הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 23, פרוטוקול מספר 18, 2020-08-10 11:12

יעקב טסלר: בוקר טוב לכולם, אנחנו מתכנסים היום בישיבה חשובה מאוד שיזם ידידי, חבר הכנסת ווליד טאהא, בנושא תפקוד תאגידי המים והביוב בחברה הערבית.

יעקב טסלר: מהפניות שהתקבלו אלינו יש כמה וכמה נושאים, אם זה מדובר באיכות המים המסופקת לצרכן, אם זה בטיפול בקריאות של התושבים.

יעקב טסלר: יש בעיות של אספקה, ליקוי בטיפול בסתימות, בביוב, מחירים גבוהים וכדומה.

יעקב טסלר: מבחינתי הדיון הזה מאוד מאוד חשוב ואני גם מקדם פה בברכה את כל ראשי הרשויות שראו לנכון לבוא ולהשתתף.

יעקב טסלר: עצם ההשתתפות מראה לכולנו עד כמה שהדבר הזה מאוד מאוד חשוב ואנחנו לא יכולים לעבור על כך לסדר היום.

יעקב טסלר: הפעם אני רוצה קצת לשנות מסדרי.

יעקב טסלר: אני ברשות

יעקב טסלר: כם ארצה להעביר את ניהול הישיבה לחבר הכנסת ווליד, שאתה תנהל את הישיבה.

יעקב טסלר: הרעיון שלך, היוזמה שלך.

יעקב טסלר: אנחנו נשתתף ואנחנו כולנו נעשה את הכול ולא נוריד את זה מסדר היום עד שנמצא פתרונות.

יעקב טסלר: בבקשה.

וליד טאהא: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

וליד טאהא: באמת תודה על זה שהעלית את הנושא לדיון בוועדה.

וליד טאהא: נענית מהר, צריך לומר, לבקשה להעלות את הנושא הזה לדיון בוועדה.

וליד טאהא: זה נושא מאוד מאוד חשוב עבור הרשויות המקומיות בחברה הערבית ובעיקר הוא מאוד מאוד חשוב עבור האזרח הערבי ברשויות המקומיות.

וליד טאהא: אנחנו כנציגי ציבור מקבלים מאות פניות של אזרחים שמתלוננים על השירותים שהם מקבלים מתאגידי המים.

וליד טאהא: אנחנו צריכים לומר שתאגידי המים הוקמו על פי חוק.

וליד טאהא: היה חוק בכנסת שחייב כל רשות מקומית להיות חלק מתאגיד מים לפי מספר התושבים של הרשות עצמה, זאת אומרת, רשות מקומית שמספר התושבים שלה עולה על 50,000, יש לה תאגיד משלה, אף אחד לא צריך להשתתף איתה, אבל רשויות שהן מתחת למספר הזה של התושבים, משתתפים כמה רשויות ביחד בהקמת תאגיד אחד ועל כן אתה יכול למצוא יישובים במרחקים לא מבוטלים אבל הם נמצאים באותו תאגיד.

וליד טאהא: המון תלונות על כל מיני נושאים.

וליד טאהא: הזכרת, אדוני היושב-ראש חלק מהנושאים עליהם מתלוננים האזרחים.

וליד טאהא: לפעמים על איכות המים המסופקת, לעיתים למים יש צבעים מוזרים, טיפול בקריאות של התושבים, אי-אספקת מים לעיתים תחופות, כאילו ניתוקים של מים, לפעמים גם ניתוקים ללא הודעה מוקדמת.

וליד טאהא: דבר חמור שבעתיים, שניתוק קורה ללא הודעה מוקדמת נגיד באזור שבו לומדים תלמידים בבתי ספר.

וליד טאהא: אי אפשר להשאיר תלמידים בבית ספר ללא מים.

וליד טאהא: אני הייתי מנהל אגף חינוך ואני שחררתי תלמידים הביתה כי היו ניתוקים של מים ללא הודעה מוקדמת.

וליד טאהא: כמובן אדוני יזם דיון עם רשות המים על מחירי המים בתקופת הקורונה.

וליד טאהא: למדנו שם תובנות לגבי איך מחשבים לתושב את מחיר המים ואיך מקצים לו כמות מסוימת של קובים, שאם הוא לא צרך את כולה, אפילו היא לא נשארת בקרדיט שלו לשימוש בחודשים הבאים.

יעקב טסלר: מסתכלים חודשי ולא שנתי כמו שאנחנו הצענו.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: יש את בעיית הגבייה.

וליד טאהא: התאגידים האלה מפעילים אמצעי אכיפה לא מתונים בלשון המעטה, וכמובן כל הדברים האלה יחד עם בעיות ספציפיות של חלק מהרשויות שכבר ניהלו מאבקים כדי לצאת מהתאגידים שהם נמנים עליהם.

וליד טאהא: ראש העיר כפר קאסם איתנו?

וליד טאהא: עאדל, שומע אותנו?

עאדל בדיר: אני שומע אתכם.

וליד טאהא: אני לא יודע אם שמעת את ההקדמה של היושב-ראש ושלי.

וליד טאהא: אם שמעת, אתה תציג את הנושא מהזווית של עיריית כפר קאסם וכל הקשיים שמתמודד מולם האזרח בכפר קאסם, עם התאגיד שהוא, איך לומר, מעיינות המשולש קוראים לו, ואם הם שומעים אותנו, אז הם מוזמנים להתקשר כדי לעלות איתנו.

וליד טאהא: ראיתי שהם לא מופיעים ברשימה וזה לא בסדר, אז אם הם שומעים אותנו, בבקשה שיעלו.

וליד טאהא: אנחנו צריכים גם אותם.

וליד טאהא: בבקשה, עאדל.

עאדל בדיר: שלום לכולם, שלום אדוני היושב-ראש, כל חברי הכנסת, כל המשתתפים.

עאדל בדיר: אולי העניין של תאגידי המים היה נכון במתכונת הנוכחית, היה נכון לפני 15 שנים.

עאדל בדיר: היום השלטון המקומי עבר כברת דרך, עבר שינוי אדיר בזמן שתאגידי המים למיניהם נשארו באותו מקום.

עאדל בדיר: למשל, נכון להיום רוב פניות הציבור שאנחנו מקבלים, מטפלים בהם בעירייה, 80% קשורים לעניין בעיות עם תאגידי המים, אם זה עניין של גבייה, אם זה עניין של תשתיות, עניין של טיפול.

עאדל בדיר: צריך לעבור שינוי טוטאלי בעניין של תאגידי המים.

עאדל בדיר: נכון, היינו כראשי הרשויות שמחים מאוד אם כל רשות הייתה מקבלת על עצמה טיפול ישיר לעניין של כל תשתיות המים, אם הכול היום נמצא בידי הרשויות המקומיות.

עאדל בדיר: יכול להיות שהרשויות המקומיות עברו משבר לפני 15 ו-20 ו-25 שנים.

עאדל בדיר: היום הרשויות המקומיות נמצאות במקום אחר ובינתיים תאגידי המים באותו מקום.

עאדל בדיר: אתן לכם דוגמא.

עאדל בדיר: כבר שנתיים החברה המטפלת בגבייה בתאגיד המים וגם בעיריית כפר קאסם היא אותה חברה, מילגם.

עאדל בדיר: נכון שהיה כאילו חברה אחרת, אבל יש רמות שונות של שיתוף פעולה עם הרשות, עם פניות הציבור.

עאדל בדיר: אחוזי גבייה, גם שם נוקטים בצעדים דרסטיים מאוד, אין כללים ברורים לעניין של גבייה.

עאדל בדיר: הרבה פעמים קשה לי כראש עיר להתמודד עם מנהל בית ספר שיש לו רק תשלום אחד של 400 שקל ומטילים עליו עיקול.

וליד טאהא: חוב של נגיד החודש הזה ובכל זאת מטילים עיקול?

עאדל בדיר: כן.

עאדל בדיר: היו מקרים כאלה וכשפונים לפקידים, גם עניין של שלושה פקידים או שני פקידים נמצאים כשלוחה בכפר קאסם לתאגיד המים שהמרכז שלו נמצא בטירה.

עאדל בדיר: אין טיפול ישיר.

עאדל בדיר: התושב צריך טיפול ישיר מול הרשות המקומית, מול האנשים.

עאדל בדיר: לא יכולים לקבל את הטיפול, רק דרך הטלפון.

עאדל בדיר: צריך לעבור שינוי טוטאלי העניין של תאגידי המים.

עאדל בדיר: תאגיד המים מעיינות המשולש נמצא בדירוג נמוך מאוד, אולי השלישי מלמטה בדירוג של תאגידי המים וזה מקרין על תקציב, על שירות.

עאדל בדיר: כשאין לא תקציב, בוודאי הוא לא יכול לתת את השירות המתאים.

עאדל בדיר: יש הבדל עצום בין השירות שמקבל תושב מהרשות המקומית לבין עניין של תאגיד המים.

עאדל בדיר: מה שאנחנו מבקשים, שיהיה שינוי בעניין של הרכב תאגידי המים, לתת סמכויות יותר.

עאדל בדיר: היינו שמחים כראשי הרשויות, העלינו את הנושא לפני כמה שנים, שתאגידי המים יפורקו וכל ראש רשות יקבל על עצמו לטוב ולרע את הטיפול בעניין של המים.

וליד טאהא: הרי התאגידים הוקמו לפי ההיגיון של טיוב השירות לאזרח.

וליד טאהא: אמרת, לפני 20 שנה ויותר הרשויות המקומיות לא היו במצב של לתת שירותים טובים מאוד לאזרח ועל כן הקימו את התאגידים.

וליד טאהא: עכשיו אנחנו שומעים ממך שרמת השירותים שמקבל מהתאגיד היישוב שלך, כפר קאסם, היא רמה מאוד ירודה, אז מה, בכוח צריך להשאיר אותך שם?

וליד טאהא: אם המצב הוא כל כך קטסטרופלי, החוק עדיין מונע ממנו לעזוב את התאגיד?

עאדל בדיר: אני דיברתי עם אפי דביר ואמרתי, כל אופציה אחרת חוץ ממה שקיים היום, למשל להוסיף רשויות יותר עשירות, יותר גדולות, יותר חזקות לתאגיד, לצרף את כפר קאסם לתאגיד אחר, לראש העין, לפתח תקווה, לתת לנו לנהל את העניין של כל המערך הזה של המים והביוב לבד.

עאדל בדיר: כל אופציה אחרת מלבד להישאר בתאגיד מעיינות המשולש, אני הייתי מקבל אותה בשמחה.

עאדל בדיר: היו לי הרבה שיחות עם אפי דביר ויש לנו שיתוף פעולה אדיר אבל בעניין הזה צריך למצוא פתרון.

עאדל בדיר: השירות שמקבל התושב קשור באופן ישיר לראש הרשות ולחברי המועצה ולפקידים שמנהלים.

עאדל בדיר: לדוגמא, בכפר קאסם למשל עניין של הארנונה.

עאדל בדיר: עד לפני שמונה שנים אותה חברת גבייה, מילגם, היינו גובים רק 50%.

עאדל בדיר: היום אנחנו גובים בין 90%-85%.

עאדל בדיר: כמעט אין תקלות, בעיות עם עיקולים.

עאדל בדיר: יש פניות לתושבים.

עאדל בדיר: יש אוזן קשבת לתושבים.

עאדל בדיר: התושבים מתקשרים לפקידים, לחברי המועצה.

עאדל בדיר: מטפלים בכל הנושאים שלהם וזה מתקתק כמו שצריך.

עאדל בדיר: עובדה שאותה חברת גבייה, מילגם הגיעה לכפר קאסם לפני שנתיים דרך תאגיד המים ועדיין יש המון בעיות.

עאדל בדיר: מתלוננים לחברי המועצה והפקידים.

עאדל בדיר: 80% מפניות הציבור קשורות לתאגיד המים בעניין של גבייה, בעניין של שירותים, בעניין של עיקולים, בעניין של דרכי אכיפה דרסטיים כשהתושב לא מקבל שירות במקביל.

עאדל בדיר: העליתי את זה לפני שנתיים ולפני שנה.

עאדל בדיר: כל אופציה אחרת, הייתי מקבל אותה בשמחה.

עאדל בדיר: האופציה הזאת של להישאר עם תאגיד מעיינות המשולש כשרמת השירות מאוד ירודה, המצב הפיננסי שלו מאוד מאוד קשה.

עאדל בדיר: כל אופציה אחרת, לשנות, להוסיף, לגרוע, לתמוך, להפריד אותנו, הייתי מקבל אותה בשמחה.

עאדל בדיר: כל יום אני מקבל לפחות עשר פניות אלי כראש רשות.

עאדל בדיר: מה קורה עם שאר חברי המועצה או הפקידים, כל יום עשר פניות מהציבור בעניין תלונות בעניין של תאגיד המים.

וליד טאהא: עאדל, אני מבין שהאזרחים יודעים לפנות לרשות המקומית כדי לבוא בטענות נניח על זרימת ביוב בכביש כתוצאה מסתימה או כתוצאה מכל דבר אחר.

וליד טאהא: פנו אלינו תושבים מכפר קאסם שהתלוננו על התופעה.

וליד טאהא: אני מבין שאין קשר למעשה בין התושב לבין התאגיד והם באים בטענות אליכם, אז איך זה מסתדר?

עאדל בדיר: הכתובת תמיד היא המועצה המקומית, הרשות המקומית.

עאדל בדיר: תסתכל בכל פניות הציבור או התלונות של הציבור.

עאדל בדיר: נכון, יש חלק שקשורים לשירות שנותנת העירייה אבל 80% מתלונות הציבור בעניין של השירותים קשור לתאגיד המים.

עאדל בדיר: אני לא יכול להגיד לתושב שזה קשור לתאגיד המים, אנחנו לא הכתובת.

עאדל בדיר: האזרח, לא מעניין אותו החלוקה הזאת בין תאגיד המים לבין הרשות.

עאדל בדיר: יש לו כתובת, רשות מקומית, ראש רשות, הפקידים.

עאדל בדיר: הם הכתובת שלו.

עאדל בדיר: אם בכל זאת מתעקשים להשאיר את תאגידי המים, צריך לתת לכל רשות אוטונומיה.

עאדל בדיר: אם הרשות מצליחה, זה טוב לתושבים.

עאדל בדיר: אם הרשות פחות מצליחה, זה מקרין, אבל לא יכול להיות שכמה שאנחנו לא נעשה כרשות מקומית, עדיין אנחנו מפגרים בעניין של שירות לתושב, הרבה מאוד בגלל כל השירות שמקבל התושב מתאגידי המים.

וליד טאהא: תודה רבה ראש העיר כפר קאסם, עו"ד עאדל בדיר.

וליד טאהא: אם אתה רוצה לסכם במשפט, בבקשה.

וליד טאהא: אם לא, ממשיכים.

עאדל בדיר: מה שאני אומר, אני הייתי בקשר ישיר עם אפי דביר כשעלה הנושא לצרף רשות מקומית יותר גדולה, למשל טייבה, עם יותר סמכויות.

עאדל בדיר: אני הראשון שהסכמתי.

עאדל בדיר: אני מבקש שתמצאו לנו כל פתרון אחר מלבד המצב הקיים נכון להיום.

עאדל בדיר: הייתי מעדיף לתת לכל רשות לנהל את העניין של המים והביוב לבד.

עאדל בדיר: אם הם מצליחים, אם הם טובים אז שיהיה טוב להם.

עאדל בדיר: אם הם פחות טובים, אז שהתושבים שלהם יסבלו.

עאדל בדיר: לא משנה מה שהרשות עושה בתוך הכפר או העיר שלה, זה עדיין תלוי באחרים איך הם מתנהלים מול התושבים.

וליד טאהא: תודה רבה עו"ד עאדל בדיר, ראש העיר כפר קאסם.

עאדל בדיר: תודה רבה לכם.

וליד טאהא: איתי, אתה שומע אותנו?

איתי שגיא: שומע.

וליד טאהא: איתי, אתה מנהל אגף פיתוח משק מים וביוב עירוני ברשות הממשלתית.

וליד טאהא: שמעת את עו"ד עאדל בדיר, ראש העיר כפר קאסם.

וליד טאהא: שמעת את הטענות שלו.

וליד טאהא: הוא למעשה משקף את המציאות שבה גם חי התושב בעיר שלו, ואת המרמור מההתנהלות של התאגיד.

וליד טאהא: זה חתונה קאתולית?

וליד טאהא: זה מה שיש?

וליד טאהא: הוא צריך לחיות עם זה או שאפשר לדבר על נוסחאות אחרות?

איתי שגיא: אני חושב שהתשובה צריכה להגיע דווקא מעו"ד ורדי שמתעסק בנושא הממשל-תאגידי.

איתי שגיא: אנחנו מתעסקים יותר בהנדסה ופיתוח של התשתיות.

וליד טאהא: היו לו המון טענות גם על פיתוח התשתיות.

איתי שגיא: אנחנו מלווים את התאגיד כבר לא מעט שנים בנושא.

איתי שגיא: אנחנו לא מכירים תלונות כאלה.

איתי שגיא: ככל שיש תלונות כאלה, אנחנו מטפלים בהן באופן מיידי.

איתי שגיא: רק להגיד שרשות המים משקיעה המון כסף בתשתיות בתאגיד מעיינות המשולש: כפר קאסם, טירה וג'לג'וליה, אז אם יש משהו יותר ממוקד, נשמח לענות.

וליד טאהא: טוב, אז בינתיים תודה רבה לך.

וליד טאהא: חברת הכנסת אימאן ח'טיב, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, תודה רבה חברי ווליד על הנושא החשוב הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה ליו"ר הוועדה על שהסכים באמת לקיים את הדיון הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתמקד בעיקר בשתי נקודות.

אימאן ח'טיב יאסין: הנקודה הראשונה שהתרעתי עליה זה מתחילת הקורונה וכל המשבר הכלכלי שנכנסו אליו התושבים, וכל האחוזים הגבוהים של המובטלים במיוחד בתוך החברה הערבית, וכל הנושא של המחירים שבעיניי הם מאוד מופקעים, בכלל של המים.

וליד טאהא: צריך להגיד משפט בעניין הזה.

וליד טאהא: היושב-ראש ניהל דיון על מחירי המים.

וליד טאהא: רשות המים הסבירו שהדבר אינו נתון בידי התאגידים, שזה נמצא בידי רשות המים ורשות המים מתנהלת באופן סגור.

וליד טאהא: מהגבייה שלהם כתוצאה מעלויות המים הם גם מתחזקים את עצמם ואת התאגיד שלהם ולא מקבלים תמיכה, אז כדי שנשים את הדברים דיוקם, התאגידים לא בדיוק הכתובת למחירי המים.

יעקב טסלר: היא זועקת את הזעקה של האזרח.

וליד טאהא: בדיוק.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא מפנה את זה לתאגידים כי הדיון זה הנושא, ובטח רשות המים, יש מישהו שאחראי עליה.

אימאן ח'טיב יאסין: היא לא מתנהלת באופן עצמאי יש מאין, מדינה בתוך מדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזאת אחריות של המדינה וצריך לשים את הנושא הזה על שולחן הממשלה.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר בתקופה הזאת, במיוחד בתקופה הראשונה שחודשיים-שלושה אנשים, ויש כאלה שעדיין ממשיכים להיות בבתים.

אימאן ח'טיב יאסין: התקופה של הקיץ, הילדים גם בבית.

אימאן ח'טיב יאסין: הצריכה של המים גדלה פי כמה וכמה.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להקל קצת בנושא הזה ולהתחשב בתושבים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא סיבה בעיניי להגיד שרשות המים מתנהלת באופן עצמאי ולכן היא מתחזקת גם את עצמה.

אימאן ח'טיב יאסין: מה שאנחנו רואים, שגם תאגיד המים, זה כל הנושא של ההפרטה שהגענו עד לנקודה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: גם הם משלמים כאילו יש עוד תשלום ועוד תשלום ועוד תשלום.

אימאן ח'טיב יאסין: מי משלם בסוף?

אימאן ח'טיב יאסין: האזרח הפשוט.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא יכול להימשך ככה וצריך לשים את זה על השולחן ולדון בזה אפילו בדיון מיוחד.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יודעת מי יהיו הגורמים הרלוונטיים אבל צריך להביא את זה לדיון מיוחד ולמצוא פתרון לפחות לתקופה של הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא השני זה כל הנושא של איכות המים שאנחנו מקבלים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני עדיין זוכרת את המים הטבעיים ששתינו בתוך היישובים בלי כל הריח של הכלור.

אימאן ח'טיב יאסין: גם יש את הצבעים ולפעמים יש גם חרקים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזה לא מקובל ולא בריא ולא הגיוני ולא חוקי.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו לא נדבר עכשיו על כל הנושא של התשלומים והאכיפה ואיך מתייחסים, כי יש לזה דיון נוסף שיהיה בוועדת הכלכלה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה חוזר לשתי הנקודות, גם המחירים וגם האיכות של השירות.

יעקב טסלר: אם משלמים כבר, שישלמו על איכות.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק, לפחות שנשתה מים בריאים.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו גם כאישה, גם כעקרת בית, כל הנושא של הניתוקים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שמנתקים, אפילו שצריך לתקן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יכולה להבין שיש פיצוץ ואין מנוס, אז באמת מנתקים כדי גם לשמור על המים ולתקן את הנזק, אבל כדי לעשות עבודות תחזוקה וכל מיני דברים, לנתק בזמנים כאלה קשים למשל בסופי שבוע שכולם בבית, אפילו אנשים ונשים שעובדים, הם נמצאים בבית ואין אפשרות לעשות כלום.

יעקב טסלר: ממה נובע הניתוקים, עקב עבודות?

אימאן ח'טיב יאסין: אומרים עבודות.

יעקב טסלר: לא מתריעים מראש?

אימאן ח'טיב יאסין: אפילו שמתריעים יום לפני, בערב, או יום לפני בצהריים.

וליד טאהא: יש גם מקרים שלא מתריעים.

אימאן ח'טיב יאסין: בדרך כלל לא מתריעים.

יעקב טסלר: אני לא זוכר, כמה זמן לפני זה צריכים להתריע?

וליד טאהא: כשמנתקים מים, על פי חוק, כמה זמן צריך להתריע?

ורד קירו-זילברמן: לצורך עבודות תחזוקה?

וליד טאהא: כן.

ורד קירו-זילברמן: יש להם את הכללים ולפי הכללים הם חייבים להודיע לפחות יומיים.

יעקב טסלר: שבוע, יום, שעה, שעתיים?

ורד קירו-זילברמן: א', זה צריך לפנות לרשות המים אבל ממה שאני יודעת, יומיים, הם צריכים להודיע.

ורד קירו-זילברמן: הם צריכים לתלות הודעות, הם צריכים להודיע בכל האמצעים שהם יכולים להודיע על ניתוקי מים.

ורד קירו-זילברמן: לגבי מוסד חינוך, יש להם חובה גם לחבר את מוסד החינוך לסניטציה ומים חלופיים.

ורד קירו-זילברמן: זה לעניין מה שאמר היושב-ראש.

אימאן ח'טיב יאסין: אין בעיה בלעשות את התחזוקה אבל לבחור גם את הזמנים הנכונים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יתכן שבסוף השבוע ינתקו את המים.

יעקב טסלר: תתכננו את העבודות לא לסופי שבוע, לא בזמנים שיש את העומסים.

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר האחרון, צריך לזכור שישנם אלפי אם לא עשרות אלפי בתים בתוך החברה הערבית, במיוחד בדרום, תיכף חברי סעיד גם ידבר על זה, שאין להם חיבור למים בכלל.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שיש לו חיבור זה מרחק של לפעמים קילומטרים, ואוסרים עליהם גם לעשות את הצינורות מתחת לאדמה ואז כל הזמן אתה תקבל רק מים חמים.

אימאן ח'טיב יאסין: צינורות שחורים מעל האדמה, מרחקים.

אימאן ח'טיב יאסין: עד שמגיע המים, כל הזמן זה מים חמים.

יעקב טסלר: אני רוצה רק לפנות דקה לאיתי שגיא.

יעקב טסלר: אתה אומר שהנושא הזה של כל השירות לא קשור אליך.

יעקב טסלר: אני כן רוצה לשאול אותך שאלה שלמיטב ידיעתי זה כן קשור אליך, הנושא של איכות המים.

יעקב טסלר: זה מה ששמענו כרגע, שמגיעים מים בצבעים שונים ומשונים.

יעקב טסלר: אתה מכיר את התופעה או שגם במקרה הזה אתה לא מכיר?

איתי שגיא: לא אמרתי שאני לא מכיר את התופעות, אמרתי שהאמירות שנאמרות כאן מאוד כלליות, אז אם אפשר למקד, אפשר לפתור את הבעיות, אבל נגד אמירות כלליות קשה לנו להתייחס.

יעקב טסלר: לא הבנתי.

יעקב טסלר: האם אתה מכיר את התלונות שמגיעות אליך מתושבים או מראשי העיריות, שהמים בבתים הם בצבע צהוב או עוד כל מיני סוגי צבעים, ואם כן, מדוע זה מגיע ככה ומה עשיתם והאם תיקנתם והאם שיניתם את זה?

איתי שגיא: ראשית, התלונות לא מגיעות אלי באופן אישי.

איתי שגיא: אנחנו מכירים את התופעה, היא נקראת מים אדומים.

איתי שגיא: היא קרתה לפני כמה שנים וקורית גם עכשיו בטייבה.

יעקב טסלר: אני חייב להתפרץ.

יעקב טסלר: אתה חושב שהשאלות שאני שואל אותך, אני שואל אותך באופן אישי?

יעקב טסלר: אני לא פונה איתי כשם איתי, אני פונה אליך כשאתה עובד ברשות ואני לא מתכוון אליך אישית, אז אנא ממך אל תגיד שזה לא מגיע אליך אישית.

יעקב טסלר: אני רוצה לשאול שאלה אחרת.

יעקב טסלר: מה התפקיד שלך?

יעקב טסלר: מנהל אגף פיתוח משק מים וביוב עירוני.

יעקב טסלר: מה הגדרת תפקידך?

יעקב טסלר: מה אתה עושה בחברה?

יעקב טסלר: מה זה פיתוח משק מים?

איתי שגיא: אמרת שאתה לא פונה באופן אישי.

איתי שגיא: אני אנסה לענות לך לגבי המים האדומים.

יעקב טסלר: את מי אתה מייצג בחברה?

יעקב טסלר: מה אתה עושה שם?

איתי שגיא: אתה רוצה שאני אענה לך על תופעת המים האדומים או על שאלה אחרת?

איתי שגיא: לא הבנתי.

יעקב טסלר: על שתי השאלות אני רוצה תשובות.

יעקב טסלר: את הסדר, איך שנוח לך.

איתי שגיא: אוקי, אז אני אענה לך קודם על המים האדומים כי אני חושב שזה לב העניין.

איתי שגיא: תופעה של מים אדומים קורית כאשר משתנה מקור אספקת המים וכתוצאה ממצב לא תקין של תשתיות המים או במרחב הפרטי או במרחב הציבורי.

איתי שגיא: התופעה הזאת מטופלת וטופלה גם היום בטייבה, ונמצא פה תאגיד מי עירון, הוא יכול לשתף אותך, גם במימון של תשתיות להחלפה של אותן תשתיות וגם בנושא של החזרת מקורות המים לכאלה שלא יתרמו - - -

יעקב טסלר: זאת אומרת שהדבר הזה, אנחנו יכולים לראות שפתרו את הבעיה, מהיום והלאה אנחנו לא נראה את הצבעים במים?

יעקב טסלר: התגברתם על הבעיה?

איתי שגיא: התופעה הזאת בטיפול.

איתי שגיא: שוב, אני אומר, תאגיד מי עירון נמצא פה והוא יכול לספר לך בדיוק על העבודה שנעשית.

וליד טאהא: לא, לא, אנחנו לא ממקדים את זה לתאגיד ספציפי.

וליד טאהא: יש לנו תופעה חוזרת על עצמה בכל התאגידים ואני מבקש לא להפוך את זה לדיון ספציפי, לא בעיר ספציפית ולא בתאגיד ספציפי.

איתי שגיא: ככל שהתופעה הזאת מגיעה לפתחינו, היא מטופלת באופן מיידי.

איתי שגיא: היא קרתה בשנים האחרונות גם בכרמיאל והיא טופלה, היא קרתה גם בתאגיד אל-עין והיא טופלה, גם במי הגליל והיא טופלה, גם בעכו והיא טופלה.

איתי שגיא: בכל תאגיד שהתופעה הזאת קורית, היא מטופלת באופן מיידי ואתם יכולים לבדוק את זה.

יעקב טסלר: לגבי התפקיד, מה התפקיד הזה בעצם?

איתי שגיא: התפקיד הזה בעצם כשמו כן הוא.

איתי שגיא: יחד עם זאת רשות המים עברה רה-ארגון, ככה שבמבנה הקודם היינו אחראים רק לרשויות המואגדות בתאגידי המים וביוב בכפוף לחוק - - -

וליד טאהא: טוב, תודה רבה.

וליד טאהא: אנחנו עדיין מחכים שאפי יעלה גם למסך כי הוא אולי ייתן תשובות על מה שאתה לא נתת.

וליד טאהא: חבר הכנסת סעיד אלחרומי, ספר לנו על המים בנגב.

וליד טאהא: חמים, קרים, יקרים, זולים?

סעיד אלחרומי: תודה חבר הכנסת ווליד, תודה לכבוד היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אני רוצה לדבר על התאגידים בכלל כמי שליווה לפני עשור את כפיית התאגידים על הרשויות המקומיות וכפיית ההפרטה.

סעיד אלחרומי: בעצם לקחו את אחד התפקידים העיקריים של הרשות המקומית, של קברניטי היישובים והפריטו את זה בטענה של שיפור השירות, להוציא את זה מהפוליטיקאים, להוציא את זה מהפוליטיקה המקומית.

סעיד אלחרומי: בפועל לא השתנה כלום, רק תוספת מחיר לתושב כי כבר יש לנו חברה.

סעיד אלחרומי: מי שמספק את המים, זו חברה, גובה מע"מ מהתושבים ולכן מחירי המים עלו.

סעיד אלחרומי: לכל תאגיד הוקם גוף מנהל.

סעיד אלחרומי: התושב עצמו לא נפגש.

סעיד אלחרומי: אין הטאץ' הזה עם הגוף המנהל.

סעיד אלחרומי: הגוף המנהל הוא בעצם ראשי הרשויות או מי מטעמם והם הסתתרו מאחורי מנכ"ל התאגיד, מאחורי אנשי המקצוע שנבחרו לתאגיד הזה, לכן כשהתושב מגיע לראש הרשות המקומית, להנהגה המקומית בתלונות על תאגיד המים, אומרים לו, אנחנו איתך, מה פתאום, כאשר בפועל הם מנהלים את תאגידי המים.

סעיד אלחרומי: הם על פי חוק מנהלים את תאגידי המים ולכן יש להם אחריות לא מבוטלת בנושא.

סעיד אלחרומי: אז אמרנו שלושה דברים: א', הפרטה בכפייה על השלטון המקומי.

סעיד אלחרומי: נכפה על השלטון המקומי.

סעיד אלחרומי: אני זוכר כראש רשות בסוף 2008 וגם כחבר מועצה ב-2010, איימו עלינו כחברי מועצה וכראשי רשויות בקנסות ובסנקציות תקציביות אם המליאה לא תאשר את ההצטרפות לתאגיד.

וליד טאהא: המליאה, מועצת הרשות.

סעיד אלחרומי: מועצת הרשות המקומית, לכן המדינה לוקחת אחריות מאוד רצינית בנושא הזה ופישלה בגדול.

סעיד אלחרומי: בנגב קורה דבר הפוך.

סעיד אלחרומי: חברת מקורות, ברגע שהמדינה והרשויות עברו לתאגידים, בעצם העלתה את מחירי המים לאנשים ולכפרים שלא מחוברים לתאגיד מתוקף היותם כפרים לא מוכרים בנגב.

סעיד אלחרומי: לדוגמא, כפר וואדי אל-נעם, כפר שרייגין, כפר ביר אל-משאש ועוד ועוד יישובים.

סעיד אלחרומי: היישובים האלה, הכפרים הלא מוכרים, תאגידי המים לא מחברים אותם כי אין להם סמל ישוב.

יעקב טסלר: אין להם את האפשרות.

סעיד אלחרומי: זה הביצה והתרנגולת, פשוט מאוד.

סעיד אלחרומי: שתי המועצות האזוריות, נווה מדבר ואל קאסום לקחו אחריות על נושא החינוך והרווחה בכפרים הלא מוכרים, אבל משום מה נושא המים, אף אחד לא לקח עליו אחריות, שזה מוצר בסיסי.

סעיד אלחרומי: זה כמו חינוך, רווחה, מים.

סעיד אלחרומי: זה דבר שבלעדיו אי אפשר, לכן בכפרים הלא מוכרים היום, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש ישובים שמשלמים 14 שקל לקוב מים, יש שמשלמים 20 שקל לקוב מים בכפרים הלא מוכרים.

סעיד אלחרומי: מעבר לכך, דיברה חברתי אימאן על משיכת קווי מים לקילומטרים רבים, לשבעה קילומטר, לשמונה קילומטר כי חברת מקורות לא מאפשרת לפתוח נקודות מים על הצירים הראשיים בצמוד לכפרים האלה.

סעיד אלחרומי: כמובן שהגוף שמעכב את כל המהלך הזה הוא הגוף הידוע לשמצה בנגב שנקרא רשות להסדרת התיישבות הבדואים, שזה גוף שנועד לעקור עשרות אלפי התושבים בכפרים הלא מוכרים, לכן סיפור המים בכפרים הלא מוכרים בנגב הוא סיפור מאוד עצוב, מאוד כואב, וללא התערבות רצינית התושבים יסבלו שנים רבות.

סעיד אלחרומי: בנושא התאגידים מילה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

סעיד אלחרומי: אני שוב מודה לך על העלאת הנושא הזה, על הדיון החשוב הזה.

סעיד אלחרומי: לדעתי צריך לעשות סקירה בכל היישובים הערבים לגבי תפקודם של תאגידי המים, והגיעה העת שאיפה שאין תפקוד טוב, כן להחזיר את זה לרשויות המקומיות.

וליד טאהא: יכול להיות שזה העבודה שלנו כחברי כנסת.

סעיד אלחרומי: ברור, בחקיקה כן להחזיר את זה כי אי אפשר לזרוק את האחריות על התאגידים כאשר גם קברניטי היישוב והמדינה הם שותפים להנהלת התאגידים האלה.

סעיד אלחרומי: תודה, אדוני.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

וליד טאהא: אנחנו נשמע עוד מעט את אפי דביר אבל לפני זה, סלאח נאסר, מנכ"ל תאגיד מיאהקום.

וליד טאהא: סלאח, תגיד לאיזה ישובים התאגיד שלך נותן שירות ותן לנו סקירה מהמבט שלך על המון טענות שעולות מהתושבים לגבי תפקוד התאגידים.

סלאח נסאר: אני מודה לך אדוני שנתת לי הזדמנות לדבר.

סלאח נסאר: התאגיד שלנו משרת כשבע רשויות מקומיות.

סלאח נסאר: אני אתחיל בצפון ואנחנו נדרים: זה מועצה מקומית בועיינה נוג'ידאת, זה טורעאן, כפר כנא, משהד, עין מאהל, דבוריה, שיבלי ואום אל-גנם.

וליד טאהא: כמה תושבים ביחד בכל היישובים האלה?

סלאח נסאר: יש 87,000 תושבים ואנחנו עתידים לצרף, מחר יש לנו שיחה, עוד שתי מועצות אזוריות שהן עליהן חובה להתאגד.

סלאח נסאר: מחר יש לנו שיחה בכדי לצרף אותם אלינו לפי בקשת ראשי הרשויות.

וליד טאהא: מה זאת אומרת אין עליהן חובה להתאגד?

סלאח נסאר: חוק תאגידי מים וביוב משנת 2001 חייב את המועצות המקומית להתאגד, ולא חייב את המועצות האזוריות.

סלאח נסאר: היות ועסקינן בשתי מועצות אזוריות בתחום השיפוט בחברה הערבית, מועצה אזורית אל-בטוף ובוסתן אל מרג', יש שם פניות חוזרות ונשנות גם לוועדות בכנסת שהם רוצים להתאגד.

סלאח נסאר: אנחנו מחר בשיחת זום ביחד עם הממונה.

סלאח נסאר: יורשה לי אדוני להתייחס.

סלאח נסאר: אנחנו הוקמנו בשלהי 2008, תחילת 2009 כאשר אחוז הפחת ברשויות המקומיות היה כ-50% ואחוז הגבייה כ-30%.

סלאח נסאר: מים לא היו גם למי ששילם מים.

סלאח נסאר: חברת מקורות ניתקה את המים גם למי ששילמו מים, ניתקה לכלל היישוב.

סלאח נסאר: אני נכנסתי לתפקיד בדיוק באותה שנה כאשר איש לא האמין בתאגידים בחברה הערבית.

סלאח נסאר: אמנם החברה הערבית היא חברה חלשה ולא מתוך בחירה.

סלאח נסאר: אני לא אכנס לפוליטיקה אבל היא חברה חלשה.

סלאח נסאר: רוב היישובים הם בסוציו-אקונומי 2 ו-3.

סלאח נסאר: התחלנו דרכנו.

סלאח נסאר: אנחנו היום נמצאים, אדוני, אני גם מציע לכם לזמן גם ראשי רשויות מהתחום שלנו.

סלאח נסאר: חבל לבוא לתקוף את כל התאגידים באופן גורף.

סלאח נסאר: התאגידים ברובם נותנים שירות, ושירות מצוין.

וליד טאהא: סלאח, אף אחד לא תקף את התאגידים באופן גורף אבל תאגידים הוקמו כדי לטייב את השירות לאזרח, ואם יש טענות לגבי השירות, התאגידים צריכים לשמוע.

וליד טאהא: זה לא צריך לקומם אותך.

סלאח נסאר: לא מקומם אותי.

סלאח נסאר: אני אומר, לא צריך לשפוך את התינוק עם המים.

סלאח נסאר: אני רוצה לציין כאן אדוני כאן איזושהי דוגמא.

סלאח נסאר: בתקופת הקורונה התאגיד שלנו נרתם ונתן שירות ל-20 רשויות מקומיות ערביות בנושא הקורונה כי לא קיים מוקד ברשויות הערביות.

סלאח נסאר: אנחנו נתנו את שירותי המוקד שלנו לכל נושא הקורונה ללא תשלום, בחינם, כדי לעזור לחברה, אז יש תאגידים שנותנים שירות.

וליד טאהא: איזה שירות של קורונה הוא נתן?

סלאח נסאר: שירותי מוקד.

סלאח נסאר: הרי היו המון פניות לרשויות המקומיות.

סלאח נסאר: הרשויות, כידוע, אחרי 16:00 אין מי שיענה לטלפונים.

סלאח נסאר: המוקד שלנו עבד 24 שעות לפי אפיונים של הרשויות עצמן.

סלאח נסאר: אנחנו ישבנו, אפיינו את הפניות עם אנשי מקצוע ונתנו שירותי מענה.

סעיד אלחרומי: סלאח, זה לא התפקיד שלכם.

סעיד אלחרומי: אם הרשויות המקומיות לא עשו את העבודה שלהן במהלך הקורונה ופספסו, עם כל הכבוד, זה לא התפקיד שלהם.

סעיד אלחרומי: התפקיד שלכם הוא גריידא לספק שירות מים לתושבים.

סלאח נסאר: אני לא אומר שאני בא להחליף את הרשות, חס וחלילה.

סעיד אלחרומי: גם חברת החשמל יכולה להקים חמ"ל ולהגיד, אני שירתי בתקופת הקורונה ותשמרו עלי.

סעיד אלחרומי: התפקיד שלכם לתת שירות לתושב בענייני מים.

וליד טאהא: סלאח, עוד דבר.

וליד טאהא: תתייחס לטענות של התושבים לגבי הבעיות שהם מעלים לגבי איכות המים, לפעמים ניתוקים ללא הודעה מוקדמת כאילו לא צריך להודיע לאף אחד.

וליד טאהא: מחירים, אני יודע שזה לא התחום שלכם אבל דברים בסיסיים בשירות.

וליד טאהא: תתייחס לזה כי יש לנו גם ראשי רשויות, אורחים על הזום, צריך לקבל אותם.

וליד טאהא: בבקשה.

סלאח נסאר: אני מודה לך, אדוני.

סלאח נסאר: לא התכוונתי להתרברב ולהגיד שאני עושה עבודה של מישהו אחר.

סלאח נסאר: זה צמח כשיתוף פעולה ביני לבין כל הרשויות המקומיות.

סלאח נסאר: לגבי ניתוקי מים, יש אמות מידה שאנחנו מכוחם עובדים.

סלאח נסאר: אמות המידה מחייבות את כל התאגידים באופן גורף להודיע על ניתוק מים, אם זה עבודה יזומה, 48 שעות, ואכן אנחנו פועלים כך.

סלאח נסאר: אנחנו שולחיםSMS לכל ישוב כשאנחנו מתכננים עבודות.

וליד טאהא: שולחים SMS לאזרח?

סלאח נסאר: כן, אדוני, באופן גורף.

קריאה: בשכונה ספציפית שהולכים לנתק, שולחים לאזרחים SMS?

סלאח נסאר: אכן כן, אדוני.

קריאה: זה שייך לתאגיד שלך, זה לא משהו ששייך לכל התאגידים.

קריאה: אני בחיים שלי לא קיבלתי SMS כזה.

סלאח נסאר: אני הייתי מציע לפנות לחברת הכנסת סונדוס סלאח שגרה בתחום השיפוט שלנו.

סלאח נסאר: היא מקבלת גם הודעות מאיתנו.

סלאח נסאר: אני אומר מה התאגידים אמורים לעשות.

סלאח נסאר: התאגידים לפני עבודות יזומות צריכים להודיע 48 שעות.

סלאח נסאר: על פיצוצי מים, אדוני, אנחנו לא נוכל להודיע מבעוד מועד.

סלאח נסאר: עם קרות הפיצוץ ופתיחת העבודה אנחנו מודיעים לתושב כמה זמן אורך, ויש לנו אמות מידה שמחייבות אותנו לפתוח תחנות.

סלאח נסאר: אנחנו גם לא פעם דאגנו לשלוח לבתי ספר כשהיו בתי ספר, מים בבקבוקים מסודרים לכל תלמידי בתי הספר.

וליד טאהא: סלאח, על פיצוצים האזרח גם מקבל SMS על ניתוק?

סלאח נסאר: כשזה קורה ואני יודע שיש פיצוץ, הוא מקבל הודעה.

וליד טאהא: לפעמים אנחנו מקבלים מים בצבעים מגוונים.

וליד טאהא: המונה לפי מיטב הבנתי, איננו יודע להבחין בין צבעים.

וליד טאהא: הוא ממשיך לספור.

וליד טאהא: מה אתה אומר על הכמויות הנצרכות במים עם צבעים, שהם לא לשתייה ונזרקים כמובן?

וליד טאהא: אזרח פותח את הברז כדי לרוקן את כל המערכת מהמים המלוכלכים האלה.

וליד טאהא: למה הוא צריך לשלם?

וליד טאהא: אין לכם שיטה, אולי לזהות היכן שהיה אספקת מים לא נקיים כדי לתגמל גם את האזרח או שהוא צריך לשלם בכל מקרה?

סלאח נסאר: אדוני, מה שציינת הן פעולות שנובעות ממקור אספקת המים.

וליד טאהא: כן, כן, אבל מה לגבי התושב, זה שמשלם?

סלאח נסאר: כפי שציינתי, אדוני, אנחנו פועלים מכוח אמות מידה.

סלאח נסאר: למנכ"לים אין שום סמכות לפטור איזשהו תושב מתשלום.

סלאח נסאר: אם הכנסת או רשות המים תחוקק חוק שכל מים שזרמו בתקופה מסוימת, שאנחנו - - -

וליד טאהא: הבנו.

וליד טאהא: אתה אומר, זאת עבודה שלנו כחברי כנסת.

וליד טאהא: תודה רבה, סלאח נסאר, מנכ"ל תאגיד מיאהקום.

סלאח נסאר: תודה רבה לך אדוני, ולכל החברים.

וליד טאהא: נמצא איתנו על הזום סלים סליבי, ראש המועצה המקומית מג'ד אל-כרום.

וליד טאהא: שלום לך.

סלים סליבי: שלום וברכה.

וליד טאהא: לפניך דיבר סלאח נסאר.

וליד טאהא: אני מבין שאתם נמנים עם אותו תאגיד שלו.

סלים סליבי: לא, אנחנו מי הגליל.

וליד טאהא: שימו אותנו בתמונה של השירות שמקבל היישוב שלך מהתאגיד.

סלים סליבי: קודם כל אני אסביר בעיה טכנית.

סלים סליבי: יש לי דירקטוריון בתאגיד.

סלים סליבי: לפני שנה וחצי הסתיימה התקופה.

סלים סליבי: אני כבר שנה ומשהו לא יכול לחדש, כלומר אני בעל מניות בתאגיד כל פעם עושים לי בעיה.

וליד טאהא: מה זאת אומרת, של מי הבעיה?

סעיד אלחרומי: אין ליישוב נציג בדירקטוריון?

סלים סליבי: אין.

סלים סליבי: התאגיד אומר, הבעיה במשרד המים.

וליד טאהא: סלים, כמה יישובים אתם בתאגיד הזה?

סלים סליבי: אנחנו שבעה ישובים.

וליד טאהא: וסדר גודל של כמה תושבים בכל התאגיד?

סלים סליבי: יש יותר מ-100,000 אבל יש לי שלושה דירקטוריונים, כלומר יש כפרים שאני בעל מניות לא מיוצג.

סלים סליבי: זה דבר ראשון.

סלים סליבי: דבר שני, יש לנו בעיה עם התאגיד, זה איכות העבודה.

וליד טאהא: איכות השירות ללקוח אתה מתכוון?

סלים סליבי: לא, לא, אני עכשיו מדבר על המועצה, אחר כך אני אעבור ללקוח.

סלים סליבי: תמיד אין כסף להשקעות אבל כשהוא עושה את - - - , והוא יעשה לי חקירות, אף פעם לא מחזיר דבר לקודמתו, כל העבודה שלהם שוקעת.

סלים סליבי: זה עולה לי הרבה כסף כדי לתקן את הבעיות שהם עשו לי בתוך הכפר.

סלים סליבי: יש להם בעיה תמיד עם הקבלנים, יש להם בעיה תמיד עם הזמנים.

סלים סליבי: מה שצריך חודש לוקח להם הרבה זמן.

סלים סליבי: כשהם עושים לי קו מים או ביוב, אחרי שבוע כל החפירה שלהם שוקעת, אז מי שצריך לתקן זה אני, ראש המועצה.

וליד טאהא: למה אתה לא מחייב אותם לעשות את העבודה?

וליד טאהא: למה אתה צריך לתקן?

סלים סליבי: אנחנו שולחים מכתבים, מאיימים, פונים לרשות המים.

סלים סליבי: אף אחד לא שומע אותנו.

סלים סליבי: הם שנה וחצי לא נותנים לי דירקטוריון.

סלים סליבי: אתה חושב שהם ישמעו לי על העבודה שלהם?

סלים סליבי: יש לי עוד בעיה מאוד רצינית ויותר חשובה.

סלים סליבי: מג'ד אל כרום, יש לה מצב כל כך קשה.

סלים סליבי: בכל מזרח מג'ד אל כרום יותר מ-1,000 בתים.

סלים סליבי: יש בעיה יותר מעשר שנים, זה הצפת ביוב בכל מזרח הכפר.

סלים סליבי: התערבו חברי כנסת.

סלים סליבי: עשו קו גדול מכרמיאל עד משגב גם לפתור את בעיית גילון, קו קונבנציונלי של 70 מיליון.

סלים סליבי: הבעיה הרצינית היא מג'ד אל כרום כי כל הביוב של בועיינה נכנס מהקו של מג'ד אל כרום שהוא לא מספיק ועובר למשגב.

סלים סליבי: כבר ארבע שנים, כל שנה יש לי 1,000 בתים עם בריכה של ביוב.

סלים סליבי: התאגיד, רק להשלים את העבודה, הוא עדיין לא השלים.

סלים סליבי: ארבע שנים, כל שנה עם אותה בעיה, 1,000 בתים, יותר מ-4,000 בני אדם חיים בביוב.

וליד טאהא: מה זאת אומרת הוא לא משלים?

וליד טאהא: אין לו כסף?

סלים סליבי: תמיד אני מחכה לרשות המים.

סלים סליבי: בסך הכול התוצאה שלי, שאני חי, חצי הכפר בגלל שחוברו בועיינה ודיר אל אסד, שני כפרים שמעל מג'ד אל כרום, חוברו בתוך ביוב מג'ד אל כרום כדי להגיע למשגב, למט"ש, ויש לי חצי כפר.

סלים סליבי: אני לא אומר לך, בריכת ביוב.

סלים סליבי: יש לי 4,000 שחיים עם הביוב ארבעה חודשים כל שנה.

סלים סליבי: כמה אנשים נכנסו לבתי חולים?

סלים סליבי: עשרות.

וליד טאהא: אני מקווה שיש לנו מישהו ממי הגליל כדי גם להעלות בפניו את הטענות הקשות האלו.

וליד טאהא: תסכם בשני משפטים, סלים.

סלים סליבי: אני אומר לכם, תאגידי המים והביוב באו לפני עשר שנים בגלל שהמועצות במיוחד הערביות היו במצב קשה, ניהול לא נכון.

סלים סליבי: אני אומר לך היום, המועצות הערביות, המהפך שקרה, הן כל כך חזקות.

סלים סליבי: הן יותר חזקות מהתאגידים.

וליד טאהא: אתה אומר, צריך כבר להתגרש מהתאגיד ולהיות עצמאי, לתת שירות ישירות לאזרח.

סלים סליבי: כן, כי אנחנו יותר ניהוליים, אנחנו חוסכים.

סלים סליבי: לא צריכים מנכ"ל, סמנכ"ל וכל ההוצאות האלה.

וליד טאהא: אתה לא צריך לתווך בעניין הזה.

סלים סליבי: אני יו"ר מועצה מצטיין.

סלים סליבי: אני מלא תקציב של מאות מיליוני שקלים ואני אף פעם לא הייתי בגירעון ואני עושה את כל העבודה.

סלים סליבי: אנחנו הפכנו פי אלף מקצועיים מהתאגידים.

סלים סליבי: להחזיר את המים ואת הביוב למועצות.

סלים סליבי: היום המועצות הערביות הן חזקות.

וליד טאהא: דרישה חד משמעית.

וליד טאהא: תודה רבה, סלים סליבי, ראש המועצה המקומית מג'ד אל כרום.

וליד טאהא: עומר ואכד, ראש עיריית עראבה.

וליד טאהא: סיימת כבר את הפגישה?

עומר ואכד: סיימתי את הפגישות.

עומר ואכד: היו לי שתי פגישות חשובות מאוד אבל גם הפגישה הזאת חשובה מאין כמוה.

עומר ואכד: אני רוצה להודות לכל היוזמים והמארגנים של הפגישה הזאת כי זה נושא חשוב שצריך לדון בו, וטוב שעה אחת קודם.

עומר ואכד: אני לא אחזור על דברים ונקודות שהועלו, שקודמיי אמרו אותם, אבל אני בכל זאת רוצה לציין כמה נקודות שאני רואה שהן חשובות מאוד.

וליד טאהא: עומר, לאיזה תאגיד אתם שייכים?

עומר ואכד: אנחנו למי הגליל.

עומר ואכד: הנקודה הראשונה שאני רוצה להעלות זה מחירי המים והחיבורים, מחירים אסטרונומיים שקפצו מאז שנכנסנו ומאז שהוקמו התאגידים.

עומר ואכד: לפני כעשר שנים, גם אז הייתי ראש רשות בעראבה, מחירי המים לצריכה לשתייה וגם מחירי החיבורים למים היו פחות ממה שהם היום.

וליד טאהא: אתה טוען שהמחירים עלו דווקא בגלל התאגידים?

עומר ואכד: המחירים עם הקמת התאגידים הוכפלו ואפילו שולשו.

עומר ואכד: אני מדבר על מחירי צריכת מים וגם חיבורים למים למבנים למיניהם כמובן.

עומר ואכד: הטענה מאחורי הקמת התאגידים הייתה שאחוז הגבייה היה ירוד מאוד ביישובים, ברשויות המקומית, וזה נכון אגב.

עומר ואכד: מה שמר סלאח נסאר הזכיר זה נכון, שאחוז הגבייה הגיע לפחות מ-50% וגם הפחת היה גבוה מאוד ולכן חשבו על הקמת התאגידים, אלא מה, העלו את המחירים באופן אסטרונומי.

עומר ואכד: מה שאני אומר, שאם היו נותנים להכפיל את המחירים, מה שנעשה בתאגידים, היו פותרים את הבעיה גם של הפחת וגם של שיפור ושיקום הרשת וגם של הגבייה.

עומר ואכד: הנקודה השנייה שקשורה אולי לתאגיד שלנו במי הגליל, היא הנושא של התיאום בין התאגיד ברשויות המקומיות.

עומר ואכד: אתה קם בבוקר ורואה שתאגיד המים מתחיל בפרויקט מסוים בכביש מסוים שרק לפני חודשיים שיקמת אותו, מבלי לתאם ומבלי להודיע ומבלי לעשות כל תיאום עם הרשות המקומית.

וליד טאהא: מה זאת אומרת?

וליד טאהא: חופר בכביש ללא הודעה מוקדמת לרשות?

עומר ואכד: כן, כביש שרק לאחרונה שוקם.

עומר ואכד: זה מה שמדאיג אותנו ומקומם אותנו.

וליד טאהא: ולא מתאמים מול מחלקת ההנדסה.

עומר ואכד: כן.

סעיד אלחרומי: עומר, מדבר חבר הכנסת סעיד אלחרומי.

סעיד אלחרומי: אני חושב שהישות הזאת גדלה ופתאום היא לא סופרת את הרשויות המקומיות, זאת אומרת, לקחו עצמאות לחלוטין למרות שיש דירקטוריון שאמור להיות מורכב מנציגי הרשויות המקומיות או ראשי הרשויות המקומיות.

סעיד אלחרומי: הנקודה השנייה לגבי אחוז הגבייה הנמוך שהיה לפני עשר שנים.

סעיד אלחרומי: גם בארנונה היה אחוז גבייה נמוך והטיפול בארנונה היה אחר.

סעיד אלחרומי: היום גביית הארנונה ברשויות המקומיות היא גבוהה כי המדינה טיפלה בצורה מסוימת אבל לא הפקיעה מהרשות המקומית את הסמכות לגבות ולהיכנס לקופה של הרשות.

סעיד אלחרומי: התזה הזאת שבגלל גבייה נמוכה של מים הקימו את התאגידים, אני חושב שזה תזה לא נכונה.

סעיד אלחרומי: המטרה הייתה לשלול מהרשויות המקומיות, הייתה להפריט את שירותי המים כמו החשמל, ואז קם לך תאגיד כזה שלא סופר את ראשי הרשויות ולא סופר את המחלקות.

וליד טאהא: עומר, בנוסף למה שאמר חבר הכנסת סעיד אלחרומי, אתה העלית שני נושאים, אחד, חוסר תיאום לגבי העבודה בשטח.

וליד טאהא: הנושא השני הוא המחירים הגבוהים של המים.

וליד טאהא: אני רוצה לשמוע ממך, עומר, על הנושאים שנוגעים ישירות ללקוח, לאזרח.

וליד טאהא: איזה טענות אתה מקבל מהתושבים על השירותים שהם מקבלים מהתאגיד?

וליד טאהא: האם התושבים מרוצים או לא מרוצים מהשירות?

עומר ואכד: עיקר הטענות של התושבים זה מחירי מים מופקעים וגם הנושא של הגבייה וטיפול בגבייה ועיקולים.

עומר ואכד: האמת היא שהנושא של העיקולים לא כל כך מדאיג אותי כי מי שלא משלם, נוקטים נגדו בצעדים וזה לגיטימי מאוד, אבל הנושא של מחירי מים, גם חיבורים למים.

עומר ואכד: שמע, אנשים שרוצים להתחיל בבניית בית פרטי נאלצים לשלם עשרות אלפי שקלים כמחיר לחיבור מים.

וליד טאהא: וגם ביוב.

עומר ואכד: כן, מחירי חיבורים למים וביוב כמובן.

עומר ואכד: תן לי להמשיך לגבי הנושא של התיאום ושל ביצוע פרויקטים על ידי התאגיד בתוך היישובים.

עומר ואכד: לפעמים התאגיד מתחיל בפרויקט, נגיד החלפת קו מים או קו ביוב בקטע של כמה מאות מטרים ולוקח לו שנתיים ואפילו יותר.

עומר ואכד: זה קורה לי היום בעראבה.

עומר ואכד: לפני קרוב לשנתיים התחילו בפרויקט הזה וזה טרם הסתיים וטרם הגיעו לחצי מהביצוע של הפרויקט, אז זה גם מפגע וזה גם מציק וזה גם פוגע באיכות החיים וזה גם בתחבורה בתוך היישוב.

עומר ואכד: העבודה נעצרה לפני כמה חודשים.

עומר ואכד: שום דבר לא קורה.

וליד טאהא: יש לך כלים להשפיע עליהם בעניין הזה?

וליד טאהא: איזה כלים יש לכם כראשי רשויות?

עומר ואכד: יש לנו את הדירקטוריון וגם כאן יש לי מה להגיד.

עומר ואכד: תיכף אגיע גם לנושא של הדירקטוריון, שזה נציגים של הרשויות המקומיות.

עומר ואכד: בנוסף לכך שמתחילים בפרויקטים ולא משלימים אותם בזמן, העבודה עצמה לא איכותית והנושא של שקיעת הכבישים, מה שמר סליבי דיבר, זה קורה גם לי בתוך היישוב שלי.

עומר ואכד: יש גם פרויקטים שאנחנו מדברים עליהם מזה שנים, מאז שהתאגיד הוקם וטרם התחילו איתם משום מה.

עומר ואכד: עוד נקודה אני רוצה להעלות.

עומר ואכד: כשהוקם התאגיד ולחצו עלינו והענישו אותנו למה אנחנו מתמהמהים לסרב לתאגיד המים, דובר על כך שבשלב מסוים התאגיד מתחיל להחזיר כסף לרשויות.

עומר ואכד: עברו עשר שנים ושקל אחד אנחנו לא מקבלים, אז גם השירות לקוי וגם החזרים אנחנו לא מקבלים.

עומר ואכד: לדעתי צריך לתת את הדעת על הנקודה הזאת.

עומר ואכד: רק להשוואה, אנחנו פה חברים גם בוועדה מרחבית לתכנון ובנייה ושם אנחנו מקבלים.

עומר ואכד: אנחנו מטפלים בפרויקטים, אנחנו מקדמים פרויקטים ותוכניות מפורטות וגם מקבלים החזרים מאותה ועדה.

עומר ואכד: אותו דבר צריך להיות בתאגיד אבל בתאגיד אנחנו לא מקבלים שום דבר.

עומר ואכד: מוסדות ציבור, בתי ספר וגני ילדים ובית ספר לחינוך מיוחד, יש כמה מסגרות כאלה, מחירי המים שאנחנו משלמים, הרשות המקומית לתאגיד המים, מתחשבנים איתנו על המחיר הגבוה ביותר כאילו זה מחיר עסקי, מה שנקרא.

עומר ואכד: זה לא מתקבל על הדעת.

עומר ואכד: אנחנו מדברים על בית ספר ועל גני ילדים ועל חינוך מיוחד.

עומר ואכד: אני קונה מים לחינוך מיוחד במחיר עסקי.

עומר ואכד: לא מתיישב לי הדבר הזה.

עומר ואכד: שוב, הנושא של מינוי דירקטורים שמתעכב מזה שנתיים.

עומר ואכד: אחרי הבחירות המוניציפאליות אנחנו מינינו דירקטור שלנו בתוך התאגיד ועד היום הוא לא קיבל את האישור.

עומר ואכד: תודה.

וליד טאהא: עומר, אתה היית בוחר לפרוש מהתאגיד, לחזור לנהל את זה בעצמך כעיר?

עומר ואכד: אני הייתי בוחר לשפר את השירות של התאגיד כלפי האזרח וגם כלפי הרשויות המקומיות ושהתאגיד ישפר את עצמו, ישפר את השירות, את העבודה ויהיה יותר מתואם עם הרשות המקומית גם בנושא מחירים וגם בנושא עבודות לפרויקטים.

וליד טאהא: תודה רבה עומר ואכד, ראש העיר עראבה.

וליד טאהא: מאהר ח'ליליה, ראש המועצה המקומית יפיע.

מאהר ח'ליליה: בוקר טוב לכולם.

מאהר ח'ליליה: קודם כל תודה לווליד טאהא, חבר הכנסת, לאימאן ח'טיב על ההזמנה לישיבה הזאת.

מאהר ח'ליליה: לגבי התאגיד, התאגידים עושים עבודה טובה יחסית באזור שלנו.

וליד טאהא: לאיזה תאגיד אתה שייך, מאהר?

מאהר ח'ליליה: להרי נצרת.

וליד טאהא: כמה יישובים שייכים לאותו תאגיד?

מאהר ח'ליליה: נצרת, יפיע, עילוט, ראני ואכסאל, כמעט 150,000 תושבים.

מאהר ח'ליליה: כרגע עדיין אין לנו מנכ"ל של התאגיד.

וליד טאהא: כמה זמן אין לכם מנכ"ל?

מאהר ח'ליליה: מתחילת 2020.

מאהר ח'ליליה: למרות שהבחורים שם עושים עבודה טובה, רק מנכ"ל זה חשוב מאוד.

מאהר ח'ליליה: יש כמה פרויקטים שצריך לקדם במיוחד ביפיע.

מאהר ח'ליליה: נכון, אנחנו מדברים בכללי, רק אני יכול לדבר על יפיע ואת השכונה שלי הדרומית, אחרת אנחנו ניתקע ובמיוחד גם בשיתוף פעולה עם משרד השיכון.

מאהר ח'ליליה: בכלל, יש לנו כמה דברים שדיברנו עליהם מול התאגיד לגבי המועד שנותנים לניתוק של המים.

מאהר ח'ליליה: זה קצת מעצבן, לפעמים בלילה.

מאהר ח'ליליה: צריך לטפל בנושא הזה באופן טוב יותר.

מאהר ח'ליליה: לתקן את הכבישים לפעמים לוקח המון זמן.

מאהר ח'ליליה: פותחים את הכביש וסוגרים בלי להודיע וזה מונע מהתושבים להשתמש בכביש.

מאהר ח'ליליה: המחירים זה הדבר שכולם מדברים עליו, שהוא יותר מדי גבוה ומהווה קושי לאזרחים במיוחד בתקופה הזאת של הקורונה.

מאהר ח'ליליה: יש הרבה תלונות מהתושבים על המחירים.

סעיד אלחרומי: מאהר, אתה יכול להגיד לי כמה המחיר של קוב מים ביפיע היום לתושב?

מאהר ח'ליליה: את האמת, את מחיר הקוב אני לא יודע.

סעיד אלחרומי: השאלה השנייה, ממשק היחסים בין המועצה לבין תאגיד המים.

סעיד אלחרומי: גם אתה וגם עומר נסאר הזכרתם שהם פתאום חופרים בכביש והרשות לא יודעת.

מאהר ח'ליליה: לפעמים אתה רואה קבלן עובד באמצע שכונה מסוימת כשאנחנו תיאמנו משהו אחר שם.

מאהר ח'ליליה: לפעמים יש דברים שבשכונה צריך לעשות ופתאום אתה רואה טרקטור חופר.

מאהר ח'ליליה: סתם דוגמא, שנה שעברה הייתה פתיחת בתי ספר ובדיוק חפרו מול בית ספר, אז זה היווה קושי ובלגאן.

מאהר ח'ליליה: התיאום הוא חשוב, נותן עבודה יותר מקצועית ויותר יעילה.

מאהר ח'ליליה: מצד שני, לפעמים אתה חופר ואתה צריך לתקן מיידית.

מאהר ח'ליליה: לא מתקנים את זה עד שיהיה משהו, עד שתדחוף את העניינים האלה, וזה לא טוב.

מאהר ח'ליליה: אם חפרת וכבר ביצעת עבודה, צריך לתקן אותה באופן מיידי.

וליד טאהא: מאהר, מה לגבי הטיפול של התאגיד בפניות של תושבים, קריאות של תושבים?

וליד טאהא: מה המשובים של האזרחים שלך בנקודה הזאת?

מאהר ח'ליליה: אני יכול להגיד לך שעונים, רק לא מטפלים בנושא.

מאהר ח'ליליה: לוקח זמן לטפל בנושא.

מאהר ח'ליליה: לפעמים לא מטפלים בנושא.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה לך, מאהר ח'חלילה , ראש המועצה המקומית יפיע.

וליד טאהא: אפי דביר איתנו?

אפי דביר: כן, אני שומע אתכם.

וליד טאהא: אפי דביר, אתה ממונה על התאגידים.

וליד טאהא: אנחנו שמענו טענות קשות מאוד גם של ראשי רשויות, גם של אנשים אחרים על השירות הלקוי, צריך לומר, שהאזרח מקבל מהתאגידים.

וליד טאהא: לא כל התאגידים.

וליד טאהא: יש לנו פניות כמעט מכל היישובים ועלו פה טענות קשות מאוד.

וליד טאהא: התאגידים הוקמו על מנת לטייב את השירות לאזרח.

וליד טאהא: אם השירות לאזרח לא טוב ואם האזרח לא מקבל את השירות שמגיע לו, מי צריך את התאגידים האלה?

וליד טאהא: זה חתונה קאתולית?

אפי דביר: קודם כל אני רוצה להתנצל שלא עליתי בתחילת הישיבה, הייתה לי תקנה טכנית אז עכשיו התחברתי ממכשיר אחר.

אפי דביר: שמעתי את רוב הדברים שעלו.

אפי דביר: אני גם מכיר אותם במסגרת העבודה מהשטח.

אפי דביר: קודם כל, בניגוד לאמירות שנאמרו פה אני חושב שתאגידי המים בוודאי במגזר הלא יהודי, שם אנחנו תוך כדי עבודה שוטפת מגלים שיש תקלות כי אי אפשר שמשהו יעבוד באופן חלק במאה אחוז.

אפי דביר: יש גם תקלות בשירות בחלק המקומות.

אפי דביר: במקומות שאנחנו מזהים את הבעיות אנחנו כמובן מטפלים.

וליד טאהא: אפי, סליחה שאני קוטע אותך.

וליד טאהא: נגיד אני כאזרח רואה זרימת ביוב בכביש שבוע ימים, האם זאת תקלה שאפשר לסבול אותה?

אפי דביר: אני לא מכיר את הפרטים כמובן אבל באופן טבעי אתה אמור להתקשר לתאגיד ואמור לתת לך פתרון.

אפי דביר: אני לא מכיר את הפרטים אז אני לא יכול לענות על זה ספציפית.

אפי דביר: כמו שאמרתי לך, ברוב התאגידים שאנחנו מלווים אותם, אנחנו מגלים שכן, תקלות כמו שתיארת מטופלות.

אפי דביר: כמובן כמו שאמרתי קודם, יש תקלות, צריך כמובן לבדוק אותן ואני אשמח שתעבירו לנו באופן מרוכז את התקלות שנתקלתם בהן שלא טופלו.

אפי דביר: יש לנו מחלקת פניות ציבור שהיא מטפלת בכל הדברים האלה לשביעות רצונכם אני מקווה.

אפי דביר: לעניין המחירים שנאמר פה.

אפי דביר: חשוב להבין משהו מאוד כללי.

אפי דביר: דיברתם גם על מחירי מים שוטפים וגם על מחירי תשתיות.

אפי דביר: בסופו של דבר השמיכה היא מאוד קצרה.

אפי דביר: אם אנחנו נתחשב ונפחית עוד יותר את המחירים גם לתושבים וגם בנושא של תשתיות, הרי ברור לכם שמישהו צריך לממן את זה ואז אנחנו שוב נחזור לציבור ונעמיס על מחירי המים.

וליד טאהא: יש לכם סמכות בכלל להחליט על הוזלת מחירים?

אפי דביר: שוב, הכול עניין של מקורות תקציב.

אפי דביר: גם בתקופת הקורונה עלו הרבה טענות שאמרו, אנשים נמצאים בבית, בואו תסייעו להם.

אפי דביר: אנחנו כמובן ברשות המים נרתמים לטובת הצרכנים ומנסים בכל דרך, אבל זוהי סוגיה שהיא בעיקרה תקציבית.

אפי דביר: צריך לייצר את מקור המימון לזה כי בסוף לא התאגיד מממן את זה, הצרכנים מממנים את זה.

אפי דביר: אם אנחנו ניתן הוזלות, צריך עוד פעם למצוא לזה מקור מימון ומן הסתם זה ייפול עוד פעם על התושבים, אותו דבר שרצינו להקל עליהם ולמנוע מהם.

אפי דביר: הערה חשובה על הנושא של הפער במחירים מלפני עשור.

אפי דביר: חשוב להדגיש שעליית המחירים הגדולה, אין לה שום קשר אל התאגידים.

אפי דביר: הרציונל העיקרי שלה זה עניין של ההתפלה.

אפי דביר: כל מתקני ההתפלה שהוקמו בעשור האחרון, שזה צמוד להקמת התאגידים, אבל כל המתקנים האלה עולים כסף.

אפי דביר: כל החשמל לתפעל עולה כסף ולכן המחיר עלה בכל הארץ גם בכל המקומות שאין בהם תאגיד מים.

אפי דביר: גם שם המחיר עלה כדי לממן את מתקני ההתפלה, וחבל שכל הזמן לוקחים את זה למקום שיש תאגיד ויש לו מנכ"ל, זה מה שהעלה את המחיר.

אפי דביר: זה פשוט לא נכון.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר.

וליד טאהא: אפי, שמענו הרבה מאוד טענות לכאורה על דברים בסיסיים למדי.

וליד טאהא: על איכות מים אני מניח שלא צריכים להתווכח.

אפי דביר: חד משמעית.

וליד טאהא: על טיפול בקריאות של התושבים אני מניח שאנחנו לא צריכים להתווכח.

וליד טאהא: על אי-אספקת מים לעיתים תכופות, גם אנחנו לא צריכים להתווכח.

וליד טאהא: על ליקויים בטיפול בסתימות.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על דברים בסיסיים מאוד והתאגידים לא עושים את העבודה בדברים הבסיסיים האלה.

וליד טאהא: אם לא יתנו את השירות הזה הבסיסי, אנחנו לא מדברים פה על שירות "אובר", אנחנו מדברים על שירות בסיסי.

וליד טאהא: אם על השירות הבסיסי הזה האזרח לא מקבל, אז מי צריך את התאגידים?

אפי דביר: אדוני, אתה צודק.

אפי דביר: את השירות שתיארת התאגיד צריך לתת ולמיטב ידיעתי והבנתנו כצוות מקצועי ברשות, ברוב המכריע של הארץ זה מתקיים.

וליד טאהא: כנראה אתה מקבל הרבה פחות פניות מאיתנו.

וליד טאהא: אנחנו מקבלים מאות פניות של טענות קשות ביותר על התנהלות התאגידים, ומכאן גם עלה לנושא לדיון, אז אני מבקש תשובות יותר מקצועיות.

אפי דביר: תראה, אני באופן ספציפי הלכתי ובדקתי בכמה תאגידים את התלונות כי הכמות מאוד הטרידה, ואני אומר לך שבסופו של דבר העניין המרכזי שמטריד את התושבים זה המחיר.

אפי דביר: זה הדבר הבסיסי שמפריע להם.

וליד טאהא: לא, זה לא רק המחיר.

וליד טאהא: הוא מטריד אבל זה לא רק המחיר.

וליד טאהא: נגיד מים בצבע אדום, גם הוא מטריד את התושבים.

וליד טאהא: מונה שסופר כסף לתושב במים בצבע אדום, זה גם מטריד את התושבים.

אפי דביר: אני רוצה להסביר לגבי מים אדומים.

אפי דביר: צודקים במאה אחוז, אני בהחלט מקבל את זה שתושב פותח את הברז ורואה מים לא בצבע שקוף.

אפי דביר: זאת בהחלט בעיה וזה מאוד מטריד.

אפי דביר: בשנה שעברה חווינו את זה מאוד קשה בתאגידים מי גליל ואל-עין בגלל ששם הייתה לנו בעיה של שינוי מקור חיבור המים, מה שיצר ריאקציה כימית ולכן נוצר את העניין הזה.

אפי דביר: אנחנו טיפלנו בזה באותה עת ואנחנו גם נתנו הקלות לאותם תושבים באותה תקופה מדודה שהם נזקקו לזה.

אפי דביר: אנחנו יודעים לטפל במים אדומים, רק כמו שאנחנו אומרים, זאת איזושהי תופעה שהיא כימית בעיקרה.

אפי דביר: ברגע שאנחנו נחשפים לה, אנחנו מטפלים בה.

אפי דביר: צריך גם להבין שלא כל דבר זה התאגיד, כי החיבור של מקור המים זה לא באחריות שלו.

וליד טאהא: אפי, מה זה נתתם הקלות?

וליד טאהא: איך חישבתם את הספירה של המונים למים האדומים האלה?

אפי דביר: אני לא בקיא בדיוק בפרטים, אני רק אומר שבשנה שעברה עלה העניין הזה מכיוון התושבים על ההקלות שהם ביקשו כתוצאה מזה שהם היו צריכים לפתוח את הברז במשך כמה דקות עד שהסתיימו כל המים האדומים.

אפי דביר: ניתנה להם הקלה.

אפי דביר: אני לא יודע אם מישהו מהצוות פה של רשות המים יכול להסביר על אותה הקלה שניתנה, אבל אם תרצה אנחנו נוכל להעביר לך אותה אחר כך.

אפי דביר: יש לנו מנגנון של טיפול בעניינים האלה.

וליד טאהא: אפי, שאלה אחרונה אליך.

וליד טאהא: אני יודע כאזרח שכל אזרח במדינה יש לו 3.5 קוב לצריכה חודשית.

וליד טאהא: הרי אנחנו משלמים מים פעם בחודשיים, זאת אומרת 7 קוב לחודשיים.

וליד טאהא: נניח צרכתי 4 קוב, ה-3 קוב לא נשאר באובליגו שלי כדי לקבל מחיר נמוך.

וליד טאהא: יש מדרג של מחירים.

וליד טאהא: למה לא משאירים את ההפרש הזה בצריכה?

וליד טאהא: הרי אם האזרח צרך יותר, הוא משלם יותר באופן מיידי, אבל אם הוא לא צרך את כל ה-7 קוב, למה לא משאירים לו את מה שנותר באובליגו שלו?

וליד טאהא: למה מתחילים לספור מחדש?

אפי דביר: תראה, העקרונות שמלווים אותנו הם שהכמות לבן אדם לחודש אחד זה אמור להיות פחות או יותר ממוצע לפי מה שחושב, זה אזור ה-3.5 קוב לנפש.

אפי דביר: צריך גם לזכור עוד משהו.

אפי דביר: בסופו של דבר שיטת התעריף שלנו לוקחת את כל העלויות שצריך כדי לממן את משק המים.

וליד טאהא: זה הבנו, אני שואל על מה שהוא לא צרך.

וליד טאהא: מגיע לו 3.5 קוב, הוא צרך 1.5 קוב, למה 2 הקוב לא נשארים באובליגו שלו כדי שאם צרך יותר אחרי, אז זה עדיין בתוך הכמות שלו.

וליד טאהא: למה מתחילים לספור מחדש כל חודש?

אפי דביר: השיטה של התעריפים שלנו היא שיטה שבודקת את זה פר חודש, לא פר שנה.

אפי דביר: זה לא משהו שהוא מצטבר כי אנחנו בודקים את זה פר צריכה חודשית.

אפי דביר: גם צריך פה לעודד את החיסכון במים.

וליד טאהא: אפשר לתקן את השיטה או שהיא לא ניתנת לתיקון?

אפי דביר: שוב אני חוזר למה שאמרתי קודם.

אפי דביר: בסוף גם אם אתה מתקן איזשהו כלל, נוצר לך איזשהו גירעון שאתה צריך לממן אותו באיזשהו אופן.

אפי דביר: זה הכול משק סגור ואת כל העלויות של משק המים צריך לממן, אז אם אתה מתקן במקום אחד, תצטרך ליצור את המקור לזה באיזושהו העלאת מחיר עוד פעם לתושבים, לכן חייבים להבין, זה הכול משק סגור.

אפי דביר: מקור המימון שלו מגיע מהצרכנים.

אפי דביר: אתה משלם משהו אחד, תצטרך לתקן במשהו אחר.

אפי דביר: השמיכה קצרה כמו שאתם מבינים.

וליד טאהא: טוב, אפי, תודה רבה.

וליד טאהא: לא קיבלנו תשובות.

אפי דביר: על איזה שאלות לא קיבלת תשובות?

וליד טאהא: האזרח רוצה לראות ת'כלס.

וליד טאהא: תודה אפי.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לשמוע את מוסטפא אבו ריא ממי הגליל.

וליד טאהא: מוסטפא, אתה מתאגיד מי הגליל.

וליד טאהא: מה התפקיד שלך בתאגיד?

מוסטפא אבו ריא: אני מנכ"ל תאגיד מי הגליל.

מוסטפא אבו ריא: מי הגליל משרת שבעה יישובים: סח'נין, עראבה, דיר חנא, מג'ד אל כרום, דיר אל סעד, בועיינה ונחף.

וליד טאהא: אנחנו שמענו שני ראשי רשויות מהתאגיד שלך.

וליד טאהא: יש המון טענות.

וליד טאהא: תסביר לנו אתה למה האזרח לא מרגיש טוב עם השירותים שהוא מקבל מהתאגיד?

מוסטפא אבו ריא: גם אני שמעתי אותם ואני אומר לך, אני הייתי בתפקיד הזה.

מוסטפא אבו ריא: אני לשעבר ראש עיריית סח'נין שתי קדנציות, ואני מכיר את התפקיד של ראש עיר וכל הבעיות שהתושבים פונים אליו בכל קטנה וגדולה.

מוסטפא אבו ריא: היום אנחנו מנסים לעשות את העבודה שלנו בצורה מקצועית.

מוסטפא אבו ריא: אנחנו גוף מקצועי.

מוסטפא אבו ריא: יש לנו רגולטור שהוא מגבה אותנו ומנחה אותנו מה לעשות.

מוסטפא אבו ריא: יש דברים שהם בסמכותנו אבל יש דברים שהם בסמכות הרגולטור, רשות המים, ממשלת ישראל.

מוסטפא אבו ריא: אני פונה אליכם, אתם כחברי כנסת, ואני בין עמי חי.

מוסטפא אבו ריא: תנסו לעשות מאמץ להוריד את המחירים בדמי הקמה.

מוסטפא אבו ריא: תעריף המים, גם זה אפשרי אבל בדמי הקמה, כי יש מרכיב בדמי הקמה שזה מיוחד כמעט לכל האוכלוסייה הערבית, שזה תוספת הר.

מוסטפא אבו ריא: היינו בישיבה בכנסת ולא הצלחנו.

מוסטפא אבו ריא: סח'נין משלמת יותר מהרצליה.

מוסטפא אבו ריא: ראש פינה משלמת יותר מתל אביב.

וליד טאהא: למה משלמים יותר?

וליד טאהא: איפה הבעיה?

מוסטפא אבו ריא: כי עלויות התשתיות בהרים יותר גבוהות מהתשתיות במישור.

מוסטפא אבו ריא: מבחינה כלכלית הם צודקים אבל צריך מישהו לממן את זה וצריך לעשות את זה שוויוני.

מוסטפא אבו ריא: הממשלה צריכה לשאת בהפרשים האלה.

מוסטפא אבו ריא: זה עבודה פרופר של חברי כנסת שיכולים להשפיע על זה.

וליד טאהא: מוסטפא, יש לכם השפעה על מחירי המים או שזה סמכות בלעדית של רשות המים?

מוסטפא אבו ריא: של רשות המים.

מוסטפא אבו ריא: אנחנו מקבלים את ההחלטות ואנחנו מבצעים אותן.

וליד טאהא: הם פשוט אומרים להם מה העלויות.

וליד טאהא: אין לכם שום השפעה בעניין.

מוסטפא אבו ריא: לפעמים יש שימועים, אנחנו מגישים עמדה אבל בסוף יש תוצאה ואנחנו מכבדים את התוצאה ועובדים לפי החוק.

מוסטפא אבו ריא: אנחנו לא יכולים להיות עברייני חוק.

וליד טאהא: איפה הבעיה לתאם מול הרשות המקומית על חפירה בכביש?

וליד טאהא: זה נשמע לך הגיוני לגשת לאזור באחריות מוניציפאלית של רשות, לבצע עבודה שהרשות לא יודעת על זה?

מוסטפא אבו ריא: אין מקרה כזה.

מוסטפא אבו ריא: אנחנו עושים את העבודות שלנו, במיוחד פרויקטים, עושים מכרז.

מוסטפא אבו ריא: במכרז יש קבלן זוכה.

מוסטפא אבו ריא: הקבלן הזוכה לא מקבל צו התחלת עבודה אלא לאחר שהוא מביא אישורים ממקורות, מחברת חשמל ומהרשות המקומית.

מוסטפא אבו ריא: הוא צריך להודיע לרשות המקומית והרשות המקומית תאשר לו שהוא הולך לעבוד במקומות האלה.

מוסטפא אבו ריא: מקרים של פיצוצים, של אחזקה של דברים דחופים, יש פיצוץ היום בכביש, התשתיות שלנו הן מתחת לכביש, לא מעל הכביש.

מוסטפא אבו ריא: חייבים לחפור את הכביש כדי למצוא את התשתיות, לתקן ולהחזיר את המצב לקדמותו.

מוסטפא אבו ריא: כל ניתוק של מים יזום מצידנו, אני אומר לכם, זה כמו הכרזת מלחמה.

מוסטפא אבו ריא: אני מבקש מכל מנהלי התפעול, את זה אתם עושים רק בתיאום עם הרשות המקומית.

מוסטפא אבו ריא: הרשות המקומית אומרים לכם, חבר'ה, לא מתאים לנו התאריך הזה, תדחו את זה ביום-יומיים.

וליד טאהא: גם אתם שולחים הודעות SMS לתושב על ניתוק?

מוסטפא אבו ריא: כן, ודאי.

מוסטפא אבו ריא: כשזה יזום נשלח הודעות SMS.

מוסטפא אבו ריא: היום יש שכונות קטנות אפילו, אנחנו שולחים

מוסטפא אבו ריא: SMS ואנחנו מדביקים מודעה בשטח הציבורי, בכביש וגם בדלתות.

וליד טאהא: מה אתה אומר על הטענה של ראש המועצה המקומית מג'ד אל כרום לגבי הביוב שזורם לו מחוץ לצנרת בגלל שמנזקים אליו ביוב של יישובים אחרים כי כנראה הצנרת לא יכולה להכיל את הכול?

וליד טאהא: מה הוא אשם?

וליד טאהא: למה הוא צריך לסבול?

מוסטפא אבו ריא: אין מקום אחר.

מוסטפא אבו ריא: השיפוע הטבעי של דיר אל אסד ובועיינה עובר דרך זה.

מוסטפא אבו ריא: היה קו מאסף והיום אנחנו עשינו קו מאסף חדש.

מוסטפא אבו ריא: היה קו מאסף עם שתי תחנות שאיבה.

מוסטפא אבו ריא: היום יש לנו קו מאסף גרביטציוני בשיפוע הטבעי.

מוסטפא אבו ריא: עשינו קידוח בעלות רצינית.

מוסטפא אבו ריא: היום הבקשה שלנו ושל הרשות המקומית מג'ד אל כרום וכולם, לזרז את האישורים כדי להבטיח את החיבורים לקו שקיים שם בשטח כדי לפתור את הבעיה.

וליד טאהא: למה לא מזרזים?

וליד טאהא: יש בעיה, אנשים סובלים.

וליד טאהא: שכונה שלמה סובלת.

וליד טאהא: למה מחכים?

מוסטפא אבו ריא: יש בעיה, יש ביורוקרטיה במדינה.

מוסטפא אבו ריא: אני לא יכול להשקיע שם את עשרות המיליונים האלה בלי אישור תקציבי מרשות המים.

וליד טאהא: ולרשות המים לא אכפת מהשכונה השלמה שישנה עם הריח הזה?

מוסטפא אבו ריא: זה לא נוח.

מוסטפא אבו ריא: כל ביוב לא נוח.

מוסטפא אבו ריא: זה לא איך שמסבירים את זה.

מוסטפא אבו ריא: יש בזה הגזמה.

מוסטפא אבו ריא: מתי שיש גשם יותר מדי, גשם עז, סופות של גשם, לפעמים הגשם נכנס לביוב והניקוז לא מספיק שם.

וליד טאהא: מוסטפא, פעם אחת לקרות זה יותר מדי.

וליד טאהא: למה זה צריך לקרות?

מוסטפא אבו ריא: הייתה הצפה בנהריה.

מוסטפא אבו ריא: למה זה קרה?

מוסטפא אבו ריא: הצפה באשקלון.

מוסטפא אבו ריא: יש הצפות.

מוסטפא אבו ריא: יש אירועי קיצון של מזג האוויר.

מוסטפא אבו ריא: זה ההתחממות הגלובלית אם תחזור לזה, אבל אנחנו עושים את כל המאמצים ואנחנו משפרים ושיפרנו המון בעבודה בתשתיות מים וביוב אודות לתקציבים שקיבלנו מרשות המים וממדינת ישראל.

וליד טאהא: השאלה האחרונה, מוסטפא אבו ריא, אם כי אתה בעל עניין.

וליד טאהא: אתה חושב שהשירות שהאזרח מקבל היום מהתאגידים הוא יותר טוב מהשירות שיכולה לתת לו הרשות המקומית שלו?

מוסטפא אבו ריא: השירות שמקבל היום הוא שירות טוב מאוד ושירות הרבה יותר מהזמן שהרשויות המקומיות - - -

וליד טאהא: כן, מלפני 20 שנה.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על רשויות של היום, לא מלפני 20 שנה.

מוסטפא אבו ריא: אספקת מים ואיכות מים זה דבר בסיסי.

מוסטפא אבו ריא: איכות מים נבדקת, מאושרת על ידי משרד הבריאות לפי התקן.

מוסטפא אבו ריא: אין דבר כזה.

מוסטפא אבו ריא: היו מקרים.

וליד טאהא: אני מכיר דבר כזה, מוסטפא אבו ריא.

מוסטפא אבו ריא: אתה לא רוצה לשמוע על מים אדומים?

וליד טאהא: כן, במשפט.

מוסטפא אבו ריא: אנחנו הראשונים שהתנסינו.

מוסטפא אבו ריא: נתנו פיצוי הולם לאנשים ועשינו את העבודה כי זה מקרה ראשון, פעם ראשונה שהקידוחים מהאקוויפר לא מספיקים.

מוסטפא אבו ריא: נתנו עזרה ממים מותפלים וזה מה שגרם לתופעה של מים אדומים.

מוסטפא אבו ריא: תיקנו ופיצינו את התושבים בצורה הולמת.

וליד טאהא: מוסטפא אבו ריא, תודה רבה לך.

וליד טאהא: חסן כנעאן איתנו?

וליד טאהא: חסן, תגיד לנו בכמה מילים מי אתה ומה הפעולות שיזמת כדי לטייב את הנושא של שירותי מים.

חסן כנעאן: שלום לכולם, חסן כנעאן, פעיל חברתי ופוליטי בעיר טמרה.

וליד טאהא: חסן, אנחנו דנים על הנושא הזה אך ורק מהזווית המקצועית, אז פעילות פוליטית לא רלוונטית בעניין הזה.

חסן כנעאן: אוקיי.

חסן כנעאן: קודם כל כמה מילים לפני שאני אדבר על הנקודות הספציפיות שנוגעות בתאגיד ובדברים המקצועיים.

חסן כנעאן: כל דבר, יש לו צד חיובי ויש לו צד שלילי, בטח הקמת התאגידים, יש ממנה צדדים חיוביים שרואים בשטח ויש הרבה דברים שליליים מצד שני.

חסן כנעאן: השאלה היא מה יותר, השלילי או החיובי.

חסן כנעאן: כל ראשי הרשויות מדברים, והחברים, המנכ"לים ורשות המים, כולם פקידים.

חסן כנעאן: אני חושב שכל החברים הם פקידים והם לא אנשי מפתח שמציירים את הקווים - - -

וליד טאהא: אז מי הם אנשי המפתח?

חסן כנעאן: אנשי המפתח הם המחוקק או חברי הכנסת.

חסן כנעאן: שם המחוקק מצייר את הקווים ואת התמונה לכל האזרחים במדינה והוא שהביא את תאגידי המים.

וליד טאהא: נכון, לפי חוק תאגידי המים והביוב.

וליד טאהא: אתה אומר, הבעיה אצלנו, אצל המחוקק.

חסן כנעאן: יש הצעת חוק שעברה, לצמצום תאגידי המים ועדיין לא יושמה בגלל התנגדות של השלטון המקומי.

חסן כנעאן: כל זה גם צריך המחוקק לדון.

וליד טאהא: מה אתה חושב, חסן, צריך לבטל את התאגידים ולנהל את זה על ידי הרשויות?

חסן כנעאן: אם אנחנו בכלל מדברים על הערבים במדינה, המנטליות של האזרח הערבי במדינה השתנתה בעשר השנים האחרונות עד היום ורואים את זה בכל תחומי החיים, לא רק במנטליות מול הגבייה ומול הארנונה, שהוא יכול לקבל את החשבון מים גם מעיריית טמרה או עיריית סח'נין או כל עירייה אחרת.

חסן כנעאן: אני לא בא בטענות לשום מנכ"ל ולשום פקיד.

חסן כנעאן: הוא עושה את העבודה שלו.

וליד טאהא: אוקיי, תגיד כמה משפטיים על השירות שמקבל האזרח.

חסן כנעאן: לצערי חלק מראשי הרשויות דיברו כאן כמו קבלני עפר ולא כמו ראשי רשויות.

וליד טאהא: חסן, אנחנו לא נגיד שום מילה שהיא לא ראויה כלפי ראש עיר, אז בבקשה ממך.

וליד טאהא: אני לא מקבל את האמירה הזאת שלך.

חסן כנעאן: אוקיי.

חסן כנעאן: דיברו על עבודות עפר ועל עבודות אינסטלציה, שיש הרבה בעיות בהם.

חסן כנעאן: התאגיד לא הוקם רק בנושא הזה, בתחום הזה.

חסן כנעאן: התאגיד נותן שירות של מים ובתמורה הוא מקבל גם את הכסף עבור המים.

חסן כנעאן: יש תאגידים שמשקיעים הרבה בתחזוקת המשרדים שלהם וזה על חשבון הצרכן, ויש הרבה אנשים כאן שמכירים אותי ומכירים על מה אני מדבר.

חסן כנעאן: חלק מהתאגידים השקיעו מאות אלפי שקלים או מיליונים בתחזוקה של המשרדים שלהם על חשבון האזרח והצרכן, ומצד שני הם אומרים שאנחנו בגירעונות.

חסן כנעאן: כמה כסף הרשויות המקומיות גבו מתאגידי המים?

חסן כנעאן: מה עם היטל המים וביוב שהצרכן הערבי משלם פי שלוש או פי ארבע מהעלות שהיה משלם לרשות המקומית?

חסן כנעאן: גם הרשות המקומית הפסידה את ההיטל על זה שלא נכנס לקופה שלה.

חסן כנעאן: זה אחד.

חסן כנעאן: עוד דברים בקשר לעלויות של העיקולים.

חסן כנעאן: יש חלק מהתאגידים שגובים במנוגד לחוק, במנוגד לאמות המידה שהחוק כותב.

חסן כנעאן: יש לי דוגמאות.

חסן כנעאן: אני אשלח לך ולחברי הוועדה, ברשותך.

חסן כנעאן: אם אתה רוצה, אני גם אעלה מהרשויות החברתיות.

חסן כנעאן: עיתונאים העלו את זה.

וליד טאהא: אם יש לך מקרים ספציפיים, תשלח.

וליד טאהא: אנחנו נטפל כראוי.

חסן כנעאן: יש לי כאן תמונות של צווי עיקולים ברישום ועיקול בפועל, שהעלות של המעקלים אלפי שקלים מול הכסף - - -

וליד טאהא: אנחנו כמובן בעד שכל אזרח ישלם את החוב שלו ושלאף אחד לא יצטרכו לעשות תהליך של עיקולים.

וליד טאהא: בשלב הזה אנחנו נודה לך, חסן.

וליד טאהא: הזמן שלנו מאוד דוחק.

חסן כנעאן: ברשותך, חצי דקה.

חסן כנעאן: גם יש חשבוניות שמגיעות לצרכן והן שגויות ואין מי שיטיל קנסות על התאגידים שטועים מול הצרכנים.

חסן כנעאן: יש חשבוניות שהגיעו לצרכנים, מאות שקלים, בין 1,000 שקל ל-200 שקל.

חסן כנעאן: יש הרבה הפרש בטעויות.

חסן כנעאן: זה אלפי אחוזים.

חסן כנעאן: זה היה בתאגיד סובב שפרעם בחשבוניות האחרונות.

חסן כנעאן: למרות המצב של הקורונה ביקשו מאנשים, תבואו למשרדים, אנחנו נפתור לכם את הבעיה, כי הייתה תקלה טכנית.

וליד טאהא: חסן, תודה רבה לך.

וליד טאהא: אנחנו נמשיך להיות בקשר כדי לטפל ולקדם נושאים.

וליד טאהא: בשלב הזה תודה רבה לך.

וליד טאהא: עו"ד עומר ורדי, שומע אותנו?

עומר ורדי: רק להבהיר, אני מנסה לדבר מתחילת הוועדה אבל לא הייתה אפשרות לבטל את ההשתקה.

עומר ורדי: התכתבתי עם מספר גורמים במקביל כדי לוודא שתינתן לי האפשרות לדבר, אז שזה יירשם בבקשה בפרוטוקול.

וליד טאהא: אנחנו הודינו באשמה.

עומר ורדי: מאה אחוז.

עומר ורדי: טוב, עלו פה המון סוגיות, אז קודם כל להבהיר שאם יש טענה, בין אם פרטנית ובין אם כללית, אני אשמח להגיב מבחינת עמדת רשות המים הן לגבי רמות השירות, הן לגבי סוגיית הניתוקים, הן לגבי סוגיית המים האדומים והן בכלל ביחס להצדקת קיומם של התאגידים.

עומר ורדי: לכל השאלות האלה יש תשובות מאוד מאוד טובות ונכונות, חלקן מקצועיות, חלקן כלכליות, חלקן צרכניות.

עומר ורדי: לאן שתרצו לקחת א הדיון, ניקח אותו.

עומר ורדי: השאלה כמה זמן יינתן לי לדבר.

וליד טאהא: אין לנו הרבה זמן אבל למשל לגבי מים אדומים.

עומר ורדי: לגבי מים אדומים, שוב, זה אמירה עקרונית.

עומר ורדי: קודם כל מדובר באירוע פרטני-נקודתי שהוא לא משהו שמאפיין.

עומר ורדי: זה לא משהו סדרתי.

עומר ורדי: הוא קורה מדי פעם.

עומר ורדי: לדעתי הוא קרה עד היום בין שלוש לארבע פעמים.

וליד טאהא: יכול להיות שייחודי בצבע אבל איכות המים הוא לא ייחודי.

עומר ורדי: אני אבהיר עוד פעם.

עומר ורדי: האירוע הזה, בגדול, הוא במקורו הנדסי, הוא לא קשור לתאגיד, הוא לא קשור לרשות, הוא לא קשור לפקיד זה או אחר כמו שחסן בא ואמר.

עומר ורדי: מדובר פה באירוע נקודתי שקורה עקב החלפת מקור מים ביישוב מסוים.

עומר ורדי: אגב, החלפת מקור מים כי זה הצורך כדי להביא לתושבים את המים הנכונים באותו רגע וביחס למצב התפעולי של משק המים, ובמקביל זה נושא שמשתלב עם מצב הצנרת, אגב, לרוב מצב הצנרת הביתית בחצריו של הצרכן.

עומר ורדי: מה שקורה במצב הזה, שעקב החלפת מקור המים ומצב צנרת מאוד מאוד בעייתי בחצריו של הצרכן, שלא קשור אגב לתאגיד המים אלא לצרכן ולנכסו - - -

וליד טאהא: למה לא בצנרת של התאגיד?

עומר ורדי: כי הצנרת של הצרכן בניגוד לצנרת העירונית בתאגיד מים וביוב, היא יכולה להגיע למצב שהיא לא מטופלת, כי אם הצרכן מחליט לא להשקיע בתשתית המים - - -

וליד טאהא: עומר, אנחנו יודעים על המון צנרת של התאגידים שהם במצב רעוע מאוד.

עומר ורדי: אז אני אבהיר כמה דברים.

עומר ורדי: זו הנקודה שאפילו הכי חשוב לי להבהיר ובאמת שכולם באמת יבינו אותה.

עומר ורדי: אין שום יחס שונה או אבחנה או הפרדה בין רמת השירות לבין איכות השירות שניתנת לחברה הערבית.

וליד טאהא: לא, לא מדברים במונחים האלה.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על טיוב השירות.

עומר ורדי: אני מבקש לסיים את המשפט.

עומר ורדי: אני אומר שוב פעם, כשזה קורה, מדובר בסופו של דבר ברשות מקומית שבתחומה הוקם תאגיד, והתאגיד לאורך השנים מקבל תקציבים ומשקיע תקציבים כדי לשדרג ולשפר את מצב הצנרת.

עומר ורדי: חלק מהפרויקטים מבוצעים בצורה מיידית ודחופה וחלקם במסגרת תוכנית השקעות ותוכנית אב לפיתוח הביוב ותשתית הביוב ביישוב.

עומר ורדי: אם לצורך העניין קם תאגיד בתחומה של רשות מקומית, שהשקיע תקציב לא מספק, נקרא לזה ככה, בתשתיות שמתחת לפני האדמה, ייקחו לו מספר שנים עד לנקודה שבה הוא יוכל לבוא ולומר שכל הצנרת תקינה וכל הצנרת עובדת כמו שצריך, ולכן זה מהלך מתגלגל.

עומר ורדי: אם ירצה אדוני, אני יכול לוודא שישר לאחר הוועדה יועברו נתונים לכלל נציגי המשתתפים פה ולגורמים נוספים אם תרצו לגבי איכות התשתיות ורמת ההשקעות בכל היישובים עליהם מדובר.

וליד טאהא: כן, אני מבקש שתעביר את זה למזכירות הוועדה.

עומר ורדי: אני רק אתן נתון כמותי.

עומר ורדי: אני אבהיר, מדובר בסדר גודל של למעלה מ-2 מיליארד שקלים שהושקעו בתשתיות מים וביוב ביישובים הנזקקים, באותם תאגידים זכאים שבהם המצב של התשתיות היה פחות מספק לאורך השנים.

עומר ורדי: אני אומר עוד פעם, התופעה של המים אדומים היא תופעה הנדסית כימית שקורית.

וליד טאהא: עומר, בוא נצא מהמים האדומים.

וליד טאהא: אתה כיועץ משפטי, עוזר ליועצת המשפטית, אתה לא מקבל פניות של התושבים על שירות לא טוב של התאגידים, בלשון המעטה?

עומר ורדי: אני ארחיב בעניין הזה.

עומר ורדי: קודם כל חשוב להבין.

עומר ורדי: תאגידי המים והביוב פועלים לפי כללים מסודרים והם נקראים כללי תאגידי מים וביוב, אמות מידה לשירות.

עומר ורדי: זה נשמע סלוגן וסיסמא אבל זה לא סיסמא.

עומר ורדי: מדובר על סט כללים ברזולוציה כל כך גבוהה והדוקה שהיא משמשת באמת דוגמא לכלל משקי המים בעולם, לא רק בישראל, ובטח ובטח שלגופים בישראל.

עומר ורדי: הרזולוציה של הכללים כל כך הדוקה, אגב, שבכללים עצמם מוטמע מנגנון של פיצויים יזומים לצרכן, זאת אומרת שאם תאגיד לא עומד באמת מידה מסוימת שקבועה בכללים האלה, הוא נדרש על פי הכללים לפעול ולפצות את הצרכן באופן יזום במסגרת יוזמה שלו ללא קשר לאמירה של רשות המים.

וליד טאהא: זה תיאורטית אבל איפה זה מתקיים?

עומר ורדי: זה לא תיאורטי.

עומר ורדי: אני יכול להעביר לכם דוחות.

עומר ורדי: נושא שני באותן אמות מידה, אגב, חשוב להבהיר.

עומר ורדי: גם בחוק תאגידי מים וביוב וגם בכללי אמות מידה לשירות יש מנגנון של בירור תלונות צרכנים.

עומר ורדי: חשוב להבהיר את זה.

עומר ורדי: סעיף 108 לחוק תאגידי מים וביוב בא ואומר שאם הצרכן, יש תלונה כנגד החברה שנותנת לו שירות, אותו תאגיד מקומי, הוא מוזמן, וזה מופיע על גבי חשבון המים, זה מופיע באתר באינטרנט, זה מופיע בטופס המקוון, איפה שלא תרצו.

עומר ורדי: הוא מוזמן לפנות לרשות המים.

עומר ורדי: לרשות המים יש יחידת פניות ציבור שמטפלת ומשמשת סוג של ערכאת ערר.

עומר ורדי: אני יכול להגיד לכם בתור יועץ משפטי וממונה על פניות ציבור לשעבר ברשות המים, שהיקף הטיפול בתלונות הוא, אחד, לא גבוה מאחר ורוב התלונות נפתרות בתחומי התאגידים עצמם.

עומר ורדי: אנחנו מוודאים שיש גורמי מקצוע שמטפלים בהם.

עומר ורדי: במקביל, מהצד השני של המשוואה יש לך אמות מידה מדהימות, אין לי מילה אחרת, מדהימות ברמת רמת השירות שהתאגיד צריך לתת היום, ולכן גם אם יש מקרי קיצון, אני לא אומר שאין טעויות.

עומר ורדי: יש טעויות אבל הטעויות האלה הן לא הנורמה.

עומר ורדי: אי אפשר לקחת מקרה קיצון ולהגיד, זו הנורמה של רמת השירות בתאגיד.

עומר ורדי: אני יכול להעביר לכם נתונים, אקסלים, טבלאות.

וליד טאהא: אתה מסתובב ביישובים הערבים?

וליד טאהא: אני בא משם.

וליד טאהא: המצב מצריך ייעול וטיוב מיידי.

וליד טאהא: אנחנו לא צריכים רק להתגונן.

עומר ורדי: חס וחלילה.

עומר ורדי: אני אומר עוד פעם, אם לא היה לי איפה להשתפר ואיפה להתייעל, הייתי פורש מתפקידי ומכיסי.

עומר ורדי: תמיד יש לאן להשתפר ולאן לשאוף.

עומר ורדי: אין פה שום שאלה.

עומר ורדי: אני מנסה לייצר תמונת מצב טיפה יותר מציאותית, ותמונת המצב המציאותית היא שהתהליך שמתרחש בשטח הוא תהליך איכותי מאוד שמביא לשיפור ברמת השירות, בטח ובטח שלעומת מה שהיה נהוג לפני עשר שנים טרם הקמת התאגידים.

וליד טאהא: ברשותך, המציאות, מי שיודע לבטא אותה הכי טוב זה האזרח, אז הרמה המציאותית היא כנראה משהו יחסי.

וליד טאהא: אנחנו מביאים את המציאות של האזרח הפשוט, שלעיתים הוא לא מגיע אליך, אתה לא שומע אותו.

עומר ורדי: מאוד יכול להיות, אני מסכים לגמרי.

עומר ורדי: אתה צודק, אדוני.

עומר ורדי: חלקם כן מגיעים אלי וכשהם מגיעים גם לתאגיד וגם לרשות המים, כי בסופו של דבר אין מה לעשות, כמו שאמרנו, אנחנו פקידים יושבים בכיסאנו גם אם יצאנו לסיור בשטח.

עומר ורדי: כשהם מגיעים, עלינו לוודא שרמת השירות ורמת המענה היא בהתאם לנדרש, ואת זה אני יכול להבטיח.

עומר ורדי: אם יש פניות שהן רוחביות, תעבירו אותן אלינו.

עומר ורדי: אגב, לקראת הדיון לא קיבלתי מצע לדיון.

עומר ורדי: אם יש לכם נתונים שאתם רוצים שאני אבדוק אותם, נבדוק אותם בשמחה, גם הנדסית, גם צרכנית, גם כלכלית.

וליד טאהא: טוב, אז אנחנו נמשיך להיות בקשר לבירור הנושאים.

וליד טאהא: בינתיים בשטח, במציאות יש המון תקלות, המון בעיות הן לגבי איכות המים, טיפול בקריאות, ניתוקים, סתימות של ביוב בכבישים, המון בעיות שאתה לא צריך אפילו לקבל אחת מהן בשוטף כי אנחנו מדברים על דברים בסיסיים.

וליד טאהא: שאלה אחרונה בקצרה, עומר.

וליד טאהא: אנחנו יודעים שבמדרג מחירים של הצריכה יש את ה-3.5 קובים.

וליד טאהא: כשאתה עובר את הכמות אתה גם משלם כפול ממה ששילמת בכמות שנקבעה לך ביסוד.

וליד טאהא: למה אם אתה לא צורך את כל הכמות שלך החודשית, לא משאירים לטובת האזרח את היתרה?

וליד טאהא: למה מתחילים לספור מחדש?

וליד טאהא: לך יש תשובה?

עומר ורדי: כן, זה חצי כלכלי, חצי צרכני.

וליד טאהא: חצי מכל דבר, אתה אומר.

עומר ורדי: כן, יש לנו כמה חצאים במשוואה הזאת.

עומר ורדי: אני אסביר את זה בצורה פחות מקצועית ויותר ידידותית לצרכן, מה שנקרא, כדי שגם צרכן הקצה יבין אותנו.

עומר ורדי: בגדול, האמירה היא כזאת: תעריף המים הוא בסופו של דבר תעריף עלות.

עומר ורדי: הוא אמור לשקף את עלות משק המים.

עומר ורדי: בגדול, היה ניתן לקבוע מנגנון תעריפי של תעריף אחד.

עומר ורדי: לצורך העניין, עשרה שקלים לכל קוב.

עומר ורדי: באה רשות המים בתיאום עם כל גורמי המקצוע הרלוונטיים ואמרה, אנחנו רוצים להנגיש כמות מים מסוימת לחודש בתעריף יותר נגיש לצרכן לצריכה החיונית, תעריף שהוא פחות מתעריף העלות.

עומר ורדי: חשוב להבהיר, התעריף של הכמות המוכרת הוא תעריף שהוא פחות מתעריף העלות.

עומר ורדי: מאחר ויש לך תעריף נמוך, אתה חייב לייצר במקבילה שלו תעריף גבוה כדי לוודא שהתעריף נשמר כתעריף - - - .

עומר ורדי: האמירה שזה חודשי או דו-חודשי או שנתי היא באמת ברמה התעריפית כי אתה רוצה לשמור על איזון כלכלי.

עומר ורדי: אם צרכן עכשיו צורך 3.5 קוב בחודש, הוא זכאי לאותם 3.5 קוב בחודש הבא גם בתעריף הנמוך.

עומר ורדי: אמנם הוא יעלה מעל המדרגה של הכמות המוכרת, הוא יגיע לתעריף הגבוה אבל זה יתאזן עם התעריף הנמוך ולכן בראיה השנתית זה לא משנה בכלל.

וליד טאהא: לא ענית על השאלה.

עומר ורדי: אני מקווה שכן.

וליד טאהא: עומר, אני מניח שאתה מכיר את היישובים שיש להם בעיות אמיתיות עם התאגידים שלהם.

וליד טאהא: אנחנו לא ננקוב בשמות אבל איפה אתם נמצאים בקטע של לארגן מפגשים מול כל רשות ספציפית כדי לשמוע אותה, לטפל בבעיות שלה או אולי לשחרר אותה מהדבר האיום והנורא הזה שלא מצליח לספק שירותים לאזרחים שלה?

עומר ורדי: אוקיי, אז כמה דברים.

עומר ורדי: קודם כל, במסגרת התפקיד אנחנו עוברים, גם אני וגם אפי שאיתנו עדיין, וגורמי המקצוע מטעמנו, מטעם יחידת הממונה על התאגידים ברשות המים, עוברים כמעט בכל התאגידים והרשויות בארץ ומנהלים שיחות ומפגשים, בין עם הרשויות המקומיות ובין עם התאגידים כדי לוודא שיש מנהל תקין וממשל תאגידי תקין, ועונים לכל השאלות והטענות.

עומר ורדי: האם המפגשים האלה נולדו כדי עכשיו לבטל את התאגיד הקיים?

עומר ורדי: לא.

עומר ורדי: רשות המים תומכת בתאגידים.

עומר ורדי: התאגידים הם אחת המהפכות הכי טובות שקרתה במשק המים הישראלי, ושוב, הנתונים יעידו על כך.

עומר ורדי: כל ראש רשות, ואני אומר לך שאני אישית בחודשים האחרונים נפגשתי בדליה, בעוספיא, בפלגי מוצקין, בגבעת שמואל, בשוהם, החל מהתאגיד הכי אזוטרי וכלה ברשות הכי גדולה.

עומר ורדי: ניפגש עם כולם בשמחה.

עומר ורדי: כולם מוזמנים לפנות אלינו.

עומר ורדי: אנחנו נדבר ונענה לכל שאלה ונטפל בכל בעיה.

עומר ורדי: אין שום בעיה.

וליד טאהא: טוב, אנחנו רק מחכים שתשלח את החומרים שהבטחת למזכירות הוועדה.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

עומר ורדי: תודה לכם.

וליד טאהא: דני לקר.

וליד טאהא: דני, שומע אותנו?

דני לקר: עכשיו אני שומע.

וליד טאהא: דני, אתה מנהל יחידת ביטחון מים.

דני לקר: נכון.

וליד טאהא: תסביר מה זה ביטחון מים.

דני לקר: ההגדרה הנכונה היא אגף ביטחון מים, חירום וסייבר.

דני לקר: אנחנו אמונים גם למנוע תקלות בשוגג או בזדון וכמובן לתת מענה כזה קורה.

דני לקר: בהיבט הזה יש לי פרספקטיבה לשמחתי ארוכת שנים עוד מהעידן של טרום הקמת התאגידים, ואני נמצא עמוק עמוק וצמוד מאוד בשטח.

דני לקר: יעידו ידידיי מנכ"לי התאגידים פה שאני נמצא איתם בקשר יומי ותכוף מאוד בשטח.

דני לקר: בהיבט הזה, אדוני, אני מבקש לומר שלושה דברים: אחד, תכיפות ועוצמת התקלות.

דני לקר: בעידן של טרום התאגידים, דיברו פה ממי הגליל קודם, שבוע אחד שלם לפחות של זיהום מים קשה כתוצאה מהרעלה ותקלה טכנית ובעצם כולל הצבא מגיע לחלק מים באמצעות מכליות, מציאות שלא מתקיימת היום בזכות העבודה הטובה שעושים תאגידי המים, ונערכים גם עם ציוד לספק מים אלטרנטיביים כשתקלה כזאת קורית, וגם במניעה של האירועים האלה בטיפול נכון.

דני לקר: תקלות תפעוליות של בעצם אנשים שפותחים את הברז ולא יוצא מים - אני גר באזור טירה-טייבה, שכן שלהם.

דני לקר: כמעט בכל סוף שבוע הייתי מבלה בטירה וטייבה על מנת לסייע בתקלות.

דני לקר: כל הפסקת חשמל הייתה גורמת באופן מיידי להפסקת מים בשכונות בטירה ובטייבה.

דני לקר: הנושא הזה נפסק בזכות השקעה של התאגיד גם בגנרטורים, גם בתשומת לב וגם בציוד מתאים לחלוקת המים.

דני לקר: הנושא האחרון שאני מבקש לציין - פורסם בתקשורת שבעת האחרונה היו לא מעט תקיפות סייבר על מערכות המים במדינת ישראל.

דני לקר: אני מציע לכל ידידיי, ראשי הרשויות ואחרים שמבקשים להחזיר את הגלגל אחורה.

דני לקר: יש גם אחריות בנושא הזה.

דני לקר: תשימו את היד על הלב ותאמרו לי האם הרשויות המקומיות היו מסוגלות לעמוד בתקיפה כזאת כמו שאירעה, ולעבור אותה בשלום ולהשקיע בזה את המאמצים המקצועיים ואת תשומת הלב כמו שבוצעה בתאגידים שיושבים פה, שאף תושב בסוף לא הרגיש בעיה באספקת המים.

דני לקר: יש גם בנושא הזה אחריות.

דני לקר: אני חושב שבתחום של הגנה על מערכות המים, אספקת מים חליפיים, טיפול באיכות המים, טיפול בתקלות, התאגידים הקפיצו את מערכת המים דור קדימה.

דני לקר: תמיד אפשר להשתפר כמו שעומר ידידי אמר.

דני לקר: תמיד אפשר לעשות יותר אבל יש פה שינוי ברמת השירות ברמה משמעותית, ויש בגינה אחריות.

דני לקר: אני מציע לכל מי שמבקש לקחת חזרה את האחריות, שייקח בחשבון שצריך להשקיע בזה הרבה משאבים גם כספיים וגם של תשומת לב, ואחריות בטיפול בזה שלתושבים יהיה מים ראויים לשתייה כל הזמן, 7/24.

דני לקר: תודה, אדוני.

וליד טאהא: תודה רבה, דני.

וליד טאהא: מה לעשות, לא כולם מסכימים איתך.

וליד טאהא: תודה רבה על ההשתתפות שלך.

וליד טאהא: עומאר רביע, אתה נציג פונים.

עומאר רביע: תודה לך אדוני, אני מברך אותך על זה שנתת לי.

עומאר רביע: זה כבוד גדול.

עומאר רביע: תודה לכם.

עומאר רביע: אני רוצה לקצר.

עומאר רביע: אני נמצא כאן היום על מנת להביא את קול זעקתם של תושבי טייבה שסובלים כפליים הן ממחיר מופקע של המים והן מהאיכות הירודה בנוסף על תחושת כאב הלב, עיר שבורכה במשאב טבעי נדיר בדמותם של בארות מים שלא מנוצלות לצערי על ידי תאגיד המים מי עירון.

עומאר רביע: אנו מבקשים בכל לשון של בקשה, מפצירים בכם מכובדיי לשמוע את קולנו, לחוש את כאבנו ולנקוט בצעדים ממשיים, כמו לדאוג לסיור של שר החקלאות והשר הממונה על משאב המים, לבארות המים בטייבה, ובכדי לעמוד מקרוב על הבעיות מהן סובלים תושבי העיר ובעלי הבארות הלא מנוצלות, הכול מתוך תקווה להפעיל את בארות המים אשר בכוחן לספק בטייבה ולא רק לטייבה, לאזור כולו, יהודים כערבים, מים צחים ונקיים.

עומאר רביע: בסוף אני רוצה לציין שאני נמצא פה בתור נציג מטעם תנועת - - -.

עומאר רביע: תודה לך.

וליד טאהא: זה לא צריך.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על נושא מקצועי גריידא, לא עוסקים בפוליטיקה.

וליד טאהא: לגבי בארות מים, זה נושא שווה דיון כי חלק מהיישובים הערבים מקבלים את המים שלהם מהבארות שנמצאים בתחומם והם מוכרים היום את המים לתאגידים, אז יש כאלה כנראה שגם לא מגיעים לתאגידים ולא מוכרים להם מים.

וליד טאהא: למי אתה רוצה לענות, סלים?

סלים סליבי: רק במשפט אני רוצה לענות לעופר.

סלים סליבי: כשאני דיברתי על מג'ד אל כרום, אני דיברתי על 4,000 שחיים חמישה חודשים בבריכת ביוב, בריכה עם דם ממשחטות מדיר אל אסד.

וליד טאהא: כן, גם אני העליתי את הנושא הזה.

סלים סליבי: הוא יודע את הבעיה הזאת והוא כבר שלוש שנים לוחץ על שיפוץ של מג'ד אל כרום.

סלים סליבי: גילון התחברה לקו הזה תוך שבוע ואין לה בעיות.

סלים סליבי: אני כבר שלוש שנים.

סלים סליבי: חצי כפר, 5,000 בני אדם, עשרות אנשים הלכו לבתי חולים, עזבו בתים בגלל שיש בריכה, אני מדבר על מאות דונמים של בריכת ביוב ומאות דונמים של בריכת דמים.

סלים סליבי: כולם יודעים את הבעיה.

סלים סליבי: לא נעשה כלום.

סלים סליבי: כולם יודעים מה קורה במג'ד אל כרום.

סלים סליבי: זה לא עניין אף אחד.

סלים סליבי: מי ששילם את המחיר זה מג'ד אל כרום.

סלים סליבי: זה שתושבי מג'ד אל כרום חמישה חודשים בשנה סובלים, זה משהו קטסטרופאלי, לא קורה במדינות אחרות כמו במדינת ישראל.

סלים סליבי: זה לא אומר שאני חי שישה חודשים בלי סבל.

סלים סליבי: אני חייב לסבול שישה חודשים.

סלים סליבי: אני מדבר על מצב קטסטרופאלי.

סלים סליבי: אני אומר, באפריקה אין דברים כאלה.

סלים סליבי: אנחנו חיים את זה עשרות שנים.

סלים סליבי: כבר שלוש שנים לא מכניסים אותנו לשיפוץ כדי לפתור בעיה של 6,000, שהיא כפר שלם.

וליד טאהא: תודה, ראש העיר מג'ד אל כרום.

וליד טאהא: אני מקווה שהצעקה שלך באמת תסייע לפתור את הבעיה.

וליד טאהא: זה לא צריך להימשך אפילו יום אחד.

וליד טאהא: אתה צודק.

וליד טאהא: אני מקווה שעזרנו במשהו לקדם ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי ההתנהלות של הנושא הזה.

וליד טאהא: תודה רבה לכל אלה שהיו איתנו על הזום וגם לחברי הכנסת שהשתתפו כאן בוועדה.

וליד טאהא: אני רוצה לסכם.

וליד טאהא: עלו המון נושאים.

וליד טאהא: התאגידים לא נותנים שירות בסיסי לתושבים.

וליד טאהא: זאת הייתה טענה אחת של האנשים.

וליד טאהא: לא מיידעים את התושבים לפחות יומיים מראש על ניתוקים, אם כי לפי חוק חייבים לעשות זאת ובטח לא צריך לבצע ניתוקים בסופי שבוע כאשר כולם נמצאים בבתים.

וליד טאהא: המים הצבעוניים, אדום, צהוב, יש כל מיני צבעים.

וליד טאהא: המונה של הצריכה של התושב עדיין סופר את המים האלה בברז ולטעמנו הם צריכים למצוא את הנוסחה כדי לשפות את האזרח על הדברים האלה.

וליד טאהא: לא צריך לתת הקלה, צריך לתת לתושב את הזכות שלו לא לשלם על משהו שהוא זרק חזרה לביוב.

וליד טאהא: מחירי המים גבוהים מאוד.

וליד טאהא: דיברנו על זה במפגש הקודם עם רשות המים.

וליד טאהא: זה עלה עכשיו גם על ידי ראשי הרשויות, גם על ידי תושבים, על ידי כולם.

וליד טאהא: צריך לעשות משהו בעניין הזה דווקא בתקופת הקורונה.

וליד טאהא: לא יכול להיות שבתקופת הקורונה שכל המדינה מתגייסת כדי לעזור לאזרח ולתת מענקים אפילו, לא לעשות הנחה לאזרחים בדבר הבסיסי הזה שהוא המים.

וליד טאהא: התושב משלם מחיר כפול אם הוא עבר את הכמות המוקצית לו, שזה 3.5 קובים בחודש, אבל אם הוא נניח צרך רק 2 קובים, מה שנשאר מהכמות לא נזקף לזכותו באובליגו שלו לחודשים שאחרי.

וליד טאהא: אני חושב שאת הנושא הזה גם העליתי גם בדיון הקודם.

וליד טאהא: צריך לעשות צדק עם הצרכן, עם הלקוח בעניינים האלה פעם אחת ולתמיד.

וליד טאהא: אנחנו נקבל את הנתונים מעומר ורדי, הוא הבטיח לשלוח את זה, ואנחנו נברר בהמשך לגבי גם הנושאים שעלו בדיון.

וליד טאהא: תודה רבה לכולם.

וליד טאהא: מקווים שעשינו משהו לקידום העניין הזה.

וליד טאהא: הישיבה נעולה.