.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת וזאן הודיעה היום שיש לה משהו דחוף אישי שלא תוכל להיות פה.

טלי פלוסקוב: אחמד טיבי כנראה יצטרף אלינו במהלך הדיון.

טלי פלוסקוב: אז לפני שחברי הכנסת שכן נמצאים כאן יתייחסו לנושא, אקרא את ההצעה כדי שנדע במה מדובר.

טלי פלוסקוב: דברי ההסבר, תשלום של הורים לגני הילדים גם במקרים שבהם הגן מושבת בשל הנחיות משרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: הורים נדרשו לחתום על חוזה חדש לשנת הלימודים הקרובה, הקובע כי במקרה של השבתת גני ילדים עקב הנחיות משרד הבריאות, ימשיכו לשאת בתשלומים למשך שלושים יום ממועד ההודעה על ההשבתה או ישלמו חלק מכל חודש שבו הגן שובת לכיסוי הוצאות הגן.

טלי פלוסקוב: ההורים לטובת ילדיהם מול עיניהם, זקוקים למסגרת מיידית לילדיהם הקטנים, ולכן מחוסר ברירה נאלצים לחתום על ההסכמים החדשים המחייבים אותם בתשלום עבור התקופה שבה הגן מושבת.

טלי פלוסקוב: הבעיה המהותית טמונה בעובדה כי אין חלופות הוגנות להורים.

טלי פלוסקוב: במצב כיום ישנו מחסור אדיר בכוח האדם במעונות היום המפוקחים, דבר המוביל לכך שנסגרים מאות גנים בשנה.

טלי פלוסקוב: בטרם פתיחת שנת הלימודים הקרובה, וכדי להגיע להסכם ההוגן ביותר בין ההורים לבין מעונות היום הפרטיים, נבקש דיון מהיר בוועדת העבודה והרווחה במהירות האפשרית.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שבכל מה שקשור למהירות עמדנו, ובכך תודה למנהלת הוועדה וליושב-ראש הוועדה.

טלי פלוסקוב: ננסה עכשיו להעלות את הנושא הזה, לשמוע את משרדי הממשלה.

טלי פלוסקוב: גם חברי כנסת שרוצים כמובן להביע את עמדתם.

טלי פלוסקוב: אני יודעת שחבר הכנסת קוז'ינוב, זה נושא שאתה מטפל בו מזמן.

טלי פלוסקוב: אתה יכול להתחיל, ואנחנו ניתן לחברי כנסת אחרים ואחר כך כמובן למוזמנים.

טלי פלוסקוב: ואם אחמד טיבי יעלה לזום, אני מבקשת להודיע לי.

טלי פלוסקוב: בבקשה, חבר הכנסת קוז'ינוב.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אנדרי קוז'ינוב: אכן הנושא הזה של תשלומי הורים וגם ההוצאות של הגנים, ובכלל כל הממשק הזה בין הגנים להורים, התחיל מתחילת תקופת הקורונה, כשכבר אז צצו הבעיות.

אנדרי קוז'ינוב: לשני הצדדים יש עמדה לגיטימית.

אנדרי קוז'ינוב: ברור שההורים לא צריכים לשאת על גבם את התשלום אם המדינה מחליטה עכשיו להשבית את הגן עקב תחלואת קורונה.

אנדרי קוז'ינוב: מראש אמרנו, וגם הגנים אמרו וגם ההורים אמרו – מה קורה במקרה שהגן מושבת עקב הקורונה?

אנדרי קוז'ינוב: מי מחזיר להורים את התשלומים?

אנדרי קוז'ינוב: אם אנחנו זוכרים, בתחילת מרס אכן חלק מהתשלומים הוחזר, וזה יצר בעיה תזרימית גם עבור הגנים.

אנדרי קוז'ינוב: אז הגיעו לאיזשהו מתווה ביצועים לגנים – לא כל כך נעים להגיד – פר ראש של ילד.

אנדרי קוז'ינוב: הפיצוי הוא פר מספר הילדים בגן, אבל הפיצוי הזה הוא קצת בעייתי כי הוא מתעלם מהרבה מאוד מרכיבים.

אנדרי קוז'ינוב: בכל מקרה, אנחנו שוב מגיעים לנקודה שאנחנו בגל השני ואולי בפתח של הגל השלישי לקראת החורף, ועדיין אין לנו האפשרות לדעת מראש מי בעצם יישא בתוצאות.

אנדרי קוז'ינוב: לכן ברור שההורים לא צריכים לשאת בתשלום הזה במידה והגן סגור.

אנדרי קוז'ינוב: מצד שני, על מנת לשמר את המערכת של החינוך לגיל הרך, בין אם זה מפוקח ובין אם זה פרטי, אנחנו כאן צריכים לתת ודאות גם למערכת הגנים.

אנדרי קוז'ינוב: ההשבתה של חודש זו עלות די גבוהה, ואנחנו כבר ראינו שהשבתה של חודשיים מביאה לסגירת גנים.

אנדרי קוז'ינוב: לכן צריך למצוא פה מנגנון של פיצוי עתידי, מראש להחליט שבמידה והגן מושבת, מי משלם ומי לא משלם ואיך המדינה משתתפת בסיפור הזה.

אנדרי קוז'ינוב: מבחינת העמדה של הגורמים המשפטיים, שכביכול נוצרות פה נסיבות מהותיות של שינוי הסכם בצורה דרמטית, ואפשר לבקש להגיע להסכמות בין הגנים לבין ההורים, המדינה במקרה הזה מתעלמת מהחובה שלה לשאת בהוצאות במידה שהיא מחליטה לסגור את הגנים.

אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר להשית את זה על ההורים, חד וחלק.

אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תזכורת קטנה, אנחנו מדברים בכל אופן על הגנים הפרטיים.

טלי פלוסקוב: זה כמו עסק, אנחנו יכולים להתייחס לזה כמו לכל עסק מבחינת הפיצוי למעון.

טלי פלוסקוב: אני לגמרי מסכימה שההורים ממש לא צריכים לשלם.

אנדרי קוז'ינוב: גברתי היושבת-ראש, רק הערה.

אנדרי קוז'ינוב: קשה לי לקבל את ההגדרה של גן פרטי כעסק.

אנדרי קוז'ינוב: יש שם מאפיינים ייחודיים.

אנדרי קוז'ינוב: קשה לחשב את זה ככל חנות שאפשר לתת להם פיצוי מסוים על פי מחזור.

אנדרי קוז'ינוב: המחזור פה הוא די קבוע.

אנדרי קוז'ינוב: כמות הלקוחות, כלומר הילדים, לא משתנה במשך השנה.

אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר להוציא את הילד מהגן תוך כדי השנה.

אנדרי קוז'ינוב: לכן היחס צריך להיות שונה, ועל כך גם נלחמנו מתחילת הדרך, לא להתייחס לגנים וגם להורים כאל סוג של עסק.

אנדרי קוז'ינוב: כי בסופו של דבר זה חינוך.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא מוכרים פה כרטיסי טיסה, אתה אומר.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת קוז'ינוב ולהתחיל אולי מהסיפא של הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אי אפשר להתייחס לסוג השירות הזה כעסק פר-סה, מאחר שמדובר בשירות בסיסי שחובה על מדינה להעניק לאזרחיה מגיל לידה ועד שהם מסיימים את חוק לימודיהם.

יוראי להב-הרצנו: פה אנחנו רואים עוד איזשהו מחדל של המדינה שהוא קמאי.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, אני חושב שהנושא הזה כל כך גדול, 73% מהפעוטות בישראל נמצאים בגנים פרטיים במסגרות השוק הפרטי בעוד שהמדינה צריכה לקחת אחריות מגיל לידה.

יוראי להב-הרצנו: זו לפחות עמדתי.

יוראי להב-הרצנו: יחד עם זאת, בהינתן המצב הנוכחי צריך להפיק לקחים מהגל הראשון שבו נסגרו הגנים וההורים נאלצו להמשיך ולשלם בעוד הם לא מקבלים את השירותים שהם משלמים עבורם.

יוראי להב-הרצנו: כמו שחברי אמר, יש פה שני צדדים ששניהם צודקים במשוואה הזאת, ולפיכך עמדתי היא כעמדת האיגוד הארצי לגני ילדים פרטיים שבו במידה ולמול הגל השני – אני מקווה שנמצה את המגפה הזאת בגל השני – הפתרון הנכון במצב של סגר והפסקת שירותי החינוך לפעוטות היא שהמדינה תשתתף בהוצאות השוטפות, לרבות הוצאת עובדים לחל"ת, פטור מארנונה, מענק סקטוריאלי, כל מה שצריך שהמדינה תיקח אחריות על הנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: אם היא לא לוקחת אותו ברמה הכללית, לפחות שכאשר היא סוגרת את הגנים ומאלצת את ההורים לקחת את הפעוטות, שהם לא ימשיכו לשאת בתשלומים בעצמם, אלא תיקח אחריות על הנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: נראה לי הכי בסיסי בעולם, ואנחנו צועדים לעבר המחדל שאנחנו יכולים למנוע אותו.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, אין התייחסות, אין אחריות, אין להבנתי שום מתווה שאמור לעשות את זה.

יוראי להב-הרצנו: כמו שאנחנו רואים בהרבה מאוד ועדות של הכנסת, הגופים האזרחיים או הפרטיים משוועים לעזרה, מציעים את המתווה, והממשלה נשרכת אחריהם ואומרת: אולי נקבל, אולי לא.

יוראי להב-הרצנו: במקרים רבים היא אפילו שותקת.

יוראי להב-הרצנו: אז במקרה הזה אסור למדינה לשתוק.

יוראי להב-הרצנו: מדובר בשירות בסיסי חיוני שבעיני אי אפשר להגדיר אותו כשירות פרטי שהמדינה לא צריכה לקחת אחריות.

יוראי להב-הרצנו: המדינה צריכה לקחת אחריות ולעזור לשני הצדדים.

יוראי להב-הרצנו: זה מובן מאליו בעיני.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

טלי פלוסקוב: אם הבנת את מה שאמרתי, כאילו המדינה מתחמקת מאחריות, אז ממש לא.

טלי פלוסקוב: התכוונתי שאנחנו מדברים על גנים פרטיים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו תמימי דעים.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר הזה חשוב להבין שגני הילדים לא יכולים לשרוד עוד סגר ללא תשלום מיידי.

יוראי להב-הרצנו: נראה פה קריסה מוחלטת של הגנים הפרטיים, ואנחנו נראה פה המשך תשלומים של ההורים שלא בצדק, כי הם לא מקבלים את השירותים שהמדינה לתפיסתי אמורה להעניק להם.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדובר בדיון מהיר שיזם חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שנמצא בבידוד.

טלי פלוסקוב: אנחנו מקווים שהוא יעלה לזום בכל אופן.

טלי פלוסקוב: אני מקווה שתייצג אותו בכבוד.

אוסאמה סעדי: אני חושב שגם חבריי העלו את הנושא והציגו אותו, וגם את גברתי היושבת-ראש.

אוסאמה סעדי: באמת מדובר בנושא חשוב מאוד, נושא שנוגע קודם כל לילדים שלנו.

אוסאמה סעדי: דבר שני, הגנים הם חלק מהתמונה הכוללת של כל העסקים, אבל פה יש ממד נוסף שכאילו מבקשים מההורים להמשיך לשלם עבור שירות שהם לא מקבלים.

אוסאמה סעדי: אז אני יכול להבין שיש עסקים שסגרו ואז לא נותנים.

אוסאמה סעדי: בוועדת הכלכלה דנים עכשיו בדחייה והארכה של חברות הטיסות להחזיר כסף לאזרחים ששילמו עבור הכרטיסים.

אוסאמה סעדי: אז יש אנשים שהזמינו, שילמו, ועכשיו אומרים להם מי יודע מתי תקבלו את הכסף הזה בחזרה.

אוסאמה סעדי: פה גם אומרים: גם אם הגן סגור, אתם תמשיכו לשלם.

אוסאמה סעדי: את זה עדיין לא הבנתי.

אוסאמה סעדי: אם הגן הפר את החוזה בינו לבין ההורים, אז הוא לא יכול לבקש.

אוסאמה סעדי: אבל אם יש כוח עליון, כמו סגר, שבאה המדינה ואומרת לגן לסגור, אז יש כוח עליון, ואז המדינה צריכה לפצות ולשלם על התקופה הזאת כדי שהגנים ימשיכו לעמוד על הרגליים.

אוסאמה סעדי: יוראי הזכיר את העניין של הוצאת עובדים לחל"ת.

אוסאמה סעדי: נתנו שלושה חודשים פטור מארנונה, אבל אנחנו מזמן מעבר לשלושה חודשים, אנחנו כבר כמעט חצי שנה.

אוסאמה סעדי: הכסף הזה שמכניסים טיפה טיפה, זה לא מכסה כלום.

אוסאמה סעדי: בקושי מכסה את הארנונה.

אוסאמה סעדי: אני יודע כמה זה ארנונה לעסקים.

אוסאמה סעדי: המענק הזה בקושי מכסה את הארנונה.

טלי פלוסקוב: אין ספק, אנחנו צריכים לחזור לנושא של הארנונה.

אוסאמה סעדי: אלה ההוצאות של הגנים.

אוסאמה סעדי: יש שכירות, יש עובדים, יש ארנונה, יש חשמל, יש כל מיני עלויות.

יוראי להב-הרצנו: שום דבר לא פוסק.

אוסאמה סעדי: שום דבר לא פוסק, ואז אתה אומר להורים תמשיכו לשלם.

טלי פלוסקוב: זה לא צריך להיות על חשבון ההורים, חד משמעית.

טלי פלוסקוב: נמצאת אתנו יושבת-ראש האיגוד, עו"ד קרן איוס.

טלי פלוסקוב: בבקשה.

קרן איוס: שלום.

קרן איוס: תודה רבה על זכות הדיבור ועל הוועדה המצוינת הזאת.

קרן איוס: אני רוצה להתייחס לדברים בנקודות ולחלק את הדרישה שלנו לשניים, כפי שהגשנו בנייר העמדה.

קרן איוס: הגנים הפרטיים הם נישה שמקבלת תשומת לב לאחרונה מאוד חזקה, ומן הראוי שכך, אחרי 70 שנות קיום של המדינה, להתייחס לגילאי לידה עד שלוש.

קרן איוס: כמו ילד שהיה כמו היריון מחוץ לרחם, כמו משהו בצד, כי חוק חינוך חובה הוא מגיל שלוש, הגיע הזמן ש-77% מהילדים, שהם 350,000 ילדים שהם ילדים למיליון הורים.

קרן איוס: אני מזכירה לכולם שאת המפתחות לחזרה של המשק לפעולה אנחנו הנחנו על המנעול ב-10 במאי, ביום שאישרנו לגנים לפתוח חזרה אחרי שהמדינה הכירה בנו במענק סקטוריאלי.

קרן איוס: לנו מאוד חשוב הדיון הזה, כי ההכרה וזה שאנחנו על השולחן – כבר עשינו שלב אחד.

קרן איוס: השלב השני זה באמת שצריך לזכור שלכאורה אנחנו מחזיקים קהל שבוי, כי להורים באמת אין אלטרנטיבות, והצרה היא לא רק בגנים הפרטיים.

קרן איוס: כשיש סגר, הוא חל גם על המעונות, וילד בבית שם הורה בבית ושוב מחזיר למעגל האבטלה כמיליון אנשים.

קרן איוס: אנחנו נחלק את עניין הדיון לשניים.

קרן איוס: האחד זה עניין של סגר מדיני, החלטה כוללת על כל המשק לסגור, וזה ללא עוררין.

קרן איוס: אנחנו מצפים שהמדינה תיקח אחריות, כמו שנאמר פה בדברי חכמים, פטור מארנונה עסקית, עזרה בשכירויות, הוצאת עובדים לחל"ת מהיום ה-14 ולא מהיום ה-30 כדי להוריד את נטל ההוצאות הגדולות של הגן.

קרן איוס: כי עם שאר הדברים אפשר קצת להסתדר, האוכל, החוגים, החשמל, המים.

קרן איוס: ככלל העסקים, אנחנו מוכנים להניח איזושהי מנחה קטנה על השולחן.

קרן איוס: יש לנו מקרה נוסף של בידוד.

קרן איוס: כשגן ספציפי נכנס לבידוד של שבועיים, ואני יכולה לתת דוגמה מהימים האחרונים שכאשר מבשלת חלתה, כל הגן יצא לבידוד.

קרן איוס: חזרו, הגננת חלתה, כל הגן יצא לבידוד.

קרן איוס: נכון שסך ההוצאות נשאר ואנחנו עומדים מול הורים שהם אובדי עצות, כי מחד הם יושבים בבית עם הילדים, מאידך הם ממשיכים לשלם על שירות שאינו ניתן.

קרן איוס: המדינה צריכה לטפל בזה – איך אנחנו מטפלים בעובדים, מה אנחנו עושים במקרה נקודתי, האם יש קופה כזאת.

קרן איוס: בוועדת קורונה צריכים לתת לזה התייחסות לקופה שהיא כמו קופה קטנה, שאומרת שאם עסק ספציפי נכנס לבידוד נקודתי, לאן הוא פונה, מי הכתובת כדי לא ליפול על הלקוח, מה עושים עם העובדים הספציפיים האלה שהבידוד הוא מאוד מאוד קצר ואיך אנחנו נותנים להם את ההתייחסות הספציפית.

קרן איוס: אנחנו רוצים להימנע משני דברים.

קרן איוס: האחד, מעומס על בתי המשפט, מכיוון שאז יהיו מאבקים חוזיים – יש סיכוי לחוזה, יש הפרת חוזה, אם הגן סגר, אם הבידוד הוא מתוך הגן, אם הבידוד הוא מחוץ לגן.

קרן איוס: יש הורים שפונים לבתי משפט אם ילד ישב שבועיים בבית, כי זה לא ברור אם זה יושב על ימי מחלת ילד, ימי מחלת הורה, האם הגן צריך להחזיר או לפצות.

קרן איוס: ואנחנו באמת עם לקוחות קבועים.

קרן איוס: גן סגור עם הלקוחות שלו מ-1 בספטמבר עד ה-30 באוגוסט, לא יכול להוסיף לקוחות, לא יכול לעבוד שעות נוספות, לא יכול לפתוח בשבת.

קרן איוס: ילד שהוא לא בגן, זה בול-פגיעה, 1 כפול 12, וזה משהו שאנחנו מבקשים לו התייחסות.

קרן איוס: אני רוצה להוסיף לדברי חבר הכנסת האחרון שדיבר, לעניין ההוצאות.

קרן איוס: מעבר לארנונה, חשמל, מים ועובדים, אנחנו בפתחו של ה-1 בספטמבר.

קרן איוס: מושתות עלינו עוד שתי עלויות שלא נלקחו כאן בחשבון.

קרן איוס: חוק הפיקוח בפתח, שמשית עלינו עלויות מטורפות מעבר לקורסי עזרה ראשונה והתנהלות בטוחה והכשרת הגנים מבחינת בטיחות וכו', מוצמד אליו חוק המצלמות שכרגע עומד על דיון מאוד חזק.

קרן איוס: התקנת המצלמות כרוכה בהוצאות כספיות, על אף שהמדינה אמורה להיות אמונה על זה.

קרן איוס: זה חוק שהוא מתוקצב, מסובסד.

קרן איוס: אנחנו לא יודעים מה יקרה ב-1 בספטמבר.

טלי פלוסקוב: אין עדיין תקנות, וזה על השולחן של ראש הממשלה.

טלי פלוסקוב: זה מה שאני יכולה להגיד כרגע.

קרן איוס: אין.

קרן איוס: אגיד לך מה האבסורד, תחולת החוק היא אכן ב-1 בספטמבר.

קרן איוס: הווה אומר שמי שלא תתקין מצלמות ב-1 בספטמבר, דינה כמי שעוברת עבירה פלילית.

קרן איוס: אבל המדינה אמורה לכסות על הדבר הזה.

טלי פלוסקוב: אין תקנות עדיין.

קרן איוס: נכון, אבל הסעיפים עדיין נכנסים ב-1 בספטמבר.

קרן איוס: אני מבקשת התייחסות גם מהוועדה הזאת לבקשות שביקשנו ביום שני, או לנתק את הקשר בין חוק המצלמות לחוק הפיקוח או לבקש דחייה רק לדבר הספציפי הזה.

קרן איוס: אנחנו מאוד בעד החוק, אנחנו רוצים שהוא יהיה שם, אבל אנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק עם המים.

קרן איוס: אני לא רוצה שגננת תואשם בעבירה פלילית מכיוון שתקציבית היא לא תוכל לעמוד בזה בעוד עשרה ימים או שבועיים.

קרן איוס: חשוב לנו מאוד לומר שאנחנו כן מצפים שמשרד המשפטים, יחד עם הרשות להגנת הצרכן, יבנו איזשהו מתווה שיוריד מעלינו, הארגונים, את הרשות להגבלים עסקיים, ואני אומרת את זה פה חד וחלק.

קרן איוס: כארגון אני לא יכולה להוציא הנחיה שאומרת לגנים: בואו, תגיעו להסדר עם ההורים.

קרן איוס: נניח אם גן נכנס לבידוד, שההורים ייקחו חלק בהשתתפות ההוצאות, כ-20%, כ-30%, מתוך סולידריות חברתית ומתוך מקום ששני הצדדים יוכלו לעמוד בהסדר, מכיוון שהרשות להגבלים עסקיים אוסרת עלי להכניס סעיף כחוזה אחיד.

קרן איוס: אבל אי אפשר שהמדינה תחזיק את המקל בשני קצותיו.

קרן איוס: מצד אחד כארגון יצפו ממני להוציא החלטה, מצד שני אני אחטוף קנס.

קרן איוס: אני אומרת פה בשולחן, חטפתי כבר קנס ב"צוק איתן", כשביקשתי מהגנים להגיע להסדר עם ההורים.

קרן איוס: קיבלנו קנס כארגון, 24,000 שקלים, מכיוון שביקשנו מההורים ומהגנים להגיע להחלטה משותפת.

קרן איוס: אז באמת יש גבול למה שאנחנו מסוגלים עוד ועוד ועוד לחטוף.

קרן איוס: אנחנו צריכים את העזרה של הוועדה לעשות איזושהי דרך עוקפת לעניין הזה, ושהמדינה בעיתות חירום תוציא או תקנות לשעת חירום או לחילופין תעשה הוראת שעה או שתיקח את המקום הזה ותגדיר את הגנים הפרטיים כמוצר חיוני.

קרן איוס: כמו שעכשיו מטפלים בתרופות, בנשק, לא מוותרים לא על ביטחון ולא על בריאות, בואו לא נוותר על הילדים האלה, ילדים בגילאי לידה עד שלוש.

טלי פלוסקוב: ניסיתם לפנות למשרדי ממשלה שיגדירו אתכם כחיוניים?

קרן איוס: אנחנו עובדים מולם.

קרן איוס: ייאמר לזכות משרד המשפטים והרשות להגנת הצרכן שהם עובדים איתי צעד בצעד.

קרן איוס: בנינו יחד את המתווה של סבב א' שבאמת עזר מאוד לנשום, מכיוון שהוא הכריז על חגי ישראל כעל חופשות בתשלום, מה שקיזז קצת מחובת מרס כנגד חופשת הפסח.

קרן איוס: אבל אנחנו מצפים לעשות את הדברים כמו שאמר בגאון חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב.

קרן איוס: בואו בבקשה נתדלק את המכונית לפני שהיא נוסעת, לפני ולא בדיעבד.

קרן איוס: כי כשאתה עושה בדיעבד, אתה שוב נכנס במנגנון החוזי בין הלקוח לספק השירותים, וזה לא נכון לעבוד כך.

קרן איוס: אנחנו רוצים שבדיון המהיר הזה תצא החלטה איך מתמודדים עם סגר כולל, איך מתמודדים עם בידוד נקודתי, לעמוד מול הלקוחות שלנו בתיאום ציפיות מושלם כדי שאף אחד לא ירגיש שעבדו עליו, שלא נפיל עומס על בתי המשפט ושנגיע להסכמים האלה בחסות החוק ולא כעבריינים.

קרן איוס: אני ממש מבקשת, ותודה על ההזדמנות.

אנדרי קוז'ינוב: לדעתי מרחף פה איזשהו איום של כביכול הסדר כובל בכל הנושא החוזי הזה בין הגן להורים.

אנדרי קוז'ינוב: בעת הזאת הסדר כובל מאבד קצת מהמשמעות שלו.

אנדרי קוז'ינוב: הרי אין להם שום כוונה, גם לגנים, לכבול את הצרכן לשירות כדי שהצרכן ימשיך לשלם.

קרן איוס: אנחנו באותו צד, הגנים וההורים.

טלי פלוסקוב: אין ויכוח.

טלי פלוסקוב: אני מאמינה שלכולנו פה יש אותה מטרה.

טלי פלוסקוב: ברור לכולם שאנחנו לא יכולים להטיל על ההורים מצב כזה.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת, אני לגמרי מסכימה שמעונות היום צריכים להיות כשירות חיוני בתקופת הזמן הזאת, כי כולנו יודעים שההורים תלויים לגמרי בסידור לילדים.

טלי פלוסקוב: לשם גילוי נאות, יש לי שני נכדים שנמצאים במסגרות מסוג זה, לכן אני יודעת במה מדובר וכמה ההורים תלויים במערכות בחיי היום-יום שלהם.

יוראי להב-הרצנו: קרן, תודה רבה על הדברים החשובים.

יוראי להב-הרצנו: ממש דברי טעם.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להבין איפה הדברים עומדים עכשיו, כי אמרת שגיבשתם איזשהו מתווה יחד עם משרד המשפטים והרשות להגנת הצרכן ביחס לגל הראשון.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו עכשיו עומדים בעיצומו של הגל השני, עם חשש לסגר.

יוראי להב-הרצנו: איפה הדברים עומדים כרגע?

יוראי להב-הרצנו: האם יש מתווה?

קרן איוס: בתום סבב א' ישבנו יחד עם המשנה ליועמ"ש, ארז קמיניץ, עם משרד המשפטים ועם הרשות להגנת הצרכן, והעלינו את הצרכים של הלקוחות שלנו מצד אחד, שזה הגנים, ושל הלקוחות המשניים שלנו, שזה בעצם ההורים, וניסינו להגיע לאיזשהו עמק שווה שמצד אחד גן לא יהיה בסכנת סגירה מהיעדר הכנסה והכנסתו היחידה היא מתשלומי הורים, ומצד שני כן לעמוד בהתחשבות מחוק לא יינתן תשלום בעבור שירות שאינו ניתן.

קרן איוס: המתווה הזה יצר שתי פעימות טובות.

קרן איוס: האחת היא שכל הסדר שנעשה בין גן לבין ההורים, הוא יהיה זה שמקובל בבית משפט.

קרן איוס: זאת אומרת שתבוא גננת ותגיד להורים: אני מוסיפה נספח קורונה לחוזה שאומר שבמקרה של סגר או בידוד אני מבקשת מכם השתתפות של 20% או 30%, ואני אתן דוגמה פרטנית.

קרן איוס: אם גן עולה 3,000 שקלים לחודש והוא נכנס לבידוד של שבועיים, זה אומר מחצית הסכום 1,500.

קרן איוס: הגננת אומרת להורים: אין לי יכולת להחזיר 1,500, נניח שאתם משתתפים איתי ב-30% מה-1,500 שזה 450 שקלים ואני אחזיר את היתרה, וכל ההורים מסכימים – זה מה שבפתחו של בית משפט ייחשב כהסדר בהסכמה ולכן לא ילך להליכים משפטיים.

קרן איוס: זה צד אחד של המטבע.

קרן איוס: הצד השני אומר שהמדינה תתחשב בימים שנמצאים בלוח החופשות או בחגי ומועדי ישראל, כמו פסח.

קרן איוס: אם הגן היה עובד זה היה נחשב חופשה בתשלום, ולכן ניתן לקזז את הימים האלה.

קרן איוס: אבל מצד שני היא באמת תומכת בלקוח ואומרת: אתה לא תשלם כשלא תקבל שירות.

קרן איוס: זו קצת מכה מתחת לחגורה, ואת זה צריך להסדיר.

יוראי להב-הרצנו: זה מקובל עלייך?

קרן איוס: זה מקובל עלי אם מישהו נותן גיבוי.

קרן איוס: אם המדינה אומרת: אני מכירה בלקוח ואני נכנסת לנעליו, אני מסכימה.

יוראי להב-הרצנו: מה שתיארת, קרן, הוא שההורים צריכים כולם להסכים להסדר.

קרן איוס: אגיד לך איפה הקושי במקרה הספציפי של השנה הזאת.

קרן איוס: מאחר שחוזים כבר נחתמו, ונספח שמצטרף לחוזה יכול להיחשב בגין הרעת תנאים, אז אנחנו בבעיה.

קרן איוס: הורה יכול שלא להסכים, והגננת לא יכולה להעביר אותו מהגן בגין אפליה.

קרן איוס: שם אנחנו בבעיה.

קרן איוס: אם אתה נמצא בקהילה ש-98% ממנה מסכימים ו-2% לא מסכימים, נוצרת בעיה בתוך הגן, כי נניח שהיא תחזיר להורה אחד 1,500 שקלים, פתאום נכנסת שיטת "מצליח".

קרן איוס: אם הוא קיבל 1,500, היא תחזיר לכולם 1,500, הגן יסיים את הבידוד ול-30 ילדים לא יהיה לאן לחזור ואז הם ייפלו נטל על המדינה.

קרן איוס: אז בואו מלכתחילה לא נעמיד את הגננת במצב שהיא צריכה לפשוט יד ושהמדינה תיכנס בנעלי האחוזים של ההוצאות, כמו שנעשה בפיצוי הסקטוריאלי, ותחליט שבמקרה של בידוד או סגר היא ממשיכה לתקצב בפיצוי הסקטוריאלי 350, 700, 1,200, לפי גודל הגן, ותעזור להם להמשיך להחזיק את הראש מעל המים.

קרן איוס: אנחנו נחזיק יד.

יוראי להב-הרצנו: למה שהמדינה לא תיכנס בהיקף של 100%?

קרן איוס: אני לא עד כדי כך אופטימית.

טלי פלוסקוב: נשמע את שני הצדדים.

טלי פלוסקוב: נמצא איתנו עו"ד אסף אמון, אני מבינה שהוא עו"ד שמייעץ להורים.

טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני.

טלי פלוסקוב: תאתרו לי בבקשה אילו משרדי ממשלה נמצאים איתנו, כי אני מאוד רוצה לשמוע מה דעתם.

אסף אמון: בוקר טוב.

אסף אמון: שמעתי פה את כל הדברים שנאמרו פה באולם, ויש דבר בסיסי ראשוני שאני חושב שצריך להיות על השולחן קודם כל.

אסף אמון: המערכת החוזית בין ההורים לבין הגן היא לא מערכת שוויונית.

אסף אמון: ההורים שמגיעים לגן מקבלים חוזה אחיד.

אסף אמון: אין להם שום שיקול דעת, אין להם יכולת לנהל משא-ומתן.

אסף אמון: זה החוזה, זה הגן.

טלי פלוסקוב: חוץ מדבר אחד, שהוא יכול להחליף גן.

טלי פלוסקוב: אם לא מתאים לו החוזה, הוא יכול לגן אחר.

קרן איוס: נכון.

קרן איוס: החוזים לא זהים בכל הגנים.

אסף אמון: כשאני אומר חוזה אחיד, זה אומר שאין להם באמת יכולת לנהל משא-ומתן.

אסף אמון: אם עכשיו לצורך הדוגמה גננת תקבע שמחר הגן ייסגר, הם ישלמו 2,000 שקל והם כביכול הסכימו, אז אין להם באמת ברירה.

אסף אמון: כל המערכת החוזית הזאת היא בעייתית מלכתחילה.

אסף אמון: אין פה שוויון בין ההורים לבין הגן.

אסף אמון: יש שם יחסי תלות מאוד גדולים, ההורים תלויים בגננת, הם מפחדים, ובצדק, שישמרו להם על הילד, שבטעות לא יתייחסו אליו בצורה לא יפה.

טלי פלוסקוב: את זה אתה יכול להגיד על כל הגנים.

קרן איוס: זו אמרה קשה.

אסף אמון: זה מה שקורה בסוף בפועל.

אסף אמון: אני רוצה לקחת אתכם רגע לתקופה הראשונה של הסגר.

אסף אמון: בזמן שהייתה הסגירה של הגנים, ההורים התבקשו להמשיך לשלם את ההוצאות הקבועות של הגן.

אסף אמון: למעלה מכך, הם חויבו בכלל שמי שלא ישלם את ההוצאות של הגן לא יהיה לו אפילו לאן לחזור.

קרן איוס: אני לא מסכימה.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא הפרענו.

טלי פלוסקוב: בואי נאפשר לו להגיד את כל מה שיש, ואחר כך אתן לך להתייחס אם תרצי.

אסף אמון: אני רק אשים את הדברים על השולחן.

אסף אמון: בתקופת הקורונה המשרד שלי נתן ללא תשלום ייעוץ משפטי לקרוב ל-40,000 הורים ברחבי הארץ.

אסף אמון: אנחנו מקבלים מדי יום פניות מהורים שהם חסרי אונים, אין להם באמת יכולת להתמודד עם הגנים כרגע.

אסף אמון: הם חויבו לשלם אפילו על חומרי חיטוי עבור הגננות.

אסף אמון: הם התבקשו לשלם תשלום נוסף כדי שהגן יוכל להשאיר את הראש מעל המים בתקופה הזאת.

אסף אמון: מה שקרה הוא שהפכו את ההורים לשותפים עסקיים בתוך הגן.

אסף אמון: ההורים הם לא שותפים עסקיים, הם צרכנים לכל דבר ועניין.

אסף אמון: וכמו שאמר חבר הכנסת קודם, אומנם לגבי טיסות, גם ההורים, עם כל הכבוד, הורים שאולי יצאו לחל"ת ואולי עצמאים שלא מקבלים כסף, שאין להם אפילו מקור פרנסה, והם מחויבים להמשיך לשלם כי מישהו תופס אותם בדיוק בנקודה שהכי כואבת להם.

אסף אמון: הם יכולים לא להחזיר את הילד לגן?

אסף אמון: הם יכולים להעביר את הילד למסגרת אחרת, עם חברים חדשים, עם גננת שהם לא מכירים?

אסף אמון: הרי זה לא יקרה.

אסף אמון: מה שקרה בסיפור הזה הוא שבלית ברירה ההורים קיבלו את אותם נספחים שהם לא חוקיים, תוך כדי תנועה, בזמן שהם כבר חתמו על חוזה בתחילת השנה.

טלי פלוסקוב: זה נספח קורונה, כמו שקראת לזה?

אסף אמון: נספח קורונה.

אסף אמון: הם חויבו לחתום.

אסף אמון: לא הייתה להם ברירה, אם לא תחתום אתה לא חוזר, ידידי.

אסף אמון: מה שאמרתם פה קודם לגבי ההסכמה של ההורים בעניין התשלום המוסכם – איזה שיקול דעת יש להורה בקבוצה, בווצאפ לצורך הדוגמה או מול גננת, שאומרים: זה הנספח, עכשיו כולם משלמים 2,000 שקל.

אסף אמון: יש לו באמת יכולת לומר לאותה גננת שהוא לא משלם?

אסף אמון: אין דבר כזה.

טלי פלוסקוב: לקוח שבוי, אתה קורא לזה.

אסף אמון: הוא יותר מלקוח שבוי.

אסף אמון: הוא לקוח שאין לו שום ברירה.

אסף אמון: שמעתי את הדברים שנאמרו קודם לגבי ההגדרה של כוח עליון.

אסף אמון: אני חושב שעיקר הבעיה שנוצרה פה, ואני חלילה לא נגד הגננות ולא נגד הגנים, אנחנו באותו צד, אבל עיקר הבעיה שנוצרה פה היא שהמדינה לא באה ושמה את הדברים על השולחן ואמרה האם יש פה כוח עליון, האם אין פה כוח עליון, האם יש פה סיכול חוזה או לא.

אסף אמון: בגלל שהם לא באמת טיפלו בנקודה המהותית הזאת, החוזית הזאת, מה שקרה הוא שכל אחד עשה מה שהוא רוצה.

אסף אמון: מי שרצה החזיר, מי שרצה גבה יותר כסף, מי שרצה סגר את הגן.

אסף אמון: נוצר פה כאוס אחד גדול.

טלי פלוסקוב: אין אחידות מסר.

אסף אמון: אין אחידות, וזו בעצם הבעיה.

אסף אמון: לשם אני גם חותר.

אסף אמון: אני מסכים עם קרן שככל שהמדינה הייתה מגדירה את הדברים בצורה מאוד ברורה, לא היינו צריכים גם להגיע לערכאות משפטיות.

אסף אמון: אגב, ההורים לא באמת מגיעים לערכאות משפטיות מסיבה מאוד פשוטה, זה כמו תביעה ייצוגית.

אסף אמון: הנזק שלהם כל כך קטן, 1,000, 2,000, 3,000 שקל, הם ייקחו עו"ד ב-20,000 שקל עכשיו?

אסף אמון: זה לא משתלם כלכלית.

אסף אמון: לגבי ההמלצה שהגיעו אליה עם הרשות להגנת הצרכן, עם כל הכבוד לאותה המלצה אני נגדה, כי אותה המלצה קבעה בעצם שההורים צריכים להמשיך לשלם על אותן חופשות שהיו בחופשת הפסח.

אסף אמון: עם כל הכבוד, מי הסמיך אותם לחייב את ההורים?

אסף אמון: ההורים לא קיבלו שירות באותה תקופה, ההורים גם לא קיבלו שכר באותה תקופה.

אסף אמון: למה שהם ישלמו את החופשות האלה לגנים?

אסף אמון: למעלה מכך, גם הגנים לא שילמו את החופשות האלה לסייעות או בכלל לעצמם.

אסף אמון: אז או שנעצרו היחסים החוזיים או שלא נעצרו היחסים החוזיים.

אנדרי קוז'ינוב: אתה רק מחזק את מה שאמרנו, שהמדינה משיתה את העלויות בכל מקרה על ההורים.

אסף אמון: זו לא המדינה משיתה.

אסף אמון: עם כל הכבוד לגנים, הגנים זה עסק, למרות יחסי האמון, למרות שיש פה מוצר חיוני, זה עסק לכל דבר.

אסף אמון: ההורים לא שותפים ברווחים.

טלי פלוסקוב: לזה חברי הכנסת לא הסכימו כשאמרתי כך בעדינות.

אנדרי קוז'ינוב: אני מבין את הצד שלך, אני מבין שאתה מדבר מהצד החוזי, הפרת חוזה.

אנדרי קוז'ינוב: תחשוב גם מהצד השני.

אנדרי קוז'ינוב: אני לא בעד שהגן ישית על ההורים את העלויות, לא משנה האם זה עבור פסח, האם זה עבור חצי מרס, האם זה עבור שירות עתידי.

אנדרי קוז'ינוב: כי ברור שיש פה סיטואציה מאוד מסוימת ומאוד חריפה.

אנדרי קוז'ינוב: מצד שני, אתה מגדיר את זה כעסק ואתה מדבר במושגים של רווחים.

אנדרי קוז'ינוב: זה לא עניין של רווחים.

אנדרי קוז'ינוב: תחשוב על זה שהגן שלך עכשיו נסגר, לאן אתה מחזיר את הילד?

אנדרי קוז'ינוב: רציתי לשאול שאלת המשך, מה קורה במעבר בין השנים?

אנדרי קוז'ינוב: מה קורה אם ההורה מתבקש, בהתאם לנספח קורונה, לשלם אחוז מסוים של אחוזים אם הגן ייסגר, איך זה משליך על הרישום שלו לשנת המשך?

אנדרי קוז'ינוב: אם נניח הוא לא מסכים עכשיו לחתום על נספח קורונה, האם הילד יישאר בגן או לא?

אסף אמון: שאלת שאלה מצוינת, וקיבלתי גם את ההערות האלה.

אסף אמון: הערה מקדימה, כל מי שלא הסכים לחתום על נספח קורונה תוך כדי תנועה, הכוונה לשנה הנוכחית, לא חזר לגן.

טלי פלוסקוב: כי הוא בחר בכך?

אסף אמון: לא.

אסף אמון: כי פשוט הראו לו את הדלת.

קרן איוס: זה מקרה פרטני.

אסף אמון: זה לא מקרה פרטני.

טלי פלוסקוב: זו קביעת עובדה, זו לא הצעה.

אסף אמון: המשרד שלי מנהל פורום עבור אותם הורים, ואתם יכולים לראות, יש אפילו קבוצה בפייסבוק, יש פה פניות שאנחנו מקבלים מדי יום, עם אותם אירועים, אותם נספחים, אותן התניות, וכולם יישרו קו.

טלי פלוסקוב: כולם זה בעלי מעונות?

אסף אמון: בעלי הגנים.

אסף אמון: יותר מזה, מי שלא חתם על אותו נספח לאותה שנה נוכחית, לא רק שהוא לא חוזר לשנה הבאה, אלא למרות שהוא כבר היה חתום שנה קדימה, כי בדרך כלל ילד שנכנס לגן הוא לא בא לשנה אחת, הוא בא לשנתיים, אז גם הוציאו אותו מהרישום של השנה הבאה.

אסף אמון: באותן ערים שקיבלתי את השמות של הגנים, הגננות ביניהן או הגנים ביניהם התחילו לתאם את החוזים, כדי שגם אם אני רוצה שתהיה לי אלטרנטיבה ולעבור לגן אחר, אני לא באמת יכול.

אסף אמון: הם תיאמו ביניהם את כל הפיצויים, את כל המנגנון, את הסכומים, הם העלו את התעריפים שלהם.

אסף אמון: אנחנו לא נגדם.

אסף אמון: אני מבין שזה עסק, כמו שאמרתי, אבל בסוף יש פה ההורים, וההורים לא יכולים לחטוף סטירות מכולם.

אסף אמון: לחטוף סטירות מהעבודה, לחטוף סטירות מהגננת, לחטוף סטירות מחברת הטיסה.

אסף אמון: הם נמצאים הכי נמוך למטה.

טלי פלוסקוב: אתה אומר שזה עסק.

טלי פלוסקוב: ההבדל בין עסק לבין עסק שאנחנו מדברים עליו הוא מאוד גדול.

טלי פלוסקוב: יש עסק רגיל שאתה יכול לא ללכת ולקנות בחנות אחרת, או שלא לטוס לחו"ל לצורך העניין.

טלי פלוסקוב: פה מדובר במשהו שהוא חלק מהחיים שלך.

טלי פלוסקוב: אתה לא יכול כאן לקבל החלטה, כי זו עובדה שצריך לקבל אותה, וזה משהו שלא מסתדר לי.

אסף אמון: אסיים במשפט אחד.

אסף אמון: אני חושב שהפתרון המושלם גם עבור הגנים וגם עבור הילדים וההורים הוא שהמדינה תוציא חוזה מומלץ לכל הילדים, לכל הגנים בארץ, הנה החוזה המומלץ שלנו, זה מה שאנחנו ממליצים בתור מדינה.

אסף אמון: מפה, אם הצדדים רוצים לקיים ביניהם משא-ומתן להקדים דברים, להוריד דברים, להעשיר את החוזה, שיבורכו.

אסף אמון: אבל בסוף יהיה איזה סוג של אבן דרך שהוא בעצם יהיה הסממן לכולם.

אסף אמון: זאת ההמלצה שלי.

טלי פלוסקוב: אם אתה שואל אותי, ברגע שחוק של פיקוח ובקרה ייכנס לתוקף, זה אומר שהם כולם תלויים בי.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אני יכולה להכתיב מה הם עושים בעצם.

טלי פלוסקוב: כי אלה התנאים של המדינה.

טלי פלוסקוב: נכון להיום כל אחד עושה את מה שהוא רוצה, וזה מה שרצינו לתקן בכנסת ה-20 כשהעברנו את החוק הזה.

אסף אמון: זה פתרון שהוא ממש קצר וקל לתפעול מהר יחסית.

טלי פלוסקוב: מה אתה מציע שיהיה רשום באותו מסמך?

טלי פלוסקוב: מה הפתרון שאתה מציע?

אסף אמון: ברמה הכלכלית, אני קודם כל מסכים עם ההמלצה של אותה ועדה בין-משרדית שאמרה תנסו להגיע להבנות.

אסף אמון: המשפט הזה הוא יפה, להגיע להבנות, אבל לאילו הבנות באמת ניתן להגיע אם עכשיו הגן אומר, אני רוצה 5,000 שקל, וההורה אומר, אני מוכן לתת לך 500?

אסף אמון: אין פה שום הבנות.

טלי פלוסקוב: אז איפה אני עוזרת במסמך הזה?

אסף אמון: אם את בתור מדינה תגדירי שמבחינתך במידה ויהיה סגר, או לצורך הדוגמה יוגדר ככוח עליון, או שהמדינה תחליט שלפי הוראות משרד הבריאות סוגרים את הגנים, ההורים לא צריכים לשלם שקל.

אסף אמון: אותם גנים צריכים לפנות למדינה בצורה מסודרת, והמדינה תעזור להם להחזיק את הראש שלהם מעל המים.

קרן איוס: זה לא עובד ככה.

טלי פלוסקוב: כל עסק בנפרד?

אסף אמון: לא.

אסף אמון: כל אחד לפי מספר הילדים ודברים כאלה, לפי קריטריונים שהמדינה תקבע.

אסף אמון: אבל לפחות שיהיה משהו אחד מסודר.

קרן איוס: אני רוצה לחדד כמה דברים.

קרן איוס: ראשית, נאמרים פה המון דברים בהכללות.

קרן איוס: לפחות ברמת הארגונים, אני יכולה להגיד שאנחנו חד וחלק וגורף אמרנו שאנחנו לא מקבלים אפליה או הדרה משום סוג שהוא.

קרן איוס: אם נעשה היקש למעונות הציבוריים, גם במעונות הציבוריים שהם בפיקוח המדינה, בחוזה אחיד של משרד העבודה והרווחה, נאמר שהורה צריך להודיע אם הוא חוזר למעון או לא, אחרת מקומו לא יישמר.

קרן איוס: עכשיו אנחנו עוברים שבעת מדורי גיהינום על ועדות הקבלה לראות מי בכלל פותח את ספטמבר.

קרן איוס: אז להגיד שכולם כך וכולם החתימו?

קרן איוס: אני יכולה לתת דוגמה פרטנית.

קרן איוס: אני בעלת גן ילדים פרטי בירושלים.

קרן איוס: אין לי סעיף קורונה בכלל בחוזה.

קרן איוס: אני יכולה להוציא את החוזה שלי מהתיק ולהראות שאצלי בגן כתוב שאם הגן ייכנס לבידוד או לסגר, אני מחזירה או בימים או בכסף.

קרן איוס: אז אי אפשר להגיד שכולם ככה.

קרן איוס: ודבר שני, מה זה "מי שרוצה יעשה כך"?

קרן איוס: אנחנו במציאות שאין לנו ברירה.

קרן איוס: ההורים יכולים להגיד שהם בלי ברירה, גם אנחנו בלי ברירה.

טלי פלוסקוב: אם אתם מציגים עובדה להורה, זה מה שקורה במקרה הזה.

קרן איוס: נכון.

קרן איוס: הוא גם צריך לשים מעמד ביניים.

קרן איוס: הוא אומר: הגן יגיד 5,000 ההורה יגיד 500.

קרן איוס: ראשית, אם אתה אומר את המילה הבנה, זה אומר שמתחיל פה שוק של מקח.

קרן איוס: זאת אומרת שאפשר להגיע לעמק השווה ולמצוא את נקודת האיזון של כל גן וגן.

קרן איוס: כי גן בתל אביב שגובה 4,000 שקלים שכר לימוד זה לא גן בירושלים שגובה 2,000.

קרן איוס: נקודת האיזון משתנה ויחס ההוצאות משתנה.

טלי פלוסקוב: אבל זכותם של ההורים לא להסכים.

קרן איוס: אבל גם זכותה של הגננת להגיד מה היכולות שלה לשרוד את היום שאחרי.

קרן איוס: להוציא חוזה אחיד ברמה של החלטה שלנו, הורים או גננות, הרי כבר שמנו את זה על השולחן, זה בלתי אפשרי.

קרן איוס: זאת עבירה של הרשות להגבלים עסקיים כהסדר כובל.

קרן איוס: לכן אם שאלת מה המלצת הוועדה, המלצת הוועדה צריכה להיות כזאת שבמקרה הספציפי של קורונה או כוח עליון או מבצע חירום או כל דבר שהמדינה תגדיר כמי שמאבד את השליטה, העסק או ההורה, שם תיכנס הגדרה איקס.

קרן איוס: כי חווינו את זה בענבי זעם, חווינו את זה בצוק איתן.

קרן איוס: חווינו את זה במקרה של עוטף עזה.

טלי פלוסקוב: אז נקרא לזה תקנות חירום.

טלי פלוסקוב: אבל מה זה איקס?

קרן איוס: אנחנו ישבנו מול משרד האוצר ועבדנו לילות כימים כדי לבדוק מה ההוצאות של גן ילדים פרטי, ולא בכדי הסקטור הזה הוא הסקטור היחיד שקיבל מענק ייחודי.

קרן איוס: אנחנו יודעים להגדיר מה ההוצאות של גן, ואנחנו מצאנו שכ-30% מההוצאות זה משהו שיהיה נקודת שובר השוויון שייקח את הגן לסגירה.

קרן איוס: ואם נניח המדינה תגיד שבמצב של בידוד נקודתי הורים יעזרו ב-30% הוצאות מהגן, זה מה שיעזור לכולנו לצלוח את המשבר, בכיף.

קרן איוס: אם כמו שחבר הכנסת יוראי אמר, למה שהמדינה לא תיקח 100%, שהמדינה תבדוק מחזור ותגיד: גן שנכנס לבידוד, יש לו איקס נזק, אנחנו מפקידים לו, ביטוח לאומי יודע לאתר אותנו בדיוק כשלוקחים מאתנו מע"מ ומס הכנסה וביטוח לאומי, אז ידע להזרים לנו לשם את הכסף.

טלי פלוסקוב: אני רוצה למצוא פה פתרון.

טלי פלוסקוב: בואו נזרים לכולם 100% ונראה עם איזו מדינה נישאר.

קרן איוס: לא 100%.

קרן איוס: 30% מהנזק במקרה של בידוד נקודתי.

קרן איוס: ובעניין של סגר מדיני, המדינה תחליט איך היא מטפלת בעסקים.

קרן איוס: תגידו עסק, קו נטוי מוסד חינוכי.

קרן איוס: אנחנו מדברים פה בסוף על הילדים, אנחנו רוצים שיהיה להם מקום לחזור אליו.

קרן איוס: אנחנו לא רוצים את המלחמה הזאת עם ההורים, ואנחנו באותו צד.

קרן איוס: זו מערכת יחסים שמתחילה באהבה, כמו בנישואים.

קרן איוס: אני והוא מגדלים את הילד שלו לפרק זמן של שלוש שנים, וסליחה אסף, הילד שלך יכול לקרוא לי אימא לפני שהוא קורא כך לאימא שלו, כי 75% מהיום הוא אצלי.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שכמו שיושבת-ראש הוועדה אמרה, אין פה באמת ויכוח.

טלי פלוסקוב: סליחה, יוראי, שאני קוטעת אותך.

טלי פלוסקוב: השעה היא 10:10.

טלי פלוסקוב: יש לנו ארבעה משרדי ממשלה על הקו.

טלי פלוסקוב: הנושא הוא מאוד מורכב.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו רוצים לצאת עם משהו, אתן לכם בקצרה כי אני רוצה לעבור למשרדי הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שאין פה ויכוח, והמציאות שאתה הצגת, אסף, היא לא תקינה.

יוראי להב-הרצנו: אבל אני כן יודע שזה קצת חוטא לאמת כשאתה מציג את זה כתופעה נרחבת, כי ממה שאני יודע, ושוחחתי עם לא מעט נציגים, הגנים שהחתימו על מסמכי הקורונה האלה או שגבו תשלומים הם לא הכלל, הם חריגים.

קרן איוס: נכון.

יוראי להב-הרצנו: אבל כשזה קורה זה לא תקין.

יוראי להב-הרצנו: לגבי מה שאמרת, אני חושב שאי אפשר למעון כזה או לגן פרטי בתור עסק פרטי לכל דבר ועניין.

יוראי להב-הרצנו: אפשר אולי בעיני להשית עליו את החובות של גוף דו-מהותי, כמו אוניברסיטה למשל, כי מספקים איזשהו שירות שהוא בסיסי ושבלעדיו המשק לא יכול לפעול.

יוראי להב-הרצנו: לפיכך מה ששניכם אומרים זה שאי אפשר שהדבר הזה יתנהל ברמה פרטנית של גן ספציפי אל מול ההורים.

יוראי להב-הרצנו: צריך לוודא שהמדינה נכנסת כאן ומגדירה כללי אצבע, אם לא כניסה לנעלי ההורים ב-100%, לפחות שהיא קובעת כללים של 10% תשלום, 20% תשלום, אבל שיהיו כללים מוגדרים שעובדים.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שאין פה ויכוח בין שניכם, המדינה צריכה לקחת אחריות.

יוראי להב-הרצנו: זאת האמירה.

קרן איוס: לגמרי.

קרן איוס: מסכימה.

אנדרי קוז'ינוב: בקצרה.

אנדרי קוז'ינוב: מה שאתם אומרים, אתם די בועטים לאותו שער בסופו של דבר.

אנדרי קוז'ינוב: העניין הוא פה שהמדינה לא יכולה להשית את העלויות, את כל הטיפול במשבר, על ההורים.

אנדרי קוז'ינוב: מצד שני, המדינה גם לא יכולה להשית את זה אך ורק על הגנים ולהגיד להם תסתדרו.

אנדרי קוז'ינוב: לכן התפקיד של המדינה פה הוא תפקיד מכריע, והיא צריכה להיכנס.

אנדרי קוז'ינוב: היא לא צריכה עכשיו לקחת את שני הראשים ולהנגיש אותם, אלא להיכנס באמצע ולתת פתרון.

טלי פלוסקוב: חברת הכנסת סונדוס.

סונדוס סאלח: ברכות על הדיון החשוב.

סונדוס סאלח: זו באמת סוגיה מורכבת.

סונדוס סאלח: להוסיף את הנטל הזה על ההורים זה הוספת חטא על פשע.

סונדוס סאלח: דמיינו לעצמכם אימא שבגלל שהגן נאלץ להיכנס לבידוד או להפסיק את הפעילות שלו, היא צריכה להמשיך ולשלם לגן והיא צריכה במקביל לחפש עוד מסגרת לילד שלה ולשלם עוד כסף בתוך משבר כלכלי, בריאותי, חברתי הגדול שהכרנו עד עכשיו.

סונדוס סאלח: איך אפשר לקבל היגיון כזה, שהיא גם צריכה להמשיך לשלם, כשאנחנו יודעים שהתשלום הזה שאני משלמת לגן נובע כנגזרת מההוצאות של הגן עצמו, שהן הופסקו בחלקן גדול?

סונדוס סאלח: הגננות יצאו לחל"ת, האוכל לא ממשיך להתקיים במעון, ציוד ועוד כל מיני הוצאות שלא ממשיכות להתקיים.

סונדוס סאלח: אז למה להמשיך להוסיף עוד נטל על ההורים בתוך משבר כלכלי אחד גדול?

סונדוס סאלח: איזו תוצאה אנחנו מצפים לקבל?

סונדוס סאלח: הורים שיעדיפו לשבת בבית ולא יצאו למשק ויקבלו את הכסף הזה מהביטוח הלאומי.

סונדוס סאלח: האם זה מה שאנחנו רוצים שיקרה, להוציא אותם לאבטלה?

סונדוס סאלח: עוד להוסיף על מעגל האבטלה?

סונדוס סאלח: זה מאוד מסוכן.

סונדוס סאלח: הממשלה צריכה לקחת אחריות, במיוחד שמדובר במסגרת חינוכית לילדים בגיל הרך.

טלי פלוסקוב: תודה, חברת הכנסת סונדוס.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.

טלי פלוסקוב: חגי פורגס, מנהל תחום מטה אגף מעונות יום ומשפחתונים, בבקשה.

חגי פורגס: שלום רב.

חגי פורגס: אחלק את הנושא למעונות פרטיים ומעונות עם סמל.

חגי פורגס: אני חושב שזאת חלוקה שהיא קיימת, ואם בנושאים אחרים, בנושאים הרגולטוריים של חינוך טיפול וסטנדרטים וכו' החלוקה הזאת קצת צורמת, אני חושב שבהקשר הספציפי הזה של קביעת תשלומים וגביית כספים מההורים, החלוקה הזאת ברורה ונכונה.

חגי פורגס: כי האגף בכלל לא מתעסק בהיבט הכספי של מעונות פרטיים.

חגי פורגס: לכן אם הנושא הוא מעונות פרטיים, אני חושב שלאגף ולמשרד בכלל אין פה משהו לתרום לדיון.

חגי פורגס: אני חושב שזה יותר בהיבט הצרכני מול משרד המשפטים.

חגי פורגס: יש הוועדה הבין-משרדית של משרד המשפטים שעסקה בנושא, ולכן אני חושב שלאגף אין פה משהו לתרום לדיון.

חגי פורגס: אם רוצים לדבר עם מעונות עם סמל, אפשר.

טלי פלוסקוב: העלו פה סוגיה של חוק המצלמות וחוק הפיקוח.

טלי פלוסקוב: אתה כן מעורב בזה?

טלי פלוסקוב: מה קורה עם זה?

טלי פלוסקוב: האם התקנות קיימות?

טלי פלוסקוב: האם ב-1 בספטמבר ברגע שאנחנו לא עומדים בדרישה להציב מצלמות זו עבירה על החוק?

טלי פלוסקוב: אתה יכול לתת לנו תשובות לזה?

חגי פורגס: היה על זה דיון מאוד מפורט ביום שני בוועדה לזכויות הילד.

טלי פלוסקוב: אנחנו עכשיו פה, תן לנו תשובות.

טלי פלוסקוב: אני לא הייתי בדיון הזה.

חגי פורגס: אז אני אגיד.

חגי פורגס: הייתה בקשה לדחות את התוקף של חוק המצלמות.

חגי פורגס: המשרד מבחינתו נשאר עם זה כרגיל.

חגי פורגס: אנחנו רואים לצערנו מקרים שהמצלמות חשפו מקרים מאוד קשים, ואנחנו לא מוצאים לנכון לדחות את יישומו.

טלי פלוסקוב: כולנו מסכימים שאסור לדחות.

טלי פלוסקוב: השאלה אם יש כבר תקנות?

חגי פורגס: לא.

חגי פורגס: התקנות הן על חוק הפיקוח, לא על חוק המצלמות.

חגי פורגס: אנחנו נמצאים ממש בעיצומה של העבודה על תקנות על חוק הפיקוח.

חגי פורגס: יש פה הרבה סוגיות שצריך ללבן אותן עם משרדי ממשלה אחרים.

חגי פורגס: אנחנו לקראת סוף העבודה, לקראת פרסום ההנחיות והבאה לדיונים בכנסת.

חגי פורגס: אנחנו פועלים בזה במלוא המרץ.

טלי פלוסקוב: עו"ד קרן, זה לשאלתך.

טלי פלוסקוב: חוק המצלמות נכנס לתוקף מ-1 בספטמבר.

טלי פלוסקוב: מי שאין לו מצלמה עובר על החוק.

קרן איוס: זה מה שאמרתי בדיוק, ולכן מאחר שהמדינה טרם נתנה לזה תקציב או החלטת סבסוד, כי זה יצא כרגע להצעות מחיר וכו', זה אומר שעוד הוצאה של כמה אלפי שקלים נכנסת לגנים בתוך עשרה ימים, שהיא אמורה להיתמך על ידי המדינה אבל נצטרך לעשות את זה באופן עצמאי כדי לא להיתפס עברייניות.

קרן איוס: כי חוק הפיקוח אומר שמי שיש לו עבירה פלילית לא יכול לקבל אישור ראשוני.

קרן איוס: זה מן ביצה ותרנגולת, שהדרך היחידה שלנו כרגע להתמודד איתה היא להוציא את ההוצאה באופן עצמאי בלית ברירה.

אסף אמון: למה שלא תהיה תוספת כספית מהמדינה?

אסף אמון: מימון ביניים.

קרן איוס: כך זה אמור להיות.

קרן איוס: זה בחוק.

אסף אמון: זה הכי פשוט.

טלי פלוסקוב: אז למה את חושבת שלא תקבלו?

קרן איוס: בואי נשאל את חגי איפה זה עומד.

טלי פלוסקוב: חגי, איפה זה עומד?

טלי פלוסקוב: זה מהצד שלכם המימון של המצלמות, ההשתתפות ברכישת מצלמות?

חגי פורגס: כן, זה אצלנו.

חגי פורגס: המנגנון יהיה שאנחנו מייצרים מאגר של מתקיני מצלמות.

חגי פורגס: המעונות, גם הפרטיים וגם עם הסמל, יוכלו לפנות לאותם מתקינים ולהתקין במחיר מופחת.

טלי פלוסקוב: מתי?

טלי פלוסקוב: אנחנו שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים.

חגי פורגס: המאגר הזה נמצא כרגע באישור של ועדת מכרזים במשרד.

חגי פורגס: ברגע שהמתקינים יקבלו את האישור הסופי ויסתיים ההליך הפרוצדורלי, אנחנו מעלים מערכת ממוחשבת לאוויר.

חגי פורגס: מעונות יוכלו להגיש בקשה, והתהליך יהיה פשוט ומהיר.

חגי פורגס: אבל אני חייב פה לצנן קצת את הציפיות, כי התקציב שקיבלנו לזה הוא תקציב מוגבל.

חגי פורגס: לכן אנחנו עושים קריטריונים לפי מצב סוציואקונומי של הרשות המקומית וכו'.

חגי פורגס: אני מקווה שהביקוש יהיה גבוה.

חגי פורגס: אם הביקוש יהיה גבוה, יש סיכוי לא מבוטל שלא כל המסגרות שיבקשו יקבלו סיוע, והם יצטרכו לעמוד בחוק.

טלי פלוסקוב: מה שאתה עכשיו אומר גם אותי מרתיח, לא רק את האנשים שיושבים פה.

טלי פלוסקוב: החוק נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר.

טלי פלוסקוב: אתה אומר שאתם נמצאים כרגע בבניית מאגר.

טלי פלוסקוב: אנחנו שבועיים לפני תחילת שנת הלימודים.

טלי פלוסקוב: ב-1 בספטמבר אני אגיע למעון, לא תהיה לה מצלמה, אני אגיד שהיא עוברת על החוק.

טלי פלוסקוב: אבל אתם לא נותנים לה כלים לעמוד במה שהתחייבתם, וזה התנאי שבו אישרנו את החוק.

חגי פורגס: החוק לא נתן בצדו הבטחה כספית.

חגי פורגס: כך בנוי החוק, זה לא האגף מאחוריו.

חגי פורגס: החוק הטיל חובה על כל המסגרות להתקין מצלמות החל מה-1 בספטמבר, ואין שום הבטחה לסיוע כספי לכל מעון שירצה להתקין מצלמה.

חגי פורגס: ההבטחה שהייתה בחוק היא ליצור מנגנון לסיוע כספי, אבל הוא לא תנאי לכניסת החוק לתוקף.

חגי פורגס: אנחנו מבינים שחלו כל מיני עיכובים ביישום המנגנון הזה, אבל זה לא נוגע לחובה של המסגרות לעמוד בהוראות החוק.

חגי פורגס: כמו שאמרתי, בכל מקרה, גם אם המנגנון היה קיים כבר חצי שנה, זה לא אומר שכולם היו מקבלים.

חגי פורגס: אין חובה בחוק לתת כלים למסגרות לעמוד בהוראות החוק.

חגי פורגס: יש גם סעיפי פטורים.

טלי פלוסקוב: במילים אחרות, המצלמות זו הוצאה נוספת של המעון.

טלי פלוסקוב: כמו שאת קונה דברים אחרים.

יוראי להב-הרצנו: כמה כסף זה?

קרן איוס: כמה אלפי שקלים.

טלי פלוסקוב: זו השקעה חד פעמית?

קרן איוס: כן.

אנדרי קוז'ינוב: אבל לפי התקנות זה מצלמה לכל שבעה ילדים בגן.

אנדרי קוז'ינוב: כלומר, אם יש לך 32 ילדים בגן, את חייבת שש מצלמות.

טלי פלוסקוב: אם תגידו לי כהורה לשלם עבור זה ולהיות רגועה, אהיה מוכנה.

קרן איוס: את לא תהיי רגועה, כי את לא יכולה לצפות ואת לא יכולה לראות.

קרן איוס: ואז יבוא הורה חמוד כמו אסף ויגיד: ואם אני לא רוצה לשלם?

קרן איוס: ואם אני לא מסכים?

קרן איוס: ואם יש הורה שלא מוכן להשתתף?

טלי פלוסקוב: יש הורה שלא יהיה מוכן לדעת חס וחלילה שקורה משהו עם הילד שלו?

קרן איוס: כן.

חגי פורגס: בחוק יש מנגנון שמסדיר מקרים שלא כל ההורים משלמים.

סונדוס סאלח: אלה מצלמות שיישארו אצלך, וההורים בשנה הבאה לא ישלמו.

טלי פלוסקוב: זה רכוש.

טלי פלוסקוב: זו השקעה חד פעמית.

טלי פלוסקוב: זה ציוד, זה כמו שקנית מזרן לילד שיישן אצלך.

קרן איוס: לנו הייתה הסתמכות על לשון החוק ועל ההבטחה שניתנה לנו בתוך הוועדה לזכויות הילד לסבסוד ולתקצוב המצלמות.

טלי פלוסקוב: אבל עובדה שזה לא בתוך החוק.

קרן איוס: נכון.

קרן איוס: אבל לבוא עשרה ימים לפני תחילת שנה ולהגיד: יכול להיות שיהיה, ויכול להיות שיהיה רק לחלק?

טלי פלוסקוב: אתם לא ישבתם כשהעבירו את החוקים?

קרן איוס: ישבנו, התנגדנו והיה לנו מה להגיד, ובכל זאת החוק עבר כך.

קרן איוס: אנחנו שמחנו על המערכת שתהיה כזאת שלפחות תציע בשוויון הזדמנויות את היכולת להגיש בקשה לסבסוד.

קרן איוס: אנחנו אחרי משבר קורונה, יש גנים שאפילו כמה אלפי השקלים האלה זו הוצאה מטורפת בשבילם.

טלי פלוסקוב: חגי, אם אנשים כרגע מדברים על הגשת בקשה לסבסוד, יש איזשהו תקציב?

אסף אמון: שהרשות המקומית גם תעזור.

אנדרי קוז'ינוב: לא.

אנדרי קוז'ינוב: משרד האוצר היה אמור לצבוע תקציב מסוים.

אנדרי קוז'ינוב: עכשיו פורסם כבר שיש כוונה במסגרת חוק ההסדרים שיבוא, אם יבוא, שזה יידחה.

טלי פלוסקוב: הוא גם אומר שזה תלוי ברמה הסוציואקונומית של יישוב.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, יש כאלה שישלמו פחות, יש כאלה שישלמו יותר.

טלי פלוסקוב: מה המנגנון אומר?

טלי פלוסקוב: מול מי?

טלי פלוסקוב: מול הרשות המקומית?

חגי פורגס: לא, מול המפעיל.

חגי פורגס: המפעיל פונה אלינו לבקש סיוע.

חגי פורגס: קרן אמרה שניתנה הבטחה שכל מעון יקבל סבסוד.

חגי פורגס: אני לא מכיר הבטחה כזאת, בטח שהיא לא ניתנה על ידי המשרד.

חגי פורגס: זאת הבטחה שהיא יותר תקציבית, שמשרד האוצר צריך לתת אותה.

חגי פורגס: אם יש הבטחה כזאת, צריך לפנות למי שמממן.

קרן איוס: אמרתי שהייתה לנו הסתמכות לכך שהמשרד יסבסד או יממן לפחות לחלק מהמסגרות.

קרן איוס: והרי מלכתחילה מי שפונה זה מי שנמצא באיזושהי מצוקה כלכלית.

קרן איוס: כי מי שיש לו היכולת, האמן לי שכבר התקין מימים ימימה להגנה אישית שלו.

קרן איוס: באחוז גדול של המסגרות כבר יש מצלמות.

קרן איוס: אבל מי פונה?

קרן איוס: מי שבאמת צריך.

קרן איוס: מה יקרה אם יפנו מסגרות שהן צריכות ואין להן, והן לא יעמדו בקריטריונים?

קרן איוס: שם הבעיה.

חגי פורגס: קודם דיברו כאן על מצב שבו הורה לא רוצה לשלם או כל מיני דברים כאלה.

חגי פורגס: יש סעיף בחוק שמסדיר נושאים כאלה, שיש הסכמה בכתב של אחוז מסוים מההורים שאם אין ההסכמה הזאת אז המעון לא מחויב להתקין את המצלמות.

טלי פלוסקוב: בואו נשים את הנושא של המצלמות בנפרד.

טלי פלוסקוב: הוא חשוב מאוד, אבל אני מבינה שיש דיונים גם בוועדות האחרות בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: בואו נחזור לנושא הדיון שלנו.

אסף אמון: אם אפשר לסיכום הנושא, אני חושב שצריך להפריד בין התקציב לבין מה שקרן אמרה, שהם עוברים על החוק.

אסף אמון: אולי כדאי לנסות לאפשר להם עוד פרק זמן נוסף כדי שלא יהיו מפרי חוק.

טלי פלוסקוב: מה שאומר פה אסף, איך אנחנו מונעים.

טלי פלוסקוב: אתם צריכים לחשוב על זה, ולדעתי היוזמה צריכה לבוא מכם.

טלי פלוסקוב: מ-1 בספטמבר אי הצבת מצלמות זו עבירה על החוק.

טלי פלוסקוב: אם אתם עדיין לא מוכנים עם המנגנון, אז איך אנחנו יכולים לדרוש לצורך העניין להציב מצלמות?

טלי פלוסקוב: איכשהו צריך להיפגש עם העבודה שאתם צריכים לעשות.

טלי פלוסקוב: מצד שני, אני עכשיו פונה אליכם.

טלי פלוסקוב: אחרי המקרים הקשים שאנחנו כולנו רואים, לצערי הרב, אני לא חושבת שאנחנו צריכים לתת אפילו יום אחד המתנה להצבת המצלמות, ולכן אני פונה אליכם, חגי, להפעיל את כל המערכות שלכם, את כל מה שאפשר, כי זה הנושא הדחוף ביותר בעיני בנקודת הזמן הזאת.

טלי פלוסקוב: אנחנו נמצאים שבועיים לפני תחילת שנת הלימודים, וכל הורה רוצה להיות בטוח בבטיחותו ובביטחונו של הילד שנמצא במערכת.

קרן איוס: גם כל גננת רוצה הגנה על השם שלה ולאישור שלה שהיא עושה עבודה טובה.

טלי פלוסקוב: הנושא הזה היום הוא בוער.

טלי פלוסקוב: חגי, אני משתפת אותך איתי, אנחנו זה המדינה.

טלי פלוסקוב: ההורים לא יסלחו לנו אם אנחנו לא נהיה מוכנים עם המערכת ב-1 בספטמבר.

טלי פלוסקוב: אני לא יודעת למה אנחנו חיכינו כל כך הרבה זמן.

טלי פלוסקוב: החוק נחתם בכנסת ה-20 בשנת 2017 או 2018.

טלי פלוסקוב: למה כל כך הרבה זמן לקח לכם להכין את שנת הלימודים, כשידעתם שב-1 בספטמבר 2020 החוק הזה נכנס לתוקף?

טלי פלוסקוב: זה לא ברור לי.

טלי פלוסקוב: ולא רק לי, אני מבינה שיש הרבה אנשים שישאלו את אותה שאלה.

סונדוס סאלח: אבל זה מסיט אותנו מהדיון.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אני עצמי רציתי לעצור, אבל זה בוער בכל אחד מאתנו.

סונדוס סאלח: זה שווה דיון בנפרד.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה איתך.

טלי פלוסקוב: חגי, מה שאתה אומר, אין לנו שום התייחסות לכל מה שקורה במעונות הפרטיים.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא יכולים להכתיב פה כללים ונהלים.

טלי פלוסקוב: נכון, זה מה שאמרת כרגע?

חגי פורגס: כן.

חגי פורגס: זה גם עולה מהגורמים בממשלה שהחברים פה בדיון הלכו אליהם.

חגי פורגס: הלכו לארז קמיניץ, הלכו למועצה לצרכנות, כי הם באמת הגופים בממשלה שאמונים על שאלות בנושא הצרכנות, ויש הוועדה הבין-משרדית במשרד המשפטים.

חגי פורגס: לא בכדי אנחנו לא הכתובת לנושא.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: משרד הכלכלה, תמר פרנקל-מירסקי, מנהלת בכירה לחקיקה ורגולציה, נמצאת איתנו בזום.

תמר פרנקל מירסקי: שומעים אותי?

טלי פלוסקוב: לצערי לא.

טלי פלוסקוב: יש הרבה רעש.

טלי פלוסקוב: נשמע את משרד המשפטים, עד שנצליח להתגבר על התקלה.

טלי פלוסקוב: ליאת, בבקשה.

ליאת שטרק: בוקר טוב ותודה על ההזדמנות להציג את הדברים מבחינתנו.

ליאת שטרק: כבר בפתח מגפת הקורונה משרד המשפטים הקים צוות בין-משרדי כדי לבחון את השפעות הקורונה כשהמטרה הייתה להביא למיתון ההשפעות על קיום חוזים כדי לאפשר לחוזים להמשיך להתקיים וכדי למנוע ריבוי של התדיינויות משפטיות.

ליאת שטרק: אנחנו יצאנו בסופו של דבר עם כמה המלצות כלליות, בין היתר שקוראות לצדדים לקיים משא ומתן ביניהם כדי לערוך את ההתאמות הנדרשות בחוזים, והמלצנו על הסדרים פרטניים ביחס לנושאים שחשבנו שנכון להתייחס אליהם באופן פרטני, אם משום שבאמת אפשר לייצר הסדר פשוט ויעיל והוגן, וכך היה גם ביחס לגני הילדים הפרטיים.

ליאת שטרק: הצוות ביקש להמליץ מתווה שהציעה הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן.

ליאת שטרק: המתווה הזה פורט כאן על ידי המשתתפים.

ליאת שטרק: הוא התייחס לגני ילדים פרטיים מתוך הבנה שיש יחסי אמון מיוחדים בין הנהלות הגנים לבין ההורים.

ליאת שטרק: המתווה ביקש, בגלל הנסיבות המיוחד והבלתי צפויות שיצרה הקורונה, לקבוע שהורים יישאו תשלום עבור חופשות שהן חלק מהלוח הכולל של הגן, וביחס ליתר הימים יהיה החזר עבור ימים שהגן לא פעל בהם.

ליאת שטרק: זה היה המתווה ביחס לגל הראשון.

ליאת שטרק: במקביל כשהתקבלו אצלנו במהלך הגל הראשון כל מיני פניות שהתייחסו לכך שיש גנים שמבקשים לשנות את ההסכם באופן חד צדדי, אנחנו פרסמנו מכתב שגם נתנו לו פרסום, שאמר שלמרות הנסיבות המיוחדות שיצרה הקורונה אין מקום לשינוי חד צדדי של אותם הסכמים שנכרתו בתחילת שנה, ואנחנו העלינו את הדברים על הכתב והבהרנו שדווקא בפרט ולאור יחסי האמון המיוחדים, יש מקום שההורים והנהלות הגנים יעמדו בקשר ויקיימו משא ומתן כדי להתאים את החוזים בצורה סבירה והוגנת, מתוך התייחסות למכלול הנסיבות החדשות.

ליאת שטרק: זה מה שעשינו במהלך הגל הראשון, כשאז הקורונה הייתה אירוע בלתי צפוי ומפתיע.

ליאת שטרק: מה שקרה הוא שעכשיו אנחנו נמצאים במצב שהגיעו אלינו למשרד כמה פניות שמתייחסות למה שנאמר כאן, שעל ההורים יושתו כל העלויות במקרה של סגר או בידוד בשנת הלימודים הקרובה, ובהקשר הזה אנחנו מתייחסים להיבט של חוזים אחידים.

ליאת שטרק: מבחינתנו התניה שמשיתה את כל הנזק על צד אחד בלבד היא התניה שנחשבת להתניה מקפחת.

ליאת שטרק: במקרה כזה התניה מקפחת אמורה להיות בטלה גם אם החוזים כבר נכרתו, וזאת העמדה שלנו.

ליאת שטרק: לגוף העניין, ולקראת שנת הלימודים הקרובה, אנחנו מקיימים לבחון גיבוש של מתווה בימים הקרובים, שיאפשר הסדר של הסיטואציות שעלולות להתרחש בשנת הלימודים הקרובה.

ליאת שטרק: אנחנו נשמע את הציבור, נשמע את הנהלות הגנים.

ליאת שטרק: לאור הניסיון הטוב שיש לנו מהגל הראשון אנחנו מאמינים שנוכל להגיע למתווה הוגן וסביר, שיאפשר גם את המשך קיומם של הגנים וייתן מענה נכון וראוי גם להורים.

ליאת שטרק: שיתחשב גם בהוצאות השוטפות של הגנים ככל שהם לא יזכו למענקים מהמדינה.

ליאת שטרק: זו הכוונה שלנו בימים הקרובים.

ליאת שטרק: אנחנו בוחנים את הצורך לייצר איזשהו מתווה כזה ונעמוד בקשר עם הצדדים ועם הציבור בהקשר הזה.

טלי פלוסקוב: את יכולה לתת לנו טעימה?

טלי פלוסקוב: מה יכול להיות פתרון מבחינתך?

ליאת שטרק: סך הכול גם העקרונות שחלו במתווה הקודם הם עקרונות שכנראה יהיה מקום להחיל אותם גם כאן.

ליאת שטרק: זאת אומרת, ברור לנו העיקרון שאין מקום להחיל את ההורים הוצאות כשהם לא מקבלים את השירות.

ליאת שטרק: אבל אנחנו עכשיו בנקודת זמן אחרת, שבה החוזים נכרתים ויכולות להיות הסכמות בין ההורים לבין הגנים.

ליאת שטרק: בהקשר הזה אנחנו חושבים שנכון להגיע לאיזשהו מתווה הוגן שמצד אחד כמובן משית את ההוצאות על ההורים, אבל כן יש מקום להתחשב בהוצאות השוטפות של הגן.

ליאת שטרק: אז אני לא יכולה להיכנס לגוף העניין, כי אנחנו באמת רוצים לקיים שיח מהותי וממש בימים אלו מנסים לקדם אותו.

ליאת שטרק: אבל אנחנו כן חושבים שנוכל להגיע למתווה שיהיה מקובל על הצדדים.

ליאת שטרק: ואנחנו קוראים מכאן למי שמקשיב ויש לו הצעות, לפנות אלינו.

ליאת שטרק: אנחנו בעצמנו יוזמים פנייה לגורמים הרלוונטיים כדי לייצר מתווה.

טלי פלוסקוב: לאן לפנות אליכם עם ההצעות?

ליאת שטרק: אפשר לפנות אלינו למשרד המשפטים או בדרכים המקובלות דרך האתר.

ליאת שטרק: אני יכולה להשאיר כמובן במזכירות הוועדה את המייל, אפשר לפנות אלי ישירות.

טלי פלוסקוב: אני מבקשת להעביר.

ליאת שטרק: אנחנו נשמח לשמוע.

ליאת שטרק: אנחנו גם עומדים בקשר עם הרשות להגנת הצרכן שמקבלת פניות בנושא, וגם אנחנו מקבלים פניות במישרין.

ליאת שטרק: אז אנחנו יודעים גם כמובן ליצור קשר עם הציבור, ואנחנו גם מזמינים וגם יוזמים פניות לגורמים השונים שמעורבים בהקשר הזה.

טלי פלוסקוב: מה שהצלחתי להרגיש ולשמוע בדברייך, המשפט שאמרת על הגל הראשון של קורונה, שאין לחייב מישהו עבור שירות שלא קיבל, שאתם עכשיו כן חושבים שמשהו צריך להשתנות.

טלי פלוסקוב: האם זה נכון?

ליאת שטרק: כן.

ליאת שטרק: מבחינה משפטית אנחנו נמצאים במצב קצת שונה.

ליאת שטרק: בגל הראשון היינו במצב שבו היו כבר הסכמים קיימים בין ההורים לבין הגנים.

ליאת שטרק: הסכמים שנכרתו כנראה בתחילת שנת הלימודים הקודמת.

ליאת שטרק: הגיע אלינו אירוע בלתי צפוי, וחשבנו שנכון להתאים את החוזים הקיימים למציאות השונה.

ליאת שטרק: העיקרון המנחה היה שאין מקום לשלם עבור תקופה שבה לא ניתן השירות, וגם שם חלק מההתאמה הייתה כן להתחשב במציאות המשתנה ולמשל לקבוע שהחופשות ישולמו על ידי ההורים, שימים שבהם ייערך לימוד על דרך של קפסולות ייחשב כימי לימוד רגילים.

ליאת שטרק: אנחנו עכשיו לא מאמצים את המתווה הקודם כי המציאות השתנתה.

ליאת שטרק: הקורונה היא כבר צפויה, היא כבר לא בגדר נסיבות בלתי צפויות, ואנחנו חושבים שכן יכולות להיות הסכמות לעניין חלוקת הנזק בצורה מסוימת.

ליאת שטרק: העיקרון המנחה לא להשית על ההורים את העלות הוא עדיין עיקרון מנחה.

ליאת שטרק: אנחנו כן חושבים שיש מקום לשקול להתייחס לאיזשהן הוצאות שוטפות היה והמדינה לא תיתן מענקים עתידיים בגין זה.

ליאת שטרק: זו נקודה שאנחנו כן רוצים לדון עליה יחד עם הצדדים כדי לנסות לחשוב על פתרון מאוזן, פתרון ראוי לטובת הצדדים כולם.

ליאת שטרק: כי אני חייבת לציין, ואנחנו נפגשנו עם הרבה ענפים לאורך הדיונים בצוות הבין-משרדי, כאן הרגשנו שיש כאן נכונות של שני הצדדים להגיע למתווים ראויים וסבירים לטובת הציבור בכללותו, לטובת כלל המשתתפים.

ליאת שטרק: אנחנו מאמינים שגם הפעם אנחנו נצליח להגיע למתווה ראוי והוגן.

ליאת שטרק: אנחנו לפחות נפעל לעשות זאת בטווח הזמן הקרוב.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת קוז'ינוב, בבקשה.

אנדרי קוז'ינוב: גברתי היושבת-ראש, הרושם שנוצר אצלי, בהמשך למה שנציגת משרד המשפטים אומרת, הוא שבאה המדינה ואומרת להורים ולגנים: תסתדרו לבד, תשאו בהוצאות.

אנדרי קוז'ינוב: אנחנו לא צד, אתם תגיעו להסכמות.

אנדרי קוז'ינוב: אי אפשר להשית את העלויות לא עליכם ולא עליכם, אבל אנחנו מהצד ננהל את הדינים החוזיים.

אנדרי קוז'ינוב: מה ההיגיון?

אנדרי קוז'ינוב: אני מבין שאת מתרעמת עכשיו, אבל זה מה שאני מסיק ממה שאת אומרת, שאתם משיתים את כל הדבר הזה על ההורים ועל הגנים: תסתדרו, תשאו בהוצאות, תתחלקו בהוצאות, והמדינה תעמוד מהצד ותגדיר לכם מסגרות כלשהן מבלי שהיא תפצה מראש, מבלי שהיא תגדיר את הפיצוי מראש.

אנדרי קוז'ינוב: האם ניתן להגדיר גם את הגנים, כדי שההורים לא יישאו בהוצאות, מבחינה משפטית כעסק חיוני או כמפעל חיוני כדי שהם יזכו לכל אותן ההגנות, וגם הצרכן לצורך העניין לא ייפגע?

אנדרי קוז'ינוב: מבלי שאתם נכנסים בתקופה הזאת לכל הדינים שהם לא מותאמים, דינים עסקיים, דיני חוזים, דיני נזקים.

אנדרי קוז'ינוב: מה זה קשור?

טלי פלוסקוב: הנקודה ברורה.

טלי פלוסקוב: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם, האם אתם רואים דווקא בעסק.

טלי פלוסקוב: אנחנו מסתכלים על זה כעסק פרטי.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את הגישה של הממשלה, שאין לנו מקום להתערב כי זה לא תחת אחריותנו.

טלי פלוסקוב: יחד עם זאת זה באמת נושא שבלי זה לא יהיה שום עסק אחר, גם אם הוא חיוני.

טלי פלוסקוב: אני יודעת על כמה מקצועות שנתנו להם הגדרה כעסק שהוא מקצוע חיוני, אז אולי גם פה אנחנו צריכים למצוא נוסחה שתיתן מענה.

טלי פלוסקוב: אני לגמרי מצטרפת לחבר הכנסת קוז'ינוב.

טלי פלוסקוב: גם אני לא חושבת שאנחנו כמדינה צריכים להישאר בצד ולתת לשני הצדדים האלה לריב ביניהם.

טלי פלוסקוב: מי שאשם זה אנחנו.

טלי פלוסקוב: קורונה אשמה, אבל אנחנו פתאום נכריז על סגר, פתאום נחייב אותם להישאר בבית, כמו שאנחנו עושים במקרים האחרים.

טלי פלוסקוב: רק פה יום אחד תגידו לפתוח, ואם לא נדאג שהם יהיו מוכנים לפתוח מיד אז הם לא יוכלו לפתוח ולא יוכלו לעמוד לצדנו כדי שהמשק יתחיל לחזור לחיים נורמליים.

טלי פלוסקוב: האם אתם לוקחים את זה בחשבון?

טלי פלוסקוב: כי במקרה הזה ההשתתפות שלנו יכולה להיות אך ורק במטרה אחת, להשאיר את העסק על אש קטנה ולתת אותו מיידית כשאנחנו צריכים להפעיל אותו.

טלי פלוסקוב: כי אנחנו מדברים כל הזמן על החזרת הכלכלה היציבה של מדינת ישראל, ובלי מעונות יום, בלי פתרון לילדים שלנו לא נוכל לעשות את זה.

טלי פלוסקוב: ואם אנחנו עדיין משאירים להורים אופציה יותר טובה, להישאר בבית מאשר להכניס את הילד למעון כשיש האופציה ולצאת לעבודה, אז אנחנו לא נגיע לפתרון שכולנו מחפשים אותו.

טלי פלוסקוב: איך אתם רואים את זה בכלל?

טלי פלוסקוב: האם באותה ועדה בין-משרדית עלה הנושא של מעונות יום כעסק חיוני?

ליאת שטרק: אנחנו באמת התייחסנו לגנים, וגם קבענו מתווה מיוחד ביחס לגנים לאור החשיבות של הענף הזה, ולאור העובדה שחשבנו שאפשר להתוות מתווה ישים.

ליאת שטרק: נקודת המוצא הייתה שאכן מדובר על שירות מיוחד בהקשר הזה.

ליאת שטרק: אני חושבת שחלק מהמענה צריך להינתן גם על ידי משרד האוצר, כי אנחנו לא התייחסנו לשאלת המענקים שניתנים.

ליאת שטרק: אני כן חושבת ומאמינה, והאמת שזה גם קצת חלק מהקולות וההדים שקיבלנו, אנחנו הבנו שסך הכול ההסדר שפורסם כן מסייע לגנים להמשיך את הפעילות בהקשר הזה, וזאת לצד אותם מענקים שניתנו.

ליאת שטרק: ביחס לשנת הלימודים הקרובה, אנחנו רוצים לקבוע איזשהו מתווה שכרגע יאפשר את הפעילות ויצפה את ההתייחסות לעתיד.

ליאת שטרק: זאת בהתייחס גם למקרה שבו יינתן מענק, אך גם לאפשרות שלא יינתנו מענקים.

ליאת שטרק: זאת אומרת, אנחנו כן רוצים להסדיר המשך פעולה שיהיה מקובל ויחסית הוגן, והנושא של המענקים הוא נושא שפחות אצלנו בהקשר הזה.

טלי פלוסקוב: לא נשאר לנו הרבה זמן, ואני חייבת לשמוע את משרד האוצר.

טלי פלוסקוב: ממשרד האוצר נמצא איתנו אביעד שוורץ, רפרנט תעסוקה באגף התקציבים.

טלי פלוסקוב: שלום אביעד, תנסה לעשות לנו סדר, איפה אתם, אם בכלל, נמצאים בסיפור הזה.

אביעד שוורץ: אני חושב שחגי הציג נכון את הנושא.

אביעד שוורץ: אנחנו לא מתייחסים לנושא שבין ההורים לגנים בהיבט של איך החוזה בנוי ומה המחיר.

אביעד שוורץ: הדברים האלה זה לא תחום שאנחנו מעורבים בו.

אביעד שוורץ: אבל מה שכן, בהיבט של מענקים שניתנים, כמו שציינת, לכל עסק שנפגע.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, אם לעסק, בגלל סגירה, בגלל המגבלות הממשלתיות, הייתה ירידה במחזור, ניתן לאותו עסק פיצוי שהוא מותנה בירידה במחזור.

אביעד שוורץ: במקרה של מעון שנסגר לגמרי והמחזור יורד כי אין הכנסה, אז המעון יקבל פיצוי עד יוני 2021 במתווה המענקים.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, בשנת הלימודים הקרובה אמור להיות מענה.

אנדרי קוז'ינוב: שאלת הבהרה.

אנדרי קוז'ינוב: מהמענקים של הגל הראשון, מאותו הסדר שהגעתם עם הגנים, לכמה אחוז מימוש כבר הגעתם?

אנדרי קוז'ינוב: כמה שילמתם לגנים?

אנדרי קוז'ינוב: רק כדי לסבר לנו את האוזן לגבי העתיד לבוא, עם כל מה שאתה אומר.

אביעד שוורץ: המענקים שניתנו מהסדר רשות המיסים, אני לא יודע אם יש לנו הפילוח לגביהם.

אביעד שוורץ: אבל ניתן מענק מיוחד לתקופה שבה חשבנו שהמעונות יפעלו בקפסולות.

אביעד שוורץ: היה צפוי שלא יוכלו לחזור לפעילות מלאה, אלא הייתה תקופה שתוכנן לפתוח אותם בקפסולות שהן יותר קטנות, ולזה כן ניתן איזשהו מענה מיוחד.

אביעד שוורץ: כיום, מעבר לזה שזה היה לתקופה קצרה, גם לשנת הלימודים הקרובה לא צפוי שינוי כזה במתווה.

אביעד שוורץ: כרגע המתווה הוא של תפיסה רגילה ולכן אין משהו מיוחד.

אנדרי קוז'ינוב: אתם נערכים לאפשרות של גל שני של סגירה והגדרת הפיצוי לגנים מראש?

אנדרי קוז'ינוב: האם אתם בכלל חושבים בכיוון הזה?

אביעד שוורץ: אמרתי, המתווה כבר מוכן ויש רשת שניתנה עד יוני 2021, שבה אם גן ייסגר, המחזור שלו בחודש הזה יורד לאפס, ולכן תהיה לו פגיעה מאוד גבוהה ובהתאם לזה הוא גם יקבל פיצוי מהמדינה.

טלי פלוסקוב: תודה, אביעד.

טלי פלוסקוב: אני עדיין רוצה לשמוע את משרד הכלכלה.

טלי פלוסקוב: הבנתי מה שמשרד האוצר אומר.

טלי פלוסקוב: בסיכום שלי אתייחס לדבריו.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את משרד הכלכלה, כי הבנתי שהרשות לעסקים הקטנים כן נתנו איזשהו מענק להתארגנות בגל הראשון.

טלי פלוסקוב: את מכירה את זה?

קרן איוס: אני אענה על זה.

טלי פלוסקוב: משרד הכלכלה איתנו?

טלי פלוסקוב: אנחנו מצליחים לשמוע?

טלי פלוסקוב: תמר, לא שומעים אותך.

קרן איוס: בינתיים אענה לך על עניין המענק.

קרן איוס: המענק שניתן לגנים הפרטיים כלל תנאים מצטברים לקבלתו, ומה שהוא עשה, הוא מיפה החוצה כ-35% מהמסגרות.

קרן איוס: כי הוא ניתן למי שיש לה מעל שבעה ילדים, שעומדת בדרישות האישור הראשוני של חוק הפיקוח, שתגיש בקשה למענק.

קרן איוס: בקיצור, התנאים המצטברים הם כאלה שמקשים ומאריכים את התהליך.

קרן איוס: אנחנו כבר באוגוסט, ואני עדיין לא קיבלתי פיצוי על משהו שקרה באפריל.

טלי פלוסקוב: את עומדת עד כה בכל התנאים?

קרן איוס: אני עומדת בכל התנאים ובכל הדרישות.

טלי פלוסקוב: והגשת?

קרן איוס: הגשתי.

קרן איוס: הכול בסדר.

קרן איוס: טחנות הצדק טוחנות לאט.

קרן איוס: הרשות לעסקים קטנים ובינוניים קיבלה משימה, היא משתדלת לעמוד בה, היא עובדת בקצב שלה.

קרן איוס: לצערי הקצב של הגנים לשרוד הוא יותר קשה מזה, ויהיו גנים שיקבלו את הפיצוי הזה אולי בספטמבר או באוקטובר, כי זו גם עבודה מול משרד העבודה והרווחה.

קרן איוס: אלה שני משרדים מקבילים שצריך לעבוד מולם, ולכן זה לא כזה פשוט.

קרן איוס: אם אנחנו מושכים את החבל עוד קצת, גם אם ייתנו למישהי מענק ובספט

קרן איוס: מבר היא לא פותחת את הגן, זה כבר לא יעזור לה.

קרן איוס: זה אולי יסגור לה פינות שהיא תצטרך לשלם פיצויים או חובות שיש לה.

טלי פלוסקוב: ברור.

טלי פלוסקוב: חבל מאוד שאני לא שומעת את משרד הכלכלה.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו לא נצליח לשמוע את תמר, אני אבקש אחר כך לשוחח איתה בטלפון ונמסור את הנתונים.

אנדרי קוז'ינוב: שאלת הבהרה לגבי הירידה במחזור.

אנדרי קוז'ינוב: לפי המתווים של משרד האוצר, או לפי אותה תוספת תקציבית שהעברנו, ירידה במחזור מתייחסת לחישוב דו-חודשי או תלת-חודשי בכלל בחישוב שנתי.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: לדעתי הנוסחה הזאת לא מתאימה.

קרן איוס: וזה חד פעמי.

קרן איוס: אז אתה לא יכול להגיש שוב ושוב ושוב, כי זה לא עובד כך.

טלי פלוסקוב: כל המענקים שהמדינה נותנת לעסקים כעסקים – איפה אתם נמצאים שם?

קרן איוס: אנחנו לא עמדנו בכל הפעימות.

טלי פלוסקוב: למה?

קרן איוס: לא עמדנו בקריטריונים שהיו לפעימות.

קרן איוס: מתוך ארבע פעימות פוטנציאליות, הגנים היו זכאים לבין 2 ל-3 בהתאם לגודל העסק, הוצאותיו, כמות העובדים שלו וכו'.

קרן איוס: ועם המענק הסקטוריאלי אנחנו עוד מתמודדים, והדבר הכי חשוב הוא שהיה לו שם יתרון שעודד את הגנים להגיש בקשה לאישור ראשוני למשרד העבודה והרווחה.

קרן איוס: במקביל, בגלל שזו פרוצדורה מאוד ארוכה שכרוכה בהגעה לקורסים של עזרה ראשונה והתנהלות בטוחה, שהם סגורים כרגע, אין לנו יכולת לקבל אישור ראשוני, ולכן אין לנו יכולת לקבל את המענק.

קרן איוס: אז אנחנו במין לופ כזה.

טלי פלוסקוב: אני אנסה לבדוק את הסוגיה הזאת מול משרד האוצר.

קרן איוס: תודה.

קרן איוס: זה טריקי.

טלי פלוסקוב: זה לא יכול להיות שאתם נשארים לגמרי מבחוץ.

קרן איוס: זה תקציב של 300 מיליון שניתן לרשות לעסקים קטנים ובינוניים לפרק זמן קצוב, וזאת אומרת שאחרי שייגמר פרק הזמן הקצוב הם יחזירו את הכסף לאוצר, כאשר מי שזכאי לו בעצם לא קיבל אותו.

טלי פלוסקוב: ברור לי שאנחנו צריכים לבדוק.

טלי פלוסקוב: יש פה משהו שלא ברור לי, אנסה לדבר עם האוצר בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת ששמענו את כולם.

אנדרי קוז'ינוב: הצטערתי לשמוע שמשרד האוצר לא יודע לתת את החישוב מבחינת המימוש של מענקים ושל הסיוע שהיה אמור להינתן.

אנדרי קוז'ינוב: זה באמת מצער, כי זה רק משליך על העתיד לבוא.

אנדרי קוז'ינוב: אם יהיו תביעות, אז בחלוף ארבעה-חמישה חודשים משרד האוצר, שסיכם את המתווה הזה עוד באפריל-מאי, לא יודע להגיד מה מצב המימוש.

טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאמרתי, ואמרתי שאקח על עצמי בדיקה.

טלי פלוסקוב: משהו כאן או שלא מוגדר נכון או שלא עובד נכון.

טלי פלוסקוב: אביעד, אתה יכול להתייחס לדברים?

אביעד שוורץ: אני אתייחס לשני דברים.

אביעד שוורץ: אני התכוונתי למענקים שניתנים דרך רשות המיסים.

אביעד שוורץ: להגיד כמה בדיוק כמה מעונות קיבלו, זה נושא מורכב, כי רשות המיסים לא בהכרח יודעת האם העסק הוא מעון יום או גן.

אביעד שוורץ: אפשר לנסות לבקש מרשות המיסים את הנתונים, אני לא בטוח שיש להם, ולי אין אותם כרגע, כמה מתוך המענקים שניתנו הם מעונות יום.

אביעד שוורץ: בניגוד למה שקרן אמרה, אומנם היו כל מיני פעימות שניתנו בתחילת הקורונה, חלקן יועדו לכאלה עם הכנסות קטנות, ולכן הן לא יועדו מראש למעונות היום.

אביעד שוורץ: בפעימות שניתנות מעכשיו עד לשנה הבאה, במענק למשל שניתן לעסקים, הם עסקים שהם הרבה מעבר למחזור של מעונות יום.

טלי פלוסקוב: אבל מדובר פה על משהו סקטוריאלי.

טלי פלוסקוב: משהו ספציפי למעונות יום.

אביעד שוורץ: המענק הסקטוריאלי ניתן עבור התקופה שבה היו הנחיות מיוחדות למעונות יום.

אביעד שוורץ: כרגע עקב הניתוח הרפואי של המצב, מעונות יום וגני ילדים ממשיכים לפעול רגיל, ולכן המענק הסקטוריאלי כבר לא תואם למטרה שלשמה הוא הוקם.

אנדרי קוז'ינוב: מה אחוזי המימוש של המענק הסקטוריאלי מלכתחילה?

אנדרי קוז'ינוב: זאת הייתה השאלה.

אנדרי קוז'ינוב: בהתאם להסכם של פיצוי פר ילד.

טלי פלוסקוב: הוא אמר שהוא לא יכול לתת לנו את הנתונים האלה.

אביעד שוורץ: לגבי המענק עצמו, אני יודע שכבר כ-460 מעונות קיבלו את המענק בפועל ויש עוד כמה מאות שאני יודע שכבר הגישו ונמצאים שם בתהליך.

אביעד שוורץ: אכן הדרישה שלנו לנתינת המענק הייתה אישור ראשוני מצד העבודה.

אביעד שוורץ: זו דרישה של החוק.

אביעד שוורץ: כל מעון שהוא מעל שבעה ילדים נדרש לקבל אישור ראשוני, זו הדרישה של חוק הפיקוח שעבר, לא דרישה שלנו.

אביעד שוורץ: ועל פניו מעונות היו אמורים לעמוד בדרישה הזאת.

אביעד שוורץ: אנחנו יודעים שיש שם קשיים ויש דברים.

אביעד שוורץ: אני חושב שכדאי לנסות לראות איך אפשר לטייב את התהליך מול משרד העבודה, אם יש שם בעיה בנושא.

אביעד שוורץ: אבל זה אמור להיות הסיפור.

אביעד שוורץ: בכל מקרה, כל מעון שהגיש בקשה ונמצא בתהליך יקבל את המענק.

אביעד שוורץ: זאת לא הבעיה.

טלי פלוסקוב: קרן, את אומרת שלא קיבלת שום דבר מהמדינה?

קרן איוס: עדיין לא.

טלי פלוסקוב: אביעד, אני גם פונה אליך.

טלי פלוסקוב: נמצאת אצלנו פה בעלת מעון שלא קיבלה שקל אחד מהמדינה.

קרן איוס: את המענק הסקטוריאלי.

קרן איוס: בפעימות שהמדינה נתנה, פעימה ראשונה, פעימה שנייה ובין מחזורים, אמרתי שחלק מהגנים היו זכאים לחלק מהפעימות, לא לכולן, ביחס לקריטריונים של העסק.

קרן איוס: לא אמרתי שלא קיבלנו שום דבר.

קרן איוס: לעניין הגשת הבקשה של המענק הסקטוריאלי, באמת נוצר שם איזשהו צוואר בקבוק.

קרן איוס: האחד תקוע ברשות לעסקים קטנים ובינוניים, והשני במשרד העבודה והרווחה שלא יכול לקדם תהליכים של אישור ראשוני, כי לא מתקיימים כרגע קורסים.

טלי פלוסקוב: כמה בקשות הוגשו לדעתך?

קרן איוס: אנחנו יודעים כמה בקשות הוגשו לאישור ראשוני, כ-4,700.

קרן איוס: כמה בקשות הוגשו לקבלת המענק – את זה צריך לברר אצל הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.

טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק את זה.

אביעד שוורץ: לדעתי למעלה מאלף מעונות הגישו בקשה.

אביעד שוורץ: אני אנסה גם לברר את המספר במקביל.

אביעד שוורץ: הכתובת היא הרשות לעסקים קטנים, שהיא זאת שמטפלת בכל נושא המענק.

טלי פלוסקוב: אביעד, תודה רבה.

טלי פלוסקוב: חברים, אנחנו חייבים לסכם, כי ב-11:00 אנחנו חייבים לנעול את כל הוועדות.

אסף אמון: במשפט אחד, הדיון קצת זז לכיוון התקציבים ולגבי הכספים, אבל בסוף העניין הוא שברמה המשפטית, שזה בעצם לב העניין, לא טיפלנו בזה.

אסף אמון: לדעתי התשובה של משרד המשפטים, שאמרו שצריך לבצע התאמה סבירה והוגנת ובסוף שלחו פעם נוספת את ההורים לנהל משא ומתן עם הגנים, אז בסוף לא יצאנו עם תשובה אחת פרקטית מה עם ההורים.

אסף אמון: כי להורים אין יכולת משפטית לקחת עכשיו עו"ד ולשים לכל גן.

טלי פלוסקוב: ברור.

אנדרי קוז'ינוב: לכן זה לא פתרון.

טלי פלוסקוב: יש לי עוד הרבה שאלות שלא קיבלתי עליהן תשובות נכון לרגע זה.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא יכולים להשאיר אתכם לריב זה עם זה לבד, כי אני לא חושבת שזה המקום, ואני חושבת שלשניכם יש אותה המטרה, לתת את השירות לילדים ולהורים ולהחזיק מעמד בתור עסק.

טלי פלוסקוב: יש לנו פה בעיה בכך שאתם נחשבים כעסק פרטי לגמרי, ללא המדינה, ואז למדינה יש בעיה להתערב.

טלי פלוסקוב: משפטית אנחנו לא יכולים.

טלי פלוסקוב: גם אם עכשיו יבוא שר ויגיד שהוא מוכן, הוא רוצה, אין מנגנון שיכול לתת לו את הכלים לתת לכם עזרה.

טלי פלוסקוב: לכן אנחנו צריכים למצוא את זה בדרך אחרת.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להתייחס אליכם כמו לעסק, אבל כרגע אני לא פונה להורים, כי ברגע שאנחנו נפתור את הבעיה שלכם, הם יעזבו אתכם.

טלי פלוסקוב: אתם כבר לא בתמונה.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו נמצא את ההתייחסות של המדינה במסגרת מענקים לעסקים, כמו שאנחנו נותנים עכשיו לכולם, אבל לעסק שלכם תהיה התייחסות אחרת, אני לא פוסלת לגמרי לעמוד בדרישות שהוצבו במענק האלטרנטיבי, אנחנו חייבים, זה הכלי היחיד שיש לנו לזרז אתכם לקבל את כל האישורים ולהיות באמת במסגרות לפי החוק.

טלי פלוסקוב: אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לעבוד על כך שתהיה התייחסות נפרדת למעונות יום, כי אתם לא עסק של מיליונים, אתם לא עסק שנותנים שירותים אם אתה רוצה קונה ואם לא אז לא.

טלי פלוסקוב: במקרה הזה אתה חייב.

טלי פלוסקוב: לכן ההתייחסות במקרה הזה צריכה להיות מיוחדת.

טלי פלוסקוב: אני לוקחת על עצמי לשוחח על זה עם שר האוצר, אנסה לראות איך אנחנו יכולים לתת צבע במסגרת עזרה לעסקים.

טלי פלוסקוב: זה מה שאני רואה כרגע, לא רואה דרך אחרת.

טלי פלוסקוב: איך אנחנו מכניסים אתכם לקבוצה מיוחדת סקטוריאלית.

טלי פלוסקוב: ולסקטור הזה אנחנו צריכים למצוא פתרון שיהיה שונה מגישה לכל העסקים.

קרן איוס: אני אחזק את דברייך.

קרן איוס: המדינה הגדירה אותנו כמוצר חיוני, כמי שנתן מענה לילדים של הרופאים והאחיות בבתי החולים.

קרן איוס: נתבקשנו לפתוח את הגנים בזמן הסגר, ומי שרצה לעשות עוקף לחוק מצא את העוקף לחוק.

קרן איוס: פתאום כן יכולנו להיפתח.

קרן איוס: אז בואו נשים את זה על השולחן ונקרא לילד בשמו.

קרן איוס: הגנים הם מוצר חיוני.

טלי פלוסקוב: אנחנו אתכם.

טלי פלוסקוב: הגישה של המדינה במקרה הזה צריכה להיות כעסק חיוני, וגם הנושא של פתיחת שנת הלימודים, שזה אוטוטו.

טלי פלוסקוב: צריך לתת פה תמיכה.

אסף אמון: אני לא רוצה שייווצר מצב שעד שהמדינה עוזרת לגנים, מחזיקים את ההורים תלויים באוויר.

אסף אמון: אנחנו לא קשורים, במירכאות, ברמה העסקית.

טלי פלוסקוב: אני מבינה מה שאתה אומר.

טלי פלוסקוב: אני יכולה לעשות את מה שאני יכולה לעשות כמדינה.

טלי פלוסקוב: אני לא יכולה עכשיו להגיד לכם שמחר אני אמצא לכם פתרון והכול מסודר.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים עדיין לעבוד על הנושא הזה.

טלי פלוסקוב: חבל מאוד שאנחנו עכשיו נמצאים שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים ואנחנו ללא פתרון בידיים.

טלי פלוסקוב: לדעתי היינו צריכים לדבר לפחות לפני חודשיים בנושא הזה, ואולי זה היה הרבה יותר מהר.

טלי פלוסקוב: כולנו קיווינו שהקורונה עוזבת אותנו, אבל מתברר שלא, ואנחנו עדיין לא יודעים לאן אנחנו מגיעים.

טלי פלוסקוב: לכן יש לנו עוד הרבה שאלות, יש לנו הרבה משימות, אני חושבת שיהיה לנו המשך דיון בנושא הזה.

טלי פלוסקוב: כרגע אני נועלת את הישיבה.

טלי פלוסקוב: שמעתם פה עוד כמה משימות שאני יוצאת איתן לדרך.

אסף אמון: גברתי, מה שהמלצתי, החוזה האחיד מטעם המדינה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכם.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה.