ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 23, פרוטוקול מספר 40, 2020-08-04 12:20

טלי פלוסקוב: צוהריים טובים.

טלי פלוסקוב: היום ה-4 באוגוסט 2020, השעה 12:20 ואני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

טלי פלוסקוב: על סדר היום הצעת חוק עובדים זרים (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התש"ף-2020, הצעת חוק ממשלתית שעברה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה והיום אנחנו כאן בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

טלי פלוסקוב: מי מציג לנו את הצעת החוק?

נוי דגן: שלום.

נוי דגן: גברתי היושבת ראש, חברי כנסת נכבדים.

נוי דגן: ברשותכם, אני אציג את הצעת החוק.

נוי דגן: קצת רקע.

נוי דגן: התפרצות נגיף הקורונה הציבה אתגרים משמעותיים גם בענף הבנייה, בענף החקלאות ובענף התעשייה.

נוי דגן: רק כדי לסבר את האוזן, כשני שליש משלדי הבנייה בענף הבנייה נבנים על ידי עובדים פלסטינים.

נוי דגן: המשמעות של העלייה בתחלואה, גם ברשות הפלסטינית וגם במדינת ישראל, היא אי כניסה של עובדים פלסטינים לישראל.

נוי דגן: זה אומר באופן חד משמעי הריסה של ענף הבנייה והתשתיות.

נוי דגן: לכן נדרשנו לספק פתרון, להכניס את הפועלים מבלי לפגוע בהיבטי הבריאות והפתרון שמצאנו, בשיתוף כמובן כל משרדי הממשלה השותפים והמועצה לביטחון לאומי, הוא כניסה עם לינה.

נוי דגן: מרגע שמצאנו את פתרון הלינה, נדרש להסדיר תנאים הולמים וראויים ללינת העובדים הפלסטינים שנמצאים כאן.

נוי דגן: התנאים הראויים מתחלקים לתנאי מגורים וכמובן לנושא הביטוח הרפואי.

נוי דגן: מבחינת מגורים.

נוי דגן: תעשייה וחקלאות, אין אפשרות לתת מגורים באתר העבודה ולכן הם כפופים למה שהחוק אומר היום.

נוי דגן: בבניין יש אפשרות לאפשר מגורים בדירות שמוכנות למסירה, בתנאים שמוזכרים בתוספת הראשונה לחוק.

נוי דגן: כמובן זה כולל חיבור למים וחשמל וכל התנאים שתכף נדבר עליהם.

נוי דגן: בנושא הביטוח, יש שני נושאים.

נוי דגן: בשגרה, למי שלא מכיר, המעסיקים משלמים לעובדים בול בריאות שמבטח גם את העובדים וגם את משפחתם.

נוי דגן: בממוצע מדובר על שבעה אנשים שמבוטחים תחת בול הבריאות הזה, כך שעובד שלא מרגיש טוב באותו יום בו הוא אמור להגיע לעבודה, הולך ומקבל טיפול ברשות הפלסטינית.

נוי דגן: מאחר ויש לינה בישראל, אנחנו מספקים גם את בול הבריאות כדי לא לוותר על הביטוח למשפחת העובד וגם ביטוח בריאות לעובד עצמו שנמצא בישראל, שבמקרה שהוא חס וחלילה חולה או לרבות כמובן קורונה, הוא יקבל את הטיפול הרפואי בישראל.

נוי דגן: כמובן שנושא תאונת עבודה מטופל על ידי הביטוח הלאומי, בשני המקרים.

נוי דגן: לכן אני מבקשת את אישור הוועדה לקדם את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אוסאמה סעדי: שאלה.

אוסאמה סעדי: כמובן שאנחנו מברכים על הצעת החוק שהיא הצעת חוק חשובה מאוד.

אוסאמה סעדי: צריך לציין שהצעת החוק הזאת באה בעקבות עתירה לבג"צ של ארגון קו לעובד וטוב שהממשלה ואנחנו כמחוקקים מעגנים את זה בחקיקה כאשר התקנות מסתיימות מחרתיים.

טלי פלוסקוב: מחר.

טלי פלוסקוב: ב-5באוגוסט.

טלי פלוסקוב: לכן הדיון כל כך דחוף.

אוסאמה סעדי: רציתי לשאול לגבי שתי סוגיות.

אוסאמה סעדי: בעניין ההבחנה בין בנייה לתעשייה וחקלאות, כתוב בסעיף 1(1) שבענף הבנייה המעסיק יעמיד על חשבונו מגורים ואז אין ניכויים מהעובד.

אוסאמה סעדי: בסעיף 2 אתם מבחינים בין בנייה לבין תעשייה לחקלאות.

אוסאמה סעדי: אני מבין שבבנייה יש את אתרי הבנייה והמעסיק יכול לספק ולהעמיד מגורים בתוך האתרים, למרות שאנחנו ראינו תמונות ואנחנו יודעים על תנאים בלתי אנושיים ובלתי הולמים באתרי בנייה כאשר העובדים לפעמים לנים בין פיגומים בתנאים שהם לא תנאים.

אוסאמה סעדי: בחקלאות ובתעשייה לנים בחממות ואנחנו יודעים מה התנאים של החממות.

אוסאמה סעדי: שאלתי הראשונה היא למה יש הבחנה בין בנייה לבין חקלאות ותעשייה והאם בחקלאות ותעשייה גם הלינה היא על חשבון המעסיק.

אוסאמה סעדי: שאלה שנייה היא בעניין הביטוח הרפואי.

אוסאמה סעדי: אני מודה ומתווה שבעברי כעורך דין וכיועץ משפטי של הרשות הפלסטינית עסקתי בנושא הזה של בול בריאות אז הסכום היה 93 שקלים.

אוסאמה סעדי: הבול הזה מכסה את העובדים האלה שהם לנים בתוך ישראל, אם עובד חולה בלילה והוא צריך טיפול רפואי, בול הבריאות הזה מכסה אותו?

יוראי להב-הרצנו: תודה על הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אני מצטרף לשאלה שלך חבר הכנסת סעדי בנוגע להבחנה בין ענפי השירות, בין ענפי הבנייה לענפי התעשייה והחקלאות.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין מה ההבחנה.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, למה מכאן מנכים ומכאן לא מנכים להם מהשכר.

יוראי להב-הרצנו: השאלה השנייה שלי נוגעת להרשאה לנכות מהסכום סכום מסוים בעוד שבתוספת הראשונה, סעיף 1ה(ה) יש ירידה מאוד גדולה וראויה לפרטים של איך ייראו חדרי השינה, מה יהיה בפינת הבישול, בפינת האוכל וכולי וכולי.

יוראי להב-הרצנו: לא ברור לי מהו גובה הניכוי שאתם מרשים לנכות משכרם.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, האם מדובר עכשיו בניכוי שהוא שווה ערך לחדר בוולדורף אסטוריה?

יוראי להב-הרצנו: יש כאן הרשאה לנכות משכרם של העובדים אבל לא אומרים את הטווחים ויכול להיות שעכשיו ינכו להם מהשכר 2,000 שקלים ויכול להיות שינכו להם מהשכר 200 שקלים.

יוראי להב-הרצנו: בגלל שיש כאן הבחנה בין סוגי אוכלוסיות, וממילא הם לא מרוויחים הרבה כסף, אני רוצה להבין מה המשמעות של זה.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, למה אתם לא יורדים לפרט של כמה טווחים מבחינת המחיר.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

טלי פלוסקוב: היועצת המשפטית שלנו, גם היא תרצה להתייחס אבל נשמע קודם את התייחסות המשרד.

נוי דגן: תודה רבה לחברי הכנסת.

נוי דגן: לעניין בול הבריאות, כמובן שנושא ביטוח בריאות הנוסף שנותר כאן, נותן מענה למצב שאם העובד חולה, לא מרגיש טוב, הוא יקבל טיפול רפואי בישראל כל עוד הוא לן ומתקיים הסדר הלינה בישראל.

יוראי להב-הרצנו: לא הבנתי על חשבון מי.

נוי דגן: אני רוצה לומר שאין ניכוי לעובדים בגין תנאי המגורים.

נוי דגן: יש הבחנה משום שלקבלנים בענף הבנייה, יש אפשרות להלין את העובדים בדירות שהן גמורות.

נוי דגן: כלומר, כל התנאים שמתקיימים בתוספת הראשונה נמצאים שם לרבות חיבור למים, לחשמל, סניטציה וכדומה.

נוי דגן: לכן מהסיבה הזאת גם אין ניכוי.

נוי דגן: הם בעצם לנים בתוך הפרויקט.

אוסאמה סעדי: גם בענף תעשייה וחקלאות הלינה היא על חשבון המעסיק ואין ניכוי מהשכר?

אוסאמה סעדי: אפשר לכתוב את זה במפורש?

נוי דגן: אני מבקשת להפנות את השאלה לחבריי ממשרד הכלכלה ומשרד החקלאות.

טלי פלוסקוב: שמענו התייחסות.

טלי פלוסקוב: נשמע את היועצת המשפטית לזרוע עבודה ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, עורכת דין דבי אליעזר.

דבורה ספיר אליעזר: אולי נתחיל מהתחלה.

דבורה ספיר אליעזר: חוק עובדים זרים, סעיף 1(ה) לחוק, כבר היום קובע את הזכות למגורים הולמים, להבטחת מגורים הולמים לעובדים זרים.

דבורה ספיר אליעזר: מעסיק עובד זר חייב להבטיח לעובדו מגורים הולמים.

דבורה ספיר אליעזר: לספק לו מגורים הולמים.

דבורה ספיר אליעזר: מה הם מגורים הולמים?

דבורה ספיר אליעזר: הדבר נקבע בתקנות כבר מזמן, למיטב זיכרוני בתחילת שנות ה-2000.

דבורה ספיר אליעזר: לצד זאת קובע החוק שניתן לקבוע סכום לניכוי בעד מגורים הולמים.

דבורה ספיר אליעזר: הסכומים האלה נקבעו כבר היום בתקנות.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי עובדים פלסטינים מה שקבע החוק עד היום, אותו אנחנו מתקנים בהוראת שעה, ותחת הרציונל שהעובד חוזר לביתו, שהזכות מגורים הולמים והזכות לביטוח רפואי לא ניתנת לעובד הפלסטיני.

דבורה ספיר אליעזר: מה שנעשה בהוראת השעה הזאת זה לבוא ולקבוע שבעצם הזכות למגורים הולמים ולביטוח רפואי, שלא הייתה קיימת עד כה לעובד הפלסטיני מכיוון שהוא אמור לחזור לביתו וללון בביתו, יינתנו גם במקרה שלפנינו.

דבורה ספיר אליעזר: מכיוון שאנחנו בתקופה של קורונה, יש הוראות שקובעות שהעובדים צריכים ללון בישראל כשהם מגיעים לישראל.

דבורה ספיר אליעזר: מכיוון שאין זמן להתארגנות, בשיח שהיה נתבקש שמגורים הולמים בתחום הבנייה ובשים לב לפרקטיקות קימות יהיה באתר הבנייה.

דבורה ספיר אליעזר: אנחנו יודעים שבחק

דבורה ספיר אליעזר: לאות יש עובדים זרים והם לנים במגורים שלהם ומנכים להם מהשכר.

דבורה ספיר אליעזר: כך גם לגבי ענפים אחרים.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי בנייה, כביכול לעובד הזר צריך לספק מגורים הולמים לפי התקנות, לא באתר הבנייה וגם יש זכות לניכוי לגבי העובד הזר.

אוסאמה סעדי: אבל אם זה אתר שרק עכשיו מתחילים לבנות אותו?

טלי פלוסקוב: לא.

טלי פלוסקוב: להפך.

טלי פלוסקוב: הם אמרו שהדירה גמורה וכבר יש שם חשמל, מים וכולי.

אוסאמה סעדי: אני אומר שיש אתר שאולי רק עכשיו התחילו בבנייה שלו.

טלי פלוסקוב: אז זה לא מתאים.

אוסאמה סעדי: לכן אני שואל, לגבי המצב הזה.

דבורה ספיר אליעזר: מבחינת הזכות שנקבעה בחוק, אמרנו שמצד אחד אפשר שהעובדים הזרים ילונו באתרי בנייה.

דבורה ספיר אליעזר: מצד שני, אנחנו נקבע באיזה תנאים.

דבורה ספיר אליעזר: זאת בדיוק התוספת שקובעים מה שחברתי ממשרד הבינוי אמרה.

דבורה ספיר אליעזר: מצד שלישי, מאחר שמדובר במגורים בתוך אתר הבנייה, במקרה הספציפי הזה, ורק הזה, אנחנו נבקש שלא ינכו משכרו של העובד.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי חקלאות ותעשייה ממשיכים עם הכלל הקיים למעט בפרט 1 שקשור למספר העובדים הלנים בתוך המגורים.

אוסאמה סעדי: תשעה במקום שישה.

דבורה ספיר אליעזר: זה קשור לקפסולות שנקבעו להבאת העובדים.

דבורה ספיר אליעזר: זה התנאי היחיד שמשתנה למיטב זיכרוני.

דבורה ספיר אליעזר: לכן, מאחר שאנחנו ממשיכים עם הכללים שנקבעו בתקנות הניכויים, המשכנו עם ניכויים.

דבורה ספיר אליעזר: במקום שלנים באתר הבנייה, אמרנו, בסדר, באתר הבנייה בתנאים שייקבעו וללא ניכוי מהשכר.

אוסאמה סעדי: מה סכום הניכוי?

דבורה ספיר אליעזר: זה תלוי ענף.

דבורה ספיר אליעזר: יש תקנות.

דבורה ספיר אליעזר: יש שוני בין התעשייה לבין החקלאות.

דבורה ספיר אליעזר: לגבי ענף החקלאות היה לא מזמן תיקון, בשנים האחרונות, אבל לגבי תעשייה בירושלים הניכוי – יש בעד מגורים הולמים ויש בעד הוצאות – זה סביב ה-500 שקלים פלוס.

דבורה ספיר אליעזר: אני לא רוצה לדייק מכיוון שיש רשימה של ישובים ואני לא רוצה להיכנס לפרטים אבל אפשר לראות את הניכויים בעד תשלומים על חודש עבודה.

דבורה ספיר אליעזר: זה נמצא בתקנות עובדים זרים, שיעור ניכויים.

דבורה ספיר אליעזר: לעניין חקלאות, תכף אני אמצא את הסכום ואומר לכם.

טלי פלוסקוב: הנה היועצת המשפטית שלנו.

נעה בן שבת: אני מסתכלת בנתונים מעודכנים.

נעה בן שבת: עבור המגורים זה 238 שקלים והוצאות נלוות, עוד 308 שקלים.

אוסאמה סעדי: מה זה הוצאות נלוות?

דבורה ספיר אליעזר: זה קצת יותר גבוה בחקלאות.

דבורה ספיר אליעזר: הייתה עבודה מאוד גדולה מול ענף החקלאות שטענו שהסכומים אינם מתאימים.

דבורה ספיר אליעזר: אם מדובר בבית המעסיק, זה יורד למחצית הסכום.

דבורה ספיר אליעזר: הייתה עבודה מאוד גדולה הם אמרו שהסכומים אינם תואמים.

דבורה ספיר אליעזר: נעשתה עבודה של חשיבה ולפי זה נקבע.

דבורה ספיר אליעזר: הם אמרו שאין רלוונטיות לחלוקה לאזורים ולכן נעשתה קצת חלוקה אחרת בקשר לחקלאות.

טלי פלוסקוב: יש עוד שאלות?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד אני לא מסכים להבחנה הזאת.

אוסאמה סעדי: נכון שכאשר מדובר בעובדים זרים שבאים מחוץ לארץ ונותנים להם לינה, העובד לפי התקנות האלה חייב לשלם סכומים, בין 200 שקלים ל-500 שקלים, ובתעשייה אף יותר, אבל כאשר אנחנו מדברים על עובדים פלסטינים שבאים ובדרך כלל היו באים וחוזרים ולא לנים כאן, ומכיוון שאנחנו במשבר קורונה, כמובן צריך להבטיח גם את בריאותם של האזרחים הפלסטינים וגם של האזרחים כאן בישראל.

אוסאמה סעדי: אבל לבוא היום ולהטיל על העובדים האלה שעובדים בתעשייה ובחקלאות, גברתי יושבת הראש, סכומים כאלה של בערך 600-500 שקלים, זה לא הוגן.

אוסאמה סעדי: אי אפשר להטיל את הכול על העובד.

אוסאמה סעדי: בבנייה ראינו שאפס ניכויים, אז גם כאן אני מבקש, שגם בתעשייה ובחקלאות, יהיה אפס ניכויים.

יוראי להב-הרצנו: בהמשך לשאלה.

יוראי להב-הרצנו: אפשר לדעת מה אחוז הניכויים משכר הממוצע של עובד בתחום התעשייה והחקלאות?

דבורה ספיר אליעזר: אני אומר באופן כללי.

דבורה ספיר אליעזר: לפי תקנות הניכויים, יש כמה ניכויים שניתן לנכות לפי חוק עובדים זרים וגם מכוח חוק הגנת השכר.

דבורה ספיר אליעזר: באופן כללי יש כלל בתקנות הניכויים לפי חוק עובדים זרים שלא ניתן לנכות מעל 25 אחוזים משכרו של העובד.

אוסאמה סעדי: זה המון.

אוסאמה סעדי: צריך לזכור שעובד פלסטיני שמקבל – וגברתי היושבת ראש, דנו בזה בוועדת העבודה בהרבה ישיבות – היתר עבודה, הוא משלם על זה.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע מה המצב העדכני, אבל אז הוא היה משלם כמעט 2,500 שקלים מדי חודש, על מנת לקבל את היתר העבודה הזה.

טלי פלוסקוב: למי הוא היה משלם 2,500 שקלים?

אוסאמה סעדי: לכל מיני.

טלי פלוסקוב: מאכערים?

אוסאמה סעדי: מאכערים וחברות.

אוסאמה סעדי: הוא צריך לשלם עבור היתר העבודה שלו והוא עכשיו צריך לשלם עבור ההוצאות.

אוסאמה סעדי: אז מה נשאר לו?

אוסאמה סעדי: בכל זאת, אנחנו צריכים להבטיח לא רק תנאי לינה הולמים אלא תנאי הולמים.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, זה קודם לכל.

יוראי להב-הרצנו: זה חוק שמיטיב עם חלק מהעובדים.

יוראי להב-הרצנו: אתה דורש הטבה מוחלטת.

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, לא להבחין בין הענפים השונים.

טלי פלוסקוב: נמצא עוד שותפים שנמצאים אתנו ב-זום.

אוסאמה סעדי: בחקלאות ובתעשייה, תשעה בחדר.

אוסאמה סעדי: הם כל אחד משלם 500 שקלים, תעשו את החשבון ותראו שמדובר ב-4,500 שקלים.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את נציגי משרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: נמצא אתנו דוקטור אודי קלינר, סגן ראש שירותי בריאות הציבור?

טלי פלוסקוב: זה מאוד חשוב שהוא יהיה אתנו בדיון.

טלי פלוסקוב: תנסו ליצור אתם קשר.

טלי פלוסקוב: יש מישהו אחר ממשרד הבריאות?

טלי פלוסקוב: אולי דוקטור ציון שלוסברג או דוקטור עמיר יצחקי?

ציון שלוסברג: שלום לכם.

ציון שלוסברג: דוקטור ציון שלוסברג ממשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: מנהל המחלקה לטיפול באוכלוסיות מיוחדות.

ציון שלוסברג: נכון.

ציון שלוסברג: אין הרבה מה להוסיף, חוץ מזה שבאמת בדיונים מקדימים שהיו בשבוע שעבר עם כל הנציגים החשובים שנמצאים סביב השולחן הזה, לסיכומו של דבר הוסדר עניין של ביטוח רפואי על ידי חברת מנורה וזה עבר גם את אישור רשות שוק ההון.

ציון שלוסברג: כך שלפחות מהפן הזה יש את מה שאנחנו רצינו, את העניין של הכיסוי הרפואי.

ציון שלוסברג: יש עוד את האלמנט של כל הנוהל שמדבר על הנהלים על פיהם צריכים להתנהל במתווה כזה שלאנשים שלנים כאן על כל המשתמע מזה.

ציון שלוסברג: אולי חברי עמיר יצחקי מהמשרד יוכל להתייחס לזה.

אוסאמה סעדי: לא הבנתי.

אוסאמה סעדי: ביטוח הבריאות בחברת מנורה?

אוסאמה סעדי: מי יעשה את הביטוח?

אוסאמה סעדי: על חשבון מי?

ציון שלוסברג: הביטוח הוא על חשבון המעסיק, כמו שקורה בדרך כלל בביטוח עובדים זרים.

אוסאמה סעדי: זה ביטוח מעבידים?

אוסאמה סעדי: זה ביטוח חבות מעבידים?

ציון שלוסברג: כן.

ציון שלוסברג: פחות או יותר.

ציון שלוסברג: נמצא כאן חבר ממשרד האוצר, מרשות שוק ההון, שגם הוא יוכל להרחיב על זה.

טלי פלוסקוב: לגבי הביטוח?

טלי פלוסקוב: אוסאמה, אתה רוצה קצת יותר פרטים על הביטוח?

אוסאמה סעדי: כן.

טלי פלוסקוב: מי נמצא אתנו מהאוצר שיוכל לתת לנו תשובות לגבי הביטוח?

טלי פלוסקוב: תודה אדוני.

טלי פלוסקוב: יש לנו מישהו מאגף התקציבים?

טלי פלוסקוב: אצלי רשום גל אסף ממשרד האוצר.

טלי פלוסקוב: גל אסף אתנו?

גל אסף: כן.

גל אסף: אני לא לגבי הפרטים של הביטוח.

גל אסף: אני אצור קשר עם הגורם הרלוונטי.

טלי פלוסקוב: בסדר.

נעה בן שבת: אולי אפשר לשאול את נציג משרד הבריאות?

נעה בן שבת: הוא דיבר על כל מיני נהלים.

נעה בן שבת: עולה כאן השאלה של הקפסולות, כמה אנשים נמצאים בקפסולה.

נעה בן שבת: האם זו דרישה של משרד הבריאות או שאלה איזה שהן הוראות פנימיות של משרד השיכון?

נעה בן שבת: מי החליט על הקפסולה דווקא של תשעה אנשים?

נעה בן שבת: אולי אפשר לשאול מה קורה אם עובדים בבידוד?

טלי פלוסקוב: דבי, תוכלי להשיב או משרד הבריאות ישיב?

דבורה ספיר אליעזר: את הקפסולה לא קבע משרד העבודה.

נעה בן שבת: העובד החולה יקבל טיפול אבל העובדים האחרים שהם בבידוד, מה קורה אתם?

טלי פלוסקוב: דוקטור שלוסברג, תוכל לתת לנו תשובות?

ציון שלוסברג: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחברי מבריאות הציבור שנמצא כאן, עמיר יצחקי, כי אלה נהלים שכבר הוכנו מראש.

טלי פלוסקוב: בבקשה אדוני.

טלי פלוסקוב: דוקטור עמיר יצחקי, בבקשה.

עמיר יצחקי: שלום.

עמיר יצחקי: אני לא דוקטור.

טלי פלוסקוב: תציג את עצמך.

עמיר יצחקי: אני ראש המערך הארצי לבריאות הסביבה במשרד הבריאות.

טלי פלוסקוב: אם תוכל להתייחס לקפסולות.

טלי פלוסקוב: יש לנו כאן שתי שאלות.

טלי פלוסקוב: האחת, לגבי הקפסולות – מי החליט כמה ואיך.

טלי פלוסקוב: השאלה השנייה היא לגבי בידוד.

עמיר יצחקי: שני הנושאים האלה, אודי יענה לכם עליהם.

עמיר יצחקי: אני דאגתי שהוא יעלה.

עמיר יצחקי: אם תפתחו לו, הוא יוכל להתייחס.

טלי פלוסקוב: תבדקו אם אודי קלינר נמצא אתנו.

עמיר יצחקי: הוא שלח לי מסרון שהוא עלה.

עמיר יצחקי: הוא מחכה שיכניסו אותו.

עמיר יצחקי: תאשרו אותו והוא יוכל להיכנס.

נעה בן שבת: מבחינת התנאים התברואתיים, אתה אמרת שאתה מתייחס לתנאים התברואתיים, אתה ראית את התוספת שמצוינת כאן?

נעה בן שבת: היא בעצם דומה לתקנות שקיימות היום אבל קצת שונה.

נעה בן שבת: מבחינתך זה מניח את הדעת?

עמיר יצחקי: כן.

עמיר יצחקי: התשובה היא כן.

עמיר יצחקי: זה מניח את הדעת.

אודי קלינר: אני כאן.

אודי קלינר: שלום.

טלי פלוסקוב: אני מקווה שאתה לא תגיד שמישהו אחר ישיב לנו כי אנחנו עוברים מאדם לאדם.

אודי קלינר: אני אשמח לשמוע מה השאלה ואז אני אוכל להתייחס אליה.

נעה בן שבת: לגבי הקפסולות, 9 אנשים בקפסולה, האם זאת דרישה שלכם?

נעה בן שבת: אנחנו מבינים שעובד שחלה, הביטוח הרפואי ידאג לטיפול בו אבל מה קורה עם העובדים האחרים שיצטרכו להיות בבידוד לפי צו בריאות העם?

אודי קלינר: באופן אידיאלי כל אחד היה חי לבד, אבל אי אפשר במתאר הזה שכל אחד יהיה מנותק, הם גם עובדים ביחד ובאיזון בין הרצון להגנה מקסימלית על בריאות הציבור מול הצרכים של העבודה, הגדרנו את את הקפסולה של שישה אנשים.

אודי קלינר: במידה ויהיה חולה, כמובן שאותו חולה חייב להיות מבודד אבל גם מי שיהיה אתו באותה קפסולה, המעסיק יהיה חייב לבודד כל אחד ואחד מהקפסולה באופן נפרד.

אודי קלינר: כלומר, אין בידוד משותף אם מישהו חולה.

אודי קלינר: אלה ההנחיות.

טלי פלוסקוב: לגבי הקפסולות, אמרת שישה ואנחנו שמענו כאן על שמונה-תשעה.

טלי פלוסקוב: תעשה לנו סדר.

אודי קלינר: אני מדבר על החדר שזה המתאר שבו אולי הסיכון הכי גדול להדבקה.

אודי קלינר: לפי דעתי זה כתוב כך בסעיף 1(א).

אודי קלינר: תקנו אותי אם אני טועה.

אודי קלינר: בסוף העובד עובד עם הרבה אנשים אבל החדר, שם הצפיפות הכי גדולה, שם המגע הכי קרוב והכי אינטימי ואולי הסיכוי הכי גדול להדבקה, שם הגבלנו את המספר לשישה בחדר כאשר השאיפה כמובן שאותם שישה שגם עובדים ביחד ואז אתה מקטין סיכונים.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: יש עוד שאלות למשרדים?

ענת כהן שמואל: משרד השיכון רצה להתייחס.

טלי פלוסקוב: אפשר להעלות את משרד השיכון?

נוי דגן: לעניין הקפסולות.

נוי דגן: אני אדגיש שבמשרד הבריאות עוד לא נרשם אף מקרה של הדבקה באתר הבנייה.

נוי דגן: כלומר, גם כללי התו הסגול בבנייה שהוצאנו, בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות לגבי אופן העבודה באתר הבנייה, לא נרשם מקרה הדבקה אחד של עובדים בענף הבנייה ועד כה זה הוכיח את עצמו.

טלי פלוסקוב: יש עוד שאלות לחברי הכנסת?

יוראי להב-הרצנו: ההבחנה שביצעתם בין אתר הבנייה לאתר התעשייה והחקלאות מבוססת על היכולת של ענף הבנייה להכיל את העובדים במתקנים שהם לא דורשים תשלום נוסף.

יוראי להב-הרצנו: במידה ויש בענפי התעשייה או החקלאות יכולת דומה, למה לא לאפשר גם לאותם מעסיקים שלא רוצים לנכות את השכר או אפילו לחייב אותם שבמידה ויש מתקנים בהם הם לא משלמים.

יוראי להב-הרצנו: למה לא לייצר את ההשוואה הדומה הזאת?

יוראי להב-הרצנו: למה להבחין במידה וההבחנה לא רלוונטית במציאות?

טלי פלוסקוב: אני מבינה שזו שאלה שמופנית למשרד העבודה.

דבורה ספיר אליעזר: אני אשיב.

דבורה ספיר אליעזר: כעיקרון גם לצורך התקש"חים עמדנו בקשר עם המשרדים הרלוונטיים והיחידים שהעלו טענה של הצורך להלין באתרי בנייה והיכולת לעשות את זה ללא תשלום, זה היה משרד הבינוי שעומד בקשר עם הקבלנים.

דבורה ספיר אליעזר: לא קיבלנו את אותו מידע בקשר למשרדים אחרים ולכן בלי המידע ובלי הידע, אנחנו לא יכולים לקבוע.

דבורה ספיר אליעזר: צריך לזכור שמכיוון שמדובר בחקיקת חירום, אנחנו מחוקקים הוראת שעה במצב חירום.

דבורה ספיר אליעזר: יכול להיות שבמצב אחר הייתה יכולת לעשות הערכת השפעת הרגולציה ולבחון מי יכול מה ואולי לשנות את הדרך.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להבהיר שכנראה צופים בנו אלה שמעוניינים בנושא הזה וגם עמותות.

אוסאמה סעדי: אני חייב לציין ולהוסיף שגם האגודה לזכויות האזרח הייתה חלק מהעתירה.

אוסאמה סעדי: בנוסף אומרים לי שבול הבריאות, ה-93 שקלים שמנוכים מהעובד, עכשיו גם על הביטוח הרפואי, כשהם לנים עכשיו בישראל, העובד משלם בנוסף עוד 130 שקלים, כאילו חצי מהביטוח הנוסף וגם המעסיק משלם חצי.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאם עכשיו נוסיף את עלויות הלינה לעובדים בתעשייה ובחקלאות, ובנוסף העניין הזה של התיווך, אתמול התפרסם דוח של מבקר המדינה שכותרתו:

אוסאמה סעדי: הסחר בהיתרי תעסוקה גורם לפגיעה בעובדים הפלסטינים.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אמרתי לך מאכערים.

טלי פלוסקוב: זה סחר.

אוסאמה סעדי: אתמול בצוהריים התפרסם הדוח.

אוסאמה סעדי: זה מדגיש ביתר שאת את העניין הזה שאם אנחנו עכשיו נוסיף את כל העלויות האלה על העובד הפלסטיני שבא לעבוד בישראל ובגלל המצב הבריאותי והקורונה הוא חייב ללון כאן – צריך להתחשב גם בעניין הזה של הלינה ושל הוצאות הלינה.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: סמנכ"ל התאחדות בוני הארץ, יצחק גורביץ.

יצחק גורביץ: שלום לכולם.

יצחק גורביץ: אני רוצה לחדד סוגיה בנושא של האפליה שכרגע נעשית בנושא של ניכוי הוצאות לינה בן הענפים השונים כאשר לא ניתן למעסיקים בענף הבנייה, אותם מקרים שפועלים לא לנים באתרי בנייה.

יצחק גורביץ: אני אתן לכם דוגמה.

יצחק גורביץ: מי שסולל כביש, אני מקווה שהפועל לא יצטרך ללון באתר כזה.

יצחק גורביץ: מי שכרגע בונה שלד, אני מקווה שהעובד לא יצטרך ללון באתר כזה.

יצחק גורביץ: על פי הנתונים שהעברנו למשרד הבינוי, 57 אחוזים מהעובדים לא לנים באתרי לינה אלא הם לנים באתרים שהם לצד המקום או במגורים מסודרים, כולל השכרת דירות, כולל השכרת אפילו חדרים בבתי מלון, ויש לנו רשימה של אלפי מקומות כאלה ואפשר להביא לכם אותה.

יצחק גורביץ: אין שום הגיון לא לאפשר את הקיזוז הזה גם בענף הבנייה, באותם מקומות בהם העובד לא לן באתר.

יצחק גורביץ: הדבר הזה בסופו של דבר גם פוגע בכל אינסנטיב להסדיר את הנושא הזה.

יצחק גורביץ: אין שום הגיון להחריג את הסוגיה הזאת.

יצחק גורביץ: אנחנו גם מדברים על עובדים שבשונה מענפים אחרים, שכר המינימום בענף הבנייה הוא הרבה יותר גבוה.

יצחק גורביץ: כמובן שאין רצון לחייב את העובד, אבל לאפשר למעסיק אפשרות כזאת ולא להפלות את הענף באופן כזה.

יצחק גורביץ: אני מבקש שתשימו לב.

יצחק גורביץ: עובד שעובד בתשתיות, אני ממש מקווה שהמעסיק לא ילין אותו באתר של תשתיות רק משום שהוא לא יכול לקזז או להתחשבן בנושא.

יצחק גורביץ: לגבי הסוגיה שעלתה כאן, ביטוח הבריאות.

יצחק גורביץ: ביטוח הבריאות למעשה הופך את העובד הפלסטיני- ועל זה אנחנו מברכים – להיות בדיוק כמו עובד זר ובדיוק כמו עובד ישראלי.

יצחק גורביץ: למעשה העובד הפלסטיני יקבל שירותים מקופת חולים ולא קשור רק בקורונה.

יצחק גורביץ: אין קשר בין נושא של בול הבריאות של ה-93 שקלים, שזה משמש את העובד הפלסטיני ואת משפחתו ברשות הפלסטינית.

יצחק גורביץ: הביטוח הרפואי משרת את העובד הפלסטיני שנמצא כאן.

יצחק גורביץ: ושוב, אני אומר שאנחנו יכולים רק לברך על המהלך הזה.

יצחק גורביץ: הקיזוז הוא קיזוז חלקי ביחס לעלות של הביטוח.

יצחק גורביץ: במגעים שהיו לנו עם חברת הביטוח, קיבלנו למעשה מצב שעובד יקבל את אותן זכויות שמקבל ישראלי בקופת חולים.

יצחק גורביץ: אני חוזר לנושא של הקיזוז במקרה של הלנת פועלים.

יצחק גורביץ: בחוק של עובדים זרים, לגבי עובד זר כן מתאפשר בענף הבנייה לקזז הוצאות לינה וגם מצוין בתקנות שאם העובד הזר לן באתר השייך למעסיק, הוא יכול לקזז חצי.

יצחק גורביץ: כל הדרישות מענף הבנייה, כל התנאים כמו מקררים, מכונות כביסה וכולי, אין באמת שום הגיון שהמעסיק לפחות לא תהיה לו אפשרות – גם אם אנחנו מקווים שלא יקזז – ואין שום סיבה להפלות את הענף.

יצחק גורביץ: בנושא של הקפסולות.

יצחק גורביץ: כל הפועלים הפלסטינים שאנחנו מרכזים מבחינת המידע, כולם במסגרת קפסולות.

יצחק גורביץ: אנחנו גם מציינים את מקומות העבודה.

יצחק גורביץ: כל בעיה רפואית שיש, אם צריך לקבל טיפול רפואי, אנחנו בתיאום עם מערכת הביטחון, עם מתאם הפעולות הממשלה בשטחים, ואם צריך להחזיר פועל או לא צריך להחזיר אותו לרשות הפלסטינית, כל זה מתבצע בתיאום עם מגן דוד אדום ועם הצבא.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לך.

טלי פלוסקוב: נשמע את האגודה לזכויות האזרח בישראל, עורך דין עביר ג'ובראן.

עביר ג'ובראן דכוור: תוכלו בבקשה לצרף גם את עורכת הדין מיכל תג'ר מקו לעובד?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: אחריך נעלה גם אותה.

עביר ג'ובראן דכוור: אני אאפשר למיכל להתחיל ואני אשלים במידת הצורך.

טלי פלוסקוב: בסדר.

מיכל תג'ר: שלום לכולם.

מיכל תג'ר: אני רוצה לברך על התקנות.

מיכל תג'ר: אני חושבת שהן ישבו בוועדה שלושה חודשים וכן היה מעט זמן לחשוב על הניכויים.

מיכל תג'ר: העמדה של משרד העבודה, לפיה התקנות האלה מאפשרות ניכויים כמו למהגרי עבודה, לא מקובלת עלינו ביחס לתעשייה וחקלאות.

מיכל תג'ר: היא לא מקובלת עלינו קודם כל כי משפטית תקנות הניכויים הן תקנות נפרדו שדורשות הליך מסודר, בין היתר המעסיקים נדרשים להראות מה ההוצאות שהם נושאים בהן.

מיכל תג'ר: בבניין, הזכירו כאן עובדים שלנים בבניין אבל גם בתעשייה אנחנו רואים כל הזמן תמונות של מפעלים שהכשירו אולם גדול והעובדים לנים שם באולם.

מיכל תג'ר: זאת אומרת, האוטומציה הזאת של לנכות מהעובדים בגין המגורים כמו למהגרי עבודה, היא לא נכונה ברמה העובדתית.

מיכל תג'ר: זה לא משקף את ההוצאות האמיתיות של המעסיקים והיא גם לא משקפת איזשהו הגיון מהותי בגלל שהעובדים האלה ממשיכים לשלם הוצאות דיור.

מיכל תג'ר: לא כמו מהגר עבודה שמגיע מתאילנד לחמש שנים ושלושה חודשים, או מהגר עבודה ממולדובה, הם לא ממשיכים לשכור את הבתים או להחזיק את הבתים שלהם במולדובה ובתאילנד.

מיכל תג'ר: לעומת זאת הפלסטינים מהגדה ממשיכים לשלם את הוצאות הדיור שלהם.

מיכל תג'ר: הם מקבלים סטנדרטים פחותים גם לפי התקנות, הם מקבלים פחות או יותר אפס משאבי אכיפה.

מיכל תג'ר: אף אחד לא דיבר על זה כאן אבל אין אכיפה ולממשלה עדיין לא ברור מי יאכוף את זה.

מיכל תג'ר: זאת אומרת, מה שיצא מהתקנות – וזה מאוד יצער אותנו אם בסוף כל העבודה הזאת, גם שלנו וגם של משרדי הממשלה – זה שהמעסיקים יוכלו להוריד עוד קצת כסף מהשכר של העובדים, שכאמור, לפי דוח מבקר המדינה שהתפרסם אתמול שליש ממנו ממילא הולך לדמי תיווך, 100 שקלים בול בריאות שזה ביטוח בגדה, עוד כסף לפנסיה שאף אחד לא מקבל וכולי וכולי וכולי.

מיכל תג'ר: בסוף העובדים מקבלים מעט מאוד כסף.

מיכל תג'ר: הם נאלצים להיפרד מהמשפחות שלהם עכשיו ולישון, כמו שאתם לבד אומרים, באתרי בנייה ובאולמות במפעל.

מיכל תג'ר: אלה לא תנאים.

מיכל תג'ר: אם לא תבוטל האפשרות הזאת, הפרשנות האוטומטית שלפיה הניכויים של מהגרי עבודה חלים גם על העובדים הפלסטינים בתנאים האלה, הם פשוט יקבלו פחות כסף וזה לא מקובל עלינו.

מיכל תג'ר: אני מסכימה עם יצחק גורביץ שיש אפליה.

מיכל תג'ר: אני חושבת שצריך ליישר אותה באופן שאין הרשאה למעסיקים בכל הענפים, כשמבקשים היתרי לינה לעובדי פלסטינים בגלל הצרכים שלהם, כאשר העובדים הפלסטינים ממשיכים לשלם את כל העלויות של המגורים בגדה, אין הרשאה לנכות שקל אחד מהשכר שלהם בגין ההסדר הזה.

מיכל תג'ר: אני לא מרחמת על הקבלנים שעכשיו יקבלו הטבת מס מאוד יפה על השקעות בנדל"ן.

מיכל תג'ר: לא העובדים הפלסטינים הם אלה שצריכים לשאת בנזקים הכלכליים של משבר הקורונה כאן.

מיכל תג'ר: עם כל הכבוד, זו העמדה שלנו ומעבר לזה אנחנו חושבים שהתקנות ראויות ואנחנו שמחים שאחרי שלושה חודשים שהן שכבו, הן הגיעו - בגלל דיון בבג"צ אתמול – לדיון בוועדה הזאת.

מיכל תג'ר: תודה.

טלי פלוסקוב: תודה.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הצעת החוק.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: עכשיו אנחנו חוזרים לעורכת הדין עביר ג'ובראן.

עביר ג'ובראן דכוור: אני אוסיף שמדובר בהוראת שעה.

עביר ג'ובראן דכוור: אנחנו לא מדברים על מצב שהוא יהיה קבוע כל הזמן.

עביר ג'ובראן דכוור: צריך לחשוב על טובת העובדים במצבם המאוד קשה בתקופה הזאת.

עביר ג'ובראן דכוור: כפי שמיכל אמרה, הם נאלצים להיפרד מהמשפחה לתקופה, להיפרד מהילדים, וזו תקופה מאוד קשה גם בגדה, ואם צריכים להמשיך לשלם את מה שהם צריכים לשלם עבור הדיור בגדה.

עביר ג'ובראן דכוור: העמדה שלנו היא שצריך לפטור אותם מהתשלום עבור המגורים וגם לפתור את העניין הזה של אך אוכפים בפועל את העניין של מגורים הולמים לעובדים הפלסטיניים.

עביר ג'ובראן דכוור: המצב היום בשטח מדבר בעד עצמו.

עביר ג'ובראן דכוור: נכון שיש מעסיקים שכן נותנים מגורים הולמים אבל יש מעסיקים שלא נותנים זאת.

עביר ג'ובראן דכוור: צריך למצוא את הדרך לאכוף את הוראת השעה על המעסיקים שמפרים אותה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: הסתדרות העובדים הלאומית, עורך דין זהר שטיינברג.

זהר שטיינברג: שלום.

זהר שטיינברג: רוב הדברים כבר נאמרו.

זהר שטיינברג: אנחנו עובדים הרבה גם עם העובדים הפלסטינים וגם עם העודים הזרים בענף הבניין.

זהר שטיינברג: שישה בקפסולה, זה ממש רחוק מהמציאות שקורית היום.

זהר שטיינברג: צריך להתאים את הנושא הזה לא רק לפלסטינים אלא גם לעובדים הזרים, המולדובים והסינים שחיים כאן לפחות שמונה-תשעה ביחד.

זהר שטיינברג: נאמר כאן קודם שלא היה מקרה הדבקה.

זהר שטיינברג: אנחנו באופן אישי טיפלנו במקרה של שמונה עובדים שהיו בחדר אחד והגיעו לבית חולים הלל יפה.

זהר שטיינברג: היו כאלה שהיו צריכים להיכנס לבידוד בגלל שהייה בסמוך לאנשים אחרים.

זהר שטיינברג: אני חושבת שיש מקום לתת לזה ביטוי גם בחוק, בהוראות השעה האלה.

זהר שטיינברג: לגבי עובדים זרים יש ניכוי.

זהר שטיינברג: אני מכירה מעט מאוד מקרים של עובדים זרים שישנים באתרים.

זהר שטיינברג: הם יותר ישנים במקומות שמיועדים למגורים בסמוך לאתרי הבנייה אבל כן יש ניכוי בענף הבניין.

זהר שטיינברג: גם אני חושבת שהנושא של האכיפה הוא מאוד מאוד חלש, חסר ולקוי.

טלי פלוסקוב: יש כאן מישהו שיכול להתייחס לנושא האכיפה?

זהר שטיינברג: לעניין האכיפה של הוראות השעה.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: התאחדות האיכרים, ישי פולק נמצא אתנו?

ישי פולק: כן.

ישי פולק: בוקר טוב.

ישי פולק: נאמרו הרבה מאוד דברים ואני אגע בשש נקודות שאולי צריכות את ההתייחסות.

ישי פולק: החקלאות, זאת לא מאכערים ואני מבקש באופן חד משמעי לא לקשור את מה שקורה באזור השטחים, למאכעריות באזור השטחים, להעסקת חקלאים בענף החקלאות בישראל.

ישי פולק: מדובר בתוספת חירום, בישיבת חירום לחוק עובדים זרים, שזה לא המקום הנכון בדרך כלל לטפל בדברים האלה, אבל בגלל הנושא של הקורונה, זה הפך להיות כאן ולכן צריך מאוד מאוד להיזהר במה שיוצא מזה.

ישי פולק: תשובה לחברי הכנסת.

ישי פולק: הבול לא מכסה בארץ ולא מדובר על ביטוח חבות מעסיקים.

ישי פולק: הביטוח שעכשיו מנורה נותנת, זה ביטוח שלמעשה מכסה את העובד הפלסטיני לטיפולים רפואיים בדיוק כמו עובדים ישראלים, בנוסף לבול שמטפל במשפחה שלו.

ישי פולק: לכן זה ראוי וזה בסדר.

ישי פולק: הקפסולות שחבר הכנסתך השני שאל – אני מתנצל שאני לא זוכר את שמו – נקבע על תשעה אנשים בין היתר בגלל נושא ההסעות.

ישי פולק: כאשר היה מדובר בקפסולות שייסעו מפלסטין וינועו בצורה של קפסולה למדינת ישראל, יגיעו למקום העבודה ויעבדו בקפסולה בנקודת העבודה, הגלגל הזה מפסלטין לישראל ובחזרה נקבע גם על פי גודל הרכב.

ישי פולק: לכן לפעמים יש בלבול בין אזור המגורים לבין הרכב אבל הקפסולה נקבעה על תשעה אנשים.

ישי פולק: השתתפות עובד, נכון שיש כאן אמירה שהעובד מגיע מפלסטין לישראל – משני הצדדים, גם מפלסטין וגם מישראל - אבל צריך להבין משהו.

ישי פולק: האלטרנטיבה היא שהוא לא יבוא ולא תהיה לו פרנסה.

ישי פולק: אנחנו צריכים את העובדים והעובדים האלה הם מטה לחמנו.

ישי פולק: העובדים האלה צריכים להתפרנס ואנחנו מאפשרים להם להתפרנס בכבוד לכן כאשר העובד עובר את הגבול והוא מגיע לכאן ללון, נכון שהוא לא מוכר את הדירה שלו בפלסטין.

ישי פולק: דרך אגב, זה בדיוק כמו שאותו עובד זר לא מוכר את הבית שלו בתאילנד או במקום אחר.

ישי פולק: העלויות של המעסיק בטח ובטח לפלסטינים שאלה עלויות זמניות, שזאת הקמה של יחידות דיור, לביא קונטיינרים לדיור כמו לתאילנדים, לא באופן קבוע אלא באופן זמני, העלויות הן גבוהות והעובד עדיין נהנה ממקום ראוי לישון בו.

ישי פולק: לכן ההשתתפות היא השתתפות ראוי בסכום קבוע של 528 שקלים, כשברור לכולם שזה לא מכסה כלום בנושא הזה של הדיור.

ישי פולק: עד עכשיו לא שמעתי התייחסות להצעת החוק.

ישי פולק: אני רוצה לגעת בסעיף 6 לתוספת הראשונה.

ישי פולק: סעיף 6 לתוספת הראשונה להצעת החוק מדבר על החובה לשים מכונת כביסה וזה קיים גם בתנאים הרגילים של כל עובד בחקלאות, של כל מעסיק שמלין עובדים בחקלאות.

ישי פולק: אבל יש את הסיפא של הסעיף שמדבר על מצב שאם יש פחות מתשעה עובדים, לכאורה להוציא את זה לכביסה חיצונית.

ישי פולק: אני לא מוצא שום סיבה לחייב מעסיק להוציא את זה לכביסה חיצונית ולשלם כסף מיותר כאשר יש לו מכונת כביסה.

ישי פולק: אפשר לומר שהמעסיק רשאי, במידה ויש פחות מתשעה אנשים, להוציא את זה לכביסה חיצונית ולא מחויב לשים מכונת כביסה.

ישי פולק: אבל במקום שיש מכונת כביסה, זאת פשוט הוצאה מיותרת.

ישי פולק: עד כאן העמדה שלי.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני מציעה שנתחיל לקרוא את החוק.

טלי פלוסקוב: אנחנו נתייחס לסעיפים, אם יהיו התייחסויות.

נעה בן שבת: הצעת חוק עובדים זרים (הוראת שעה - נגיף הקורונה החדש), (תיקון מס' 21), התש"ף

נעה בן שבת: -2020

אוסאמה סעדי: למה רק שלושה חודשים?

נעה בן שבת: זה מה שהתבקש.

טלי פלוסקוב: זאת הוראת שעה

אוסאמה סעדי: אני יודע שזאת הוראת שעה.

טלי פלוסקוב: האמת היא שזה נכון.

אוסאמה סעדי: למה לעשות לשלושה חודשים ואחר כך להאריך?

אוסאמה סעדי: בואו נעשה לתקופה יותר ארוכה ואם משרד הבריאות מחליט שכבר אין קרונה, ממילא זה מתבטל.

טלי פלוסקוב: תציעי לנו נוסחה שאומרת שאנחנו יכולים להאריך לתקופה ארוכה אלא אם כן הקורונה מסתיימת.

טלי פלוסקוב: יש מצב?

נעה בן שבת: אנחנו מעדיפים שהוראות של תוקף של חוק יהיו הוראות ברורות.

נעה בן שבת: יהיה ברור מתי התחילה של החוק ומתי סיומו ולא להשאיר את זה תלוי בכל מיני דברים.

טלי פלוסקוב: מישהו יכול לומר למה בחרו שלושה חודשים?

טלי פלוסקוב: אני משאירה את זה פתוח.

טלי פלוסקוב: דבי כבר הלכה.

נעה בן שבת: יש לנו ב-זם נציגים ממשרד העבודה.

נעה בן שבת: יש את דקלה חורש.

טלי פלוסקוב: אם אפשר להעלות את נציגי משרד העבודה כדי שיוכלו במקביל לתת לנו תשובות לשאלות שעולות כאן.

דיקלה חורש: הוראת השעה נקבעה לשלושה חודשים בגלל שמדובר בהלנה בתנאים מיוחדים.

דיקלה חורש: רצינו להיות עם האצבע על הדופק ולראות את הצרכים המיוחדים.

דיקלה חורש: אני מזכירה שכאשר יצאנו עם התקש"ח שהחיל את התנאים המיוחדים, דובר על מצב של סגר.

דיקלה חורש: אנחנו מעדיפים להיות במצב שאנחנו מבינים איך הכניסות והיציאות של העובדים נעשות ובהתאם לכך לבחון אם יש צורך להאריך לתקופה נוספת.

טלי פלוסקוב: אם נצטרך עוד שלושה חודשים, נצטרך לחזור על כל התהליך?

דיקלה חורש: להאריך את הוראות השעה, אם יהיה בכך צורך.

טלי פלוסקוב: אבל בעצם זה תהליך של חקיקה.

אוסאמה סעדי: נכון.

טלי פלוסקוב: הבנתי.

טלי פלוסקוב: בינתיים נמשיך.

טלי פלוסקוב: רשמתי לעצמי שיש סוגיה בנושא.

נעה בן שבת: תיקון חוק עובדים זרים – הוראת שעה בתקופה הזו יקראו את חוק עובדים זרים התשנ"א-1991 (להלן – החוק) כך:

בסופו יבוא: "(ה) על אף האמור בסעיף זה, הוראות סעיף זה יחולו בשינויים המפורטים להלן לגבי עובד זר שפרק ו' לחוק יישום ההסכם בדבר רצועת עזה ואזור יריחו (הסדרים כלכליים והוראות שונות) (תיקוני חקיקה), התשנ"ה-1994, חל עליו ושוהה בישראל כדין בהיתר שהייה למטרת עבודה לפי סעיף 3ב(2) לחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג-2003, המאפשר לינה בישראל: למעשה הרישא דיברה על אותו עובד שמגיע מהרשות הפלסטינית והסיפא מדגישה שאנחנו מדברים על עובד שיש לו היתר ללינה בישראל.

בסופו יבוא: השינויים מפורטים להלן:

בסופו יבוא: זאת אומרת, הוא לא יוכל לנכות ניכויים בעד מגורים אלה.

בסופו יבוא: בסוף אנחנו נקרא את התוספת, אבל התוספת הזאת היא מעט שונה מהתקנות ואחר כך נוכל לראות ולעמוד על כך.

בסופו יבוא: אני רוצה להציע שכיוון שאנחנו קוראים אותה הוראה שקבועה היום בתקנות, שקובעת את המגורים ההולמים ובדרך כלל היא מתייחסת לשמונה אנשים – למשל כיור ל-8 אנשים, מקלחת ל-8 אנשים – אבל לגבי החדרים היא מציינת שישה אנשים.

בסופו יבוא: הסביר לנו דוקטור קלינר ש-שישה אנשים, זאת הקפסולה המקסימלית מבחינת משרד הבריאות לעניין של לינה, אני מציעה להוריד מכאן את המילה שישה לא לשנות שישה לתשעה אלא בכל מקום שנאמר שמונה, להתאים אותו לאותה קפסולה של תשעה.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: מסכימים.

אוסאמה סעדי: אני מסכים.

אוסאמה סעדי: אני כבר אומר כאן כפי שאמרתי בתחילת דבריי שאני מסתייג מההבחנה הזאת בין ענף הבנייה ואני מבקש שבענף התעשייה ובענף החקלאות לא יהיה ניכוי והניכוי יעמוד על אפס.

אוסאמה סעדי: לחילופין הייתי אומר את הסכום הזה לחלק בין המעסיק לבין העובד אבל לא להטיל את כל התוספת הזאת על העובד.

טלי פלוסקוב: זאת הסתייגות.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: הסתייגות.

נעה בן שבת: את הוראת הניכויים היינו צריכים לומר לגבי ענף הבניין כי בו עושים שינוי מהתקנות הקיימות, מהמצב הכללי שקיים לגבי עובדים זרים.

נעה בן שבת: לגבי האנשים האחרים, לא נאמר דבר ואתה מבקש הסתייגות שגם פה ייאמר לגבי שיעור הניכויים.

אוסאמה סעדי: כן.

נעה בן שבת: (2) בסעיף 6 לחוק, בסופו יבוא: "(ח) לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיפים 1ד ו-1ה או בהתעורר חשד לביצוע עבירה לפי סעיף 2(ב)(3) או (4), לגבי עובדים זרים המועסקים באחד הענפים האלה: הבנייה, התעשייה או החקלאות –

נעה בן שבת: עובד משרד החקלאות ופיתוח הכפר שהוסמך לפי סעיף, 5(א)(1) לחוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים), התשנ"ד-1994.

נעה בן שבת: עובד משרד הכלכלה והתעשייה שהוסמך לפי סעיפים 30, 31 ו-32 לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, התשי"ח-1957.

נעה בן שבת: קודם בשיח נזכרה שאלת הפיקוח.

אוסאמה סעדי: פיקוח ואכיפה, אם זה יתבצע.

נעה בן שבת: פיקוח ואכיפה.

נעה בן שבת: בהוראה הזה מוצע לתת את סמכויות הפיקוח לא רק למפקחים מטעם המשרדים שבדרך כלל מבצעים את הפיקוח הזה, אלא גם לתת אותם למפקחים מטעם משרדי החקלאות, הבינוי והשיכון והכלכלה והתעשייה שבאופן רגיל מפקחים על הוראות חוקים אחרים וכעת מוצע שהם יעשו פיקוח גם על הוראות החוק הזה.

נעה בן שבת: עלתה השאלה – ולכן לא הקראתי ברישא – לגבי התייחסות למקרה שהתעורר חשד לביצוע עבירה לפי סעיף 2(ב)(3) או (4) לחוק.

נעה בן שבת: ההבדל בין הדברים הוא האם יש להם רק סמכות של פיקוח או גם במקרה שמתעורר חשד, הם הולכים ומבצעים פעולה של אכיפה שמתחילה ליצור את מאגר הראיות ולהביא להליך הפלילי.

נעה בן שבת: אני הבנתי ממשרד המשפטים שאתם חושבים שבכל זאת צריך לכלול גם את הסיפא הזאת.

נירית להב-קניזו: משרד המשפטים.

נירית להב-קניזו: אנחנו חשבנו שנכון לתת גם את סמכויות הפיקוח וגם סמכויות אכיפה שמשתמשים בהן כאשר מתעורר חשד לביצוע עבירה פלילית, מן הסיבה שהעבירות שאנחנו מדברים עליהן כאן הן עבירות שהראיות יכולות להיעלם וניתן להשפיע בקלות על גורמים שיכולים להעיד.

נירית להב-קניזו: בעצם רוב העבירות מתגלות לא אגב תלונות אלא יכולות להתגלות אגב פיקוח.

נירית להב-קניזו: לכן בסיטואציה בה מפקח מגיע למקום שמועסקים בו עובדים פלסטינים ומגלה שלדוגמה לא ניתנים להם מגורים הולמים, אם לא יהיו לו סמכויות חקירה – הפעולות שהוא יוכל לבצע יהיו מוגבלות לפעולות שמותרות במסגרת סמכויות הפיקוח ואז הוא למעשה יצטרך לקרוא למפקח אחר שיש לו גם את סמכויות האכיפה והראיות בשלב הזה יכולות להיעלם.

נירית להב-קניזו: כלומר, יעלימו את המזרונים לדוגמה מאתר הבנייה בו לנים הפועלים, המעסיק יכול לאיים על הפועלים שאם הם ימסרו תלונה, הם לא יועסקו יותר ועוד כהנה וכהנה.

נירית להב-קניזו: כדי שיהיו להם את כלי החקירה שמצד אחד גם יאספו את הראיות בדרך הראויה ומצד שני לא יפגעו בזכויות החשודים, כלומר, יוכלו לחקור באזהרה את המעסיק או אנשים נוספים שקשורים ונמצאים שם בשטח, אנחנו חושבים שנכון לתת גם את סמכויות האכיפה.

נירית להב-קניזו: כמו שכתבנו בדברי ההסבר להצעת החוק, אנחנו חושבים שזה צריך להיות מוגבל רק לסיטואציה בה מתעורר חשד לביצוע עבירה אגב פעולת הפיקוח.

נעה בן שבת: אז את מציעה להחזיר את המלים שמחקתי ואז הרישא לסעיף הזה יהיה: "לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיפים 1(ד) ו-1(ה) לגבי עובדים זרים המועסקים בענף הבניין, התעשייה או החקלאות או בהתעורר חשד לביצוע עבירה לפי סעיף 2(ב)(3) או (4) לחוק".

נעה בן שבת: אז זה יהיה מפורט.

נירית להב-קניזו: כן.

טלי פלוסקוב: מרשות האוכלוסין רוצים להתייחס לסעיף הזה?

שושנה שטראוס: אני מהלשכה המשפטית ברשות האוכלוסין וההגירה ואני אבקש גם לפתוח ליוסי אדלשטיין שהוא מנהל מינהל אכיפה וזרים ברשות.

שושנה שטראוס: אנחנו מסכימים עם מה שאמרה נירית שחשוב מאוד שהמפקחים הנוספים יקבלו גם סמכויות חקירה כי אחרת הפיקוח שלהם לא יוכל להוביל תיק שנוכל להטיל קנסות או להגיש כתבי אישום.

שושנה שטראוס: עמדתנו היא שהנוסח צריך להיות כפי שהיה.

שושנה שטראוס: ושוב, מאחר שכעת, בתקופה הלא נורמלית הזאת של הקורונה, יש לנו מעט מאוד מפקחים ורובם מושאלים לפיקוח של נושא משרד הבריאות, בידוד וכדומה.

שושנה שטראוס: אנחנו הצענו מתווה שלדע

שושנה שטראוס: תנו מאפשר את הפיקוח הכי טוב שאפשר בתחום הזה.

שושנה שטראוס: זאת אומרת, הגענו להסכמה עם המשרדים הנוספים שכל משרד יעמיד מפקחים שיוסמכו בחוק.

שושנה שטראוס: המפקחים האלו עוברים הדרכה משמעותית אצל המומחים שלנו במשרדים בנושא הפיקוח והאכיפה, גם ממחלקת התביעות שלנו וגם מהפיקוח בפועל.

שושנה שטראוס: ההדרכה הזאת היא הדרכה מתמשכת.

שושנה שטראוס: זאת אומרת, זה לא פעם אחת וסיימנו אלא כל פעם פונים בשאלות ונותנים הדרכות חדשות.

שושנה שטראוס: יש ליווי טוב מאוד בהדרכה.

שושנה שטראוס: לגבי כל הפעילות בשטח, היא נעשית על ידי המפקחים הנוספים שהוסמכו ויוסמכו בחוק.

שושנה שטראוס: תיקי החקירות שלהם, במקרה של הפרות, מועברים למפקחים המעטים שיש לנו במשרדים, שהם מומחים להמשך החקירה, ואם נדרשות פעולות של הזמנת עדים או חשודים לחקירה בתוך המשרדים וכולי, הם עושים את הפעולות האלו, המפקחים של הרשות.

שושנה שטראוס: בסופו של דבר הטלת קנס או הגשת כתב אישום, הכול כפי שמפורט בהצעת החקיקה, נעשית על ידי המפקחים שלנו במשרדים.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אני חייבת לומר לך שאני זוכרת אותך עת נלחמנו יחד על עובדים זרים מאוקראינה, עובדי בנייה.

טלי פלוסקוב: אני זוכרת איך את בישיבות שם נלחמת על הזכויות שלהם.

טלי פלוסקוב: ייאמר לזכותך.

שושנה שטראוס: את צודקת.

שושנה שטראוס: אני זוכרת גם אותך נלחמת ומסבירה.

טלי פלוסקוב: עוד מישהו רוצה להתייחס?

נעה בן שבת: את אומרת חקירות בשטח.

נעה בן שבת: למה את מתכוונת?

נעה בן שבת: זאת אותה אכיפה?

נעה בן שבת: האם את מתכוונת לחשד לביצוע עבירה ואז אוספים את המידע ממי שנמצא בשטח?

שושנה שטראוס: אני מתכוונת לכל פעילות פיקוח וחקירה שנעשים בשטח.

שושנה שטראוס: אני אבקש ממר יוסי אדלשטיין או מהגברת ענבל סהראי או מליאוניד קוגן מהתביעות שלנו שהם יותר יודעים ממני להסביר את הנושאים האלה.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: צוהריים טובים.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: אני חושב ששושנה פירטה בהרחבה את התהליך.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: אנחנו אכן חושבים שברגע שאחד המפקחים מגיע לשטח והוא פוגש חשד לעבירה, הוא צריך לאסוף את כל הראיות במקום, הוא צריך לאסוף את כל הראיות האלה ואנחנו נוכל לממש את התכלית של החקירה ולהוציא לפועל או קנס או כתב אישום על פי הממצאים שיעלו מתוך החקירה.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: לכן מי שמגיע למקום צריך לחקור את העובד, צריך לחקור את המעסיק על מנת שלא יהיו איומים על העובד, על מנת שהמעסיק לא ישבש ולכן כפי ששושנה אמרה, צריך לתת להם את סמכויות החקירה.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: אנחנו נקבל את החומרים ונוכל למצות את התיק הזה.

נעה בן שבת: בפועל זה עובד?

נעה בן שבת: אתם עובדים בתקנות שעת חירום.

נעה בן שבת: המפקחים האלה כבר פועלים?

אוסאמה סעדי: כמה מפקחים עובדים בתחום הזה?

נעה בן שבת: שאל חבר הכנסת סעדי כמה מפקחים.

טלי פלוסקוב: אתם עובדים היום לפי התקנות.

טלי פלוסקוב: האם אתם יכולים לומר לנו מה קורה בשטח?

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: כרגע התחילו לעבוד.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: ביצענו הדרכה והשבוע הייתה הדרכה נוספת אצלנו של מפקחים ממשרד השיכון.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: אנחנו מלווים אותם ביום יום, בכל שאלה ובכל סוגיה שמתעוררת.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: בינתיים הגיע אלינו תיק אחד, תיק די גדול, שאנחנו כרגע מטפלים בו.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: ההדרכה והליווי שלנו הוא צמוד לכל מי שרוצה.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: עשינו הדרכה אחת.

 << אורח >> יוסי אדלשטיין: משרד השיכון ביקש הדרכה נוספת שהתקיימה השבוע ויש ליווי צמוד של האנשים שלנו בתחום הזה.

נעה בן שבת: עלתה כאן איזושהי שאלה בנושא החקירות.

נעה בן שבת: אני מבינה שיש איזשהו הבדל בין מה שמשרד המשפטים מתכוון.

נעה בן שבת: משרד המשפטים מתכוון שמגיעים לשטח, מוצאים שיש חשד לביצוע עבירה, משלימים כבר את שלב הראיות ואתם חוששים שאולי רשות האוכלוסין הבינה את זה אחרת או הרחיבה את היריעה?

נעה בן שבת: אולי תוכלי להסביר כי אני מבינה שיש לכם חוסר אחידות בעמדה.

נירית להב-קניזו: אני חושבת שכדאי שרשות האוכלוסין תסביר למה היא מתכוונת.

נירית להב-קניזו: אני התכוונתי לכך שהמפקחים של משרדי החקלאות, הכלכלה והשיכון יחקרו רק חשדות שמתעוררים אגב פיקוח ויעשו את החקירה הראשונית.

נירית להב-קניזו: אני לא יודעת למה הם מתכוונים וכדאי שהם יאמרו.

טלי פלוסקוב: שושנה, את יכולה להבהיר?

שושנה שטראוס: אני יכולה להבהיר שוב.

שושנה שטראוס: העמדה של משרדנו היא – ואנחנו מדברים עכשיו על הוראת שעה לשלושה חודשים נוספים – שמאחר שאין לנו אפשרות מעשית להוציא מפקחים לשטח, שכל פעילות בשטח תיעשה על ידי המפקחים הנוספים שהם מקבלים הדרכה וליווי מהמפקחים המועטים שיש לנו במשרדים, וכלה פעילות של איסוף ראיות בתוך המשרדים כפי שנדרש והכנת התיק לקנס או העברתו לכתב אישום תיעשה על ידי המפקחים שלנו.

נעה בן שבת: גם כשזאת חקירה יזומה?

שושנה שטראוס: כן.

שושנה שטראוס: שוב, יוסי יכול לפרט יותר אבל גם כשיש חקירה יזומה, אם אנחנו לא רוצים לפספס את האפשרות להגיע לחשד, לבדוק מה קורה ולתת ענישה אם היא נדרשת, לאור מיעוט המפקחים שלנו והמצב בשטח, אנחנו חייבים שהמפקחים הנוספים יעשו גם את הפעולות האלו ואנחנו חושבים שהשילוב הזה שתיארתי, של הליווי, השלמה וכולי, הכשרה של המפקחים המועטים שיש לנו במשרדים, יוצר את השילוב הטוב ביותר שאפשר בתקופה הזאת שהיא מאתגרת ונוצרת הרתעה.

נעה בן שבת: מה אומר משרד המשפטים?

נעה בן שבת: במקרה הזה אתם חושבים שלא צריך לתת סמכויות?

נעה בן שבת: מה עמדתכם?

נירית להב-קניזו: אנחנו עומדים על מה שכתוב בהצעת החוק.

נירית להב-קניזו: אנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא כמו שתיארתי.

נירית להב-קניזו: רשות האוכלוסין מצביעה על הצורך.

נירית להב-קניזו: לשיקולכם מה נכון לעשות בהקשר הזה.

שושנה שטראוס: אני יכולה להוסיף ולומר שכפי שהסבירו לי – ושוב, אני מפנה למומחים שלנו, לעורך דין ליאוניד קוגן ועורכת הדין ענבר סהראי – גם כשיש תלונה, המפקח לא מגיע לשטח ומיד מתחיל לחקור באזהרה.

שושנה שטראוס: הפעולות הראשונות שלו הן פעולות פיקוח.

שושנה שטראוס: הוא מסתכל, הוא רואה, הוא בודק אם באמת קיימת העבירה.

שושנה שטראוס: אז הוא עובר לשלב החקירה.

שושנה שטראוס: לכן אנחנו לא רואים הבדל בין שני המצבים, ושוב, אחרים יכולים להשלים אותי כי אני באה מתחום אחר ומנסה לייצג את העמדה.

נעה בן שבת: אם כן, אנחנו נשארים בנוסח עם התיקון כפי שתוקן.

טלי פלוסקוב: כן.

שושנה שטראוס: מה הנוסח שאתם אומרים?

נעה בן שבת: "לשם פיקוח על ביצוע הוראות סעיפים 1(ד) ו-1(ה) לגבי עובדים זרים המועסקים בענף הבנייה, התעשייה או החקלאות או בהתעורר חשד לביצוע עבירה לפי סעיף 2(ב)(34) או 4 לחוק" ואז יש את הפירוט של הסמכויות.

שושנה שטראוס: מה זאת אומרת מבחינת מה שדיברנו עכשיו?

נעה בן שבת: אני אומר לך את האמת.

נעה בן שבת: אותי לימדו שצריך להפריד בין כובע האכיפה לכובע הפיקוח.

נעה בן שבת: לכן מחקתי ברישא את הסיפא הזאת.

נעה בן שבת: הסבירו לי, וגם הבנתי מכם, שאתם מבינים את ההיגיון להחזיר את הצימוד של שני הדברים יחד, גם בגלל שהמפקחים הרגילים של המשרדים שעושים את הפיקוח בדרך כלל, לפי החוק הזה, יש להם גם את הסמכויות האלה וגם את הסמכויות האלה וגם בגלל אותם נימוקים שאמרתם, שיש חשש שאם יצטרכו לקרוא למפקחים ממשרד אחר, הראיות ייעלמו.

נעה בן שבת: החזרנו את הנוסח.

נעה בן שבת: עכשיו אתם מחדדים איזשהו חידוד שאני לא בטוחה שעכשיו עם ההסברים של שושנה הוא הופך להיות דומה.

נעה בן שבת: לא ברור לי כאן החידוד.

נעה בן שבת: אולי תסבירו ותאמרו מה עמדתכם.

טלי פלוסקוב: איך אתם מבינים את זה?

טלי פלוסקוב: אני מבינה את הסוגיה.

טלי פלוסקוב: איך אתם מסבירים את זה?

נירית להב-קניזו: פיקוח נעשה בסיטואציה בה אין שום חשד.

נירית להב-קניזו: אתה מגיע לבן אדם בהנחת העבודה שכל מעסיק עומד בהוראות החוק ולא מפר ולא עובר עבירות.

נירית להב-קניזו: אז אתה נכנס באמצעות סמכויות הפיקוח שלך, שואל את השאלות, מתרשם בעצמך ממה שרואות עיניך ואתה אמור לסמן שהכול בסדר.

נירית להב-קניזו: אם אתה רואה שדברים הם לא בסדר, והלא בסדר מגיע כדי חשד לביצוע עבירה, אתה משתמש בסמכויות הפליליות, בסמכויות החקירה.

אוסאמה סעדי: מי המשרד האחראי על ביצוע החוק הזה?

אוסאמה סעדי: משרד העבודה?

אוסאמה סעדי: משרד הכלכלה?

אוסאמה סעדי: משרד השיכון?

אוסאמה סעדי: רשות האוכלוסין?

נירית להב-קניזו: משרד העבודה ורשות האוכלוסין.

נירית להב-קניזו: כלומר, שר הפנים ושר העבודה הם השרים האחראיים על החוק הזה ביחד.

נירית להב-קניזו: החוק מחלק את האחריות ביניהם לפי נושאים שוני.

נירית להב-קניזו: למשל תחום הניכויים נמצא בתחום של משרד העבודה והפיקוח על ביטוח רפואי ומגורים הולמים הוא בתחום של רשות האוכלוסין.

אוסאמה סעדי: עובד שצריך להתלונן על התנאים, למי הוא פונה?

אוסאמה סעדי: יש קו חם?

אוסאמה סעדי: יש טלפון?

אוסאמה סעדי: יש כתובת?

אוסאמה סעדי: בהנחה שמנכים להם מהשכר, אולי הוא יאמר שהם בקפסולה 15 עובדים.

אוסאמה סעדי: למי הוא צריך לפנות?

נעה בן שבת: אפשר לשאול את שירי לב רן, ממונה על זכויות עובדים זרים.

טלי פלוסקוב: הממונה על זכויות עובדים זרים, שירי לב רן, אתנו ב-זום?

טלי פלוסקוב: שמעת את השאלה שעלתה כאן?

רן לביא: כן.

רן לביא: אני הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה והרווחה.

רן לביא: במסגרת המתווה שנקבע, הסכמנו שהפניות, ככל שיש תלונות לעובדים פלסטינים, יעברו אלי.

רן לביא: אנחנו נתנו גם מספר טלפון שאפשר לשלוח אליו הודעות בווטסאפ וכמובן גם להתקשר ונתנו כתובת מייל.

רן לביא: הכנו זכותון שהוא מתורגם לשפה הערבית על מנת שהעובדים ידעו מה הזכויות שלהם.

רן לביא: אנחנו בהחלט עומדים לרשות העובדים.

רן לביא: יש לנו מתרגמים שעוזרים לנו לשוחח עם פונים.

טלי פלוסקוב: אפשר לקבל את מספר הטלפון?

רן לביא: בוודאי.

רן לביא: 0506-290758.

רן לביא: כל עובד שמגיע אמור לקבל זכותון ובזכותון הזה נמצא מספר הטלפון.

טלי פלוסקוב: יופי.

טלי פלוסקוב: ברגע שהם מגיעים לכאן הם מקבלים ואם משהו לא בסדר, יש להם למי לפנות.

טלי פלוסקוב: מצוין.

רן לביא: המעסיקים מחויבים לכך.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שזאת תשובה מצוינת.

נעה בן שבת: במקום מדי מפקח כאמור בסעיף קטן (ו)(1) ילבש מפקח כאמור בפסקה (1) מדי מפקח של משרדו, ובמקום תעודה כאמור בסעיף קטן (ו)(2) יישא ויציג תעודה המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו כמפורט בפסקה (1), החתומה על ידי מי שהסמיכו כאמור בפסקאות משנה (א), (ב) או (ג) לפסקה האמורה, בצירוף אישור בכתב מהשר בדבר סמכויותיו לפי סעיף קטן זה".

נעה בן שבת: זאת אומרת, אותו מפקח, כיוון שהוא מגיע ממשרד אחר, הוא לובש מדים של המשרד האחר והוא נושא תעודה של המשרד האחר והוא גם מציג אישור בכתב על הסמכויות שנתונות לו לפי החוק הזה.

נעה בן שבת: גם את התעודה הזאת הוא צריך לשאת ולהציג.

נעה בן שבת: (3) אחרי סעיף 6ג לחוק יבוא: "6ג1.

נעה בן שבת: ביטוח רפואי ומגורים הולמים על אף הוראות סעיף 6ג, סעיפים 1ד ו-1ה יחולו לגבי עובד זר כאמור בסעיף 6ג(א) השוהה בישראל כדין בהיתר שהייה למטרת עבודה עם לינה כמשמעותו סעיף 1ה(ה)".

נעה בן שבת: זאת אומרת, אמרנו שבאופן רגיל עובד זר, חלות על מעסיקו החובות לתת לו מגורים הולמים וביטוח רפואי ולגבי עובד זר שמגיע מהרשות הפלסטינית זה לא חל, כאן אנחנו מחריגים את ההוראה המחריגה ואנחנו מבטלים את תחולתה של ההוראה המחריגה לגבי עובדים אלה, שיש להם אישורי לינה בישראל.

נעה בן שבת: כאן כמובן נזכר גם נושא ביטוח הבריאות שלא הזכרנו אותו ולא דיברנו עליו וגם לגביו יש הוראה לגבי חובת הביטוח ולגבי הניכויים שאפשר לנכות עבור הביטוח.

נעה בן שבת: (4) אחרי התוספת הראשונה לחוק יבוא: "תוספת ראשונה 1 (סעיף 1ה(ה)) מגורים הולמים יכללו לפחות את כל אלה, במבנים מקורים, ראויים למגורים - שיהיה ברור שלא מדובר על סלילת כביש ולא לכל הכוונה - שמותקנים בהם חלונות ודלתות, שיש אליהם גישה נוחה ובטוחה ושנועדו לשמש למגורי אדם, אולם מעסיק שמספק לעובדים אוכל מוכן אינו חייב בהעמדת פינת בישול.

נעה בן שבת: אולי בעניין הזה נתייעץ אחר כך עם הנסחית.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מעסיק שתמיד מספק לעובדיו וכל מוכן ולא רק ארוחה מסוימת.

נעה בן שבת: המרחב האישי של כל עובד לא יפחת מארבעה מטרים רבועים ולא ישוכנו בחדר אחד יותר משישה אנשים.

נעה בן שבת: בחישוב השטח האמור לא יובאו בחשבון חדר שירותים, מקלחת, מטבח, פינת אוכל וארון.

נעה בן שבת: המגורים יהיו מאווררים ומוסקים, לפי הצורך ובהתאם לעונות השנה.

נעה בן שבת: ההסקה תהיה באמצעים חשמליים בלבד.

נעה בן שבת: פינת בישול, אולי אפילו אפשר לקרוא לה מטבח כדי שלא תיחשב כל כך פינה.

נעה בן שבת: כיור אחד לפחות לכל תשעת עובדים, עם אספקת מים חמים וקרים.

נעה בן שבת: כלי אוכל במספר ובגודל הנדרש, לפי מספר העובדים המתגוררים במבנה.

נעה בן שבת: מכלים בעלי מכסה תקין העשויים מחומר קשיח לאחסון אשפת המטבח.

נעה בן שבת: פינת אוכל –

נעה בן שבת: לכל עובד יהיה מקום ישיבה נפרד בפינת האוכל.

נעה בן שבת: חדר השירותים -

נעה בן שבת: לגבי מהירה, אני לא בטוחה.

טלי פלוסקוב: בטוחה.

טלי פלוסקוב: נוחה ובטוח.

טלי פלוסקוב: מה זה מהירה?

נעה בן שבת: למרות שבתקנות כתוב מהירה.

נעה בן שבת: אולי שלא יהיה מרוחק מאוד.

נעה בן שבת: אולי משרד העבודה יוכל להתייחס.

טלי פלוסקוב: נשאיר את זה.

טלי פלוסקוב: נשאל כשנגיע למשרד.

טלי פלוסקוב: אני משאירה את זה פתוח.

נעה בן שבת: בחדר השירותים יהיו אסלות וכיורים עם אספקת מים במספר שלא יפחת מאסלה אחת וכיור אחד לכל תשעת עובדים הגרים במבנה.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על הרבה אנשים שצריכים להשתמש.

טלי פלוסקוב: השאלה אם זה מספיק.

נעה בן שבת: נשאל אחר כך את המשרדים.

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: נשאל אותם.

טלי פלוסקוב: נשאיר גם את זה בסימן שאלה.

נעה בן שבת: הציוד והקבועות הסניטריות יהיו תקינים, שלמים ונאותים.

נעה בן שבת: מקלחות –

נעה בן שבת: לכל תשעה עובדים הגרים במבנה תוקצה מקלחת אחת לפחות ובה תהיה אספקת מים חמים וקרים.

נעה בן שבת: המקלחות יהיו מאווררות ומוסקות, לפי הצורך ובהתאם לעונות השנה.

נעה בן שבת: ההסקה תהיה באמצעים חשמליים בלבד.

נעה בן שבת: במקום שמתגוררים בו תשעה עובדים או יותר, יעמיד המעסיק לרשות העובדים מכונת כביסה וסידורים לייבוש הכביסה.

נעה בן שבת: במקום שמתגוררים בו פחות מתשעה עובדים, רשאי המעסיק להעמיד לרשות העובדים שירותי כביסה חיצוניים, על חשבונו, בתדירות שלא תפחת מפעם אחת לשבוע, במקום מכונת כביסה וסידורים לייבוש הכביסה.

נעה בן שבת: אספקת מי השתייה תהיה מרשת מים עירונית או ממקור אחר באיכות מי שתייה כנדרש בתקנות בריאות העם (איכותם התברואית של מי שתייה ומתקני מי שתייה), התשע"ג-2013.

נעה בן שבת: המבנים יהיו מחוברים למערכת ביוב ציבורית אלא אם כן התקבל אישור ממהנדס הועדה המקומית כי השפכים והדלוחים במבנה מסולקים למערכת שפכים פרטית שהותקנה לפי ההוראות למיתקני תברואה (הל"ת), התש"ל-1970, כמשמעותן בתקנה 1 לתקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), התש"ל-1970.

נעה בן שבת: מעסיק ינקוט כל פעולה הדרושה למניעה סדירה של מפגעי תברואה במבנה ובסביבתו לרבות מניעת מפגעי חרקים, מכרסמים ומזיקים אחרים.

נעה בן שבת: מעסיק ידאג כי יהיה במבנה סידור נאות לאיסוף ולסילוק אשפה.

נעה בן שבת: חשמל ותאורה –

נעה בן שבת: בכל חדר במבנה, לרבות במקלחת, יהיה שקע חשמלי אחד לחות.

נעה בן שבת: במטבח יהיו שלושה שקעים לפחות.

נעה בן שבת: שקעי החשמל יהיו מוגנים מפני התחשמלות.

נעה בן שבת: עד כאן קראנו את התוספת.

טלי פלוסקוב: הדברים שנשארו לנו פתוחים ואנחנו רוצים לקבל התייחסות הם לגבי אסלה אחת לתשעה אנשים.

טלי פלוסקוב: זה קצת לא ברור לי.

טלי פלוסקוב: הדבר השני, במה התכוונתם כשאמרתם גישה מהירה.

טלי פלוסקוב: נוחה ובטוחה – אני מסכימה, אבל מהירה, אני לא מבינה מה הכוויה.

נעה בן שבת: הנושא של התקופה.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: ליאוניד קוגן מרשות האוכלוסין רצה לדבר.

טלי פלוסקוב: האם רצית להתייחס למה שקראנו עכשיו?

לאוניד קוגן: כן.

לאוניד קוגן: ענבר תתייחס.

ענבר סהראי: רציתי להתייחס לחלק הראשון של התוספת הראשונה מה שכתוב כאן זה מגורים, מבנים מקורים ובסוגריים כתוב מוכנים למסירה וראויים לשיכון, שזה משהו שיש לנו קושי אתו.

ענבר סהראי: גם החלק האחרון של אותה פסקה, גם עם זה יש לנו קושי "ואולם מעסיק שמספק לעובדים אוכל מוכן אינו חייב בהעמדת פינת בישול".

ענבר סהראי: הטעמים לקושי הם הקושי שלנו להוכיח את הנושא הזה, גם את העובדה שהם מוכנים למסירה וראויים לשיכון, זה משהו שהוא ממש קשה להוכיח.

ענבר סהראי: לאדם שמגיע לשטח, אי אפשר לדרוש ממנו שיבדוק האם זה ראוי לשיכון או לא ומה המשמעות של ראוי לשיכון.

ענבר סהראי: כנ"ל לגבי העמדת פינת בישול.

ענבר סהראי: אנחנו סבורים שצריך להעמיד פינת בישול גם אם המעסיק יספק אוכל מוכן וגם אם לא.

ענבר סהראי: זה לא משהו שכאשר מפקח מגיע לשטח הוא בכלל צריך לבדוק וגם אין לו דרך לדעת האם העובד מקבל אוכל מוכן או לא.

לאוניד קוגן: גם כמה פעמים ביום צריך העובד לקבל אוכל.

ענבר סהראי: נכון.

ענבר סהראי: לכן אנחנו סבורים שבכל מקרה אותם תנאים, בין אם זה אוכל מבושל ובין אם העובד מכין לעצמו את האוכל.

נעה בן שבת: השאלה אם הם דורשים את פינת האוכל בכל מקרה כי בפינת האוכל אנחנו דורשים מקרר, כירה וכל הדברים האלה.

נעה בן שבת: אתם לא בודקים בכלל האם המקום ראוי למגורים?

נעה בן שבת: הרי אתם צריכים לבדוק שהמגורים הם הולמים כשאתם באים ובודקים.

נעה בן שבת: לכן לא כל כך ברורה לי ההערה שלכם.

נעה בן שבת: אתם צריכים לבדוק האם המקום ראוי למגורי אדם.

טלי פלוסקוב: הם מדברים כאן על אולם ספורט בו נותנים להם לישון ומיד אתם רואים שזה לא ראוי.

ענבר סהראי: יש תנאים שאומרים מה זה מגורים הולמים.

לאוניד קוגן: יצאה רשימה של תנאים שקבועה בתקנות.

לאוניד קוגן: ככל שהתנאי הוא מעורפל, לא ניתן להוכיח אותו, אם הוא הופר או לא הופר.

ענבר סהראי: אם הוא מוכן למסירה או לא, זה לא תנאי שמפקח יכול לבדוק.

טלי פלוסקוב: איך אתם מבקשים שיהיה מוגדר בחוק כדי שיהיה לכם קל יותר?

ענבר סהראי: ההגדרות שקיימות בתקנות הן מספיקות.

ענבר סהראי: פשוט צריך, פשוט צריך למחוק את מוכן למסירה או ראוי לשיכון כי זה לא רלוונטי מבחינתנו.

ענבר סהראי: אם המגורים עומדים בכל התנאים שרשומים מבחינת חדר האוכל, חדר מקלחת, שירותים, כמובן שהם יהיו מקורים עם חלונות ודלתות, הם יהוו מגורים הולמים.

טלי פלוסקוב: מבחינתי מוכן למסירה זה כשיש חשמל, כשיש מים וכולי.

טלי פלוסקוב: כל זה יכול להיות ואם אין מים בבית, אי אפשר לגור בו.

ענבר סהראי: מוכן למסירה, זאת הגדרה משפטית.

ענבר סהראי: מפקח שמגיע לשטח לא יכול לדעת האם יש טופס 4, האם המקום מוכן או לא מוכן.

ענבר סהראי: זה לא רלוונטי וזה עלול לפגוע ביכולת שלהם לבדוק את המקום.

לאוניד קוגן: יש תקנות ואפשר להפנות תקנות בשינויים המחויבים, לפי הוראות החוק הספציפי.

טלי פלוסקוב: רגע.

טלי פלוסקוב: היועצת המשפטית בודקת.

נעה בן שבת: אנחנו דיברנו על מבנה מקורה, ראוי למגורים, במקום מוכן למסירה וראוי לשיכון.

נעה בן שבת: ראוי למגורים שנועד לשמש למגורי אדם.

נעה בן שבת: מה מפריע לכם?

נעה בן שבת: נועד לשמש או ראוי למגורים?

ענבר סהראי: מוכן למסירה/ראוי לשיכון.

נעה בן שבת: אם אנחנו מורידים את המילים האלה וכותבים במקומן שראוי למגורים ונועד לשמש למגורי אדם?

ענבר סהראי: אין בעיה.

ענבר סהראי: זה בסדר.

ענבר סהראי: כמו שאמרתי, גם את החלק האחרון, אם אפשר למחוק אותו.

נעה בן שבת: כשאת אומרת חלק אחרון, למה את מתכוונת?

ענבר סהראי: מהמילה "ואולם".

ענבר סהראי: "ואולם מעסיק שמספק לעובדים אוכל מוכן אינו חייב בהעמדת פינת בישול".

טלי פלוסקוב: התאחדות חקלאי ישראל, יגאל דנינו.

יגאל דנינו: שלום.

יגאל דנינו: אני מבקש להתייחס לנושא שעד עכשיו לא שמעתי התייחסות אליו וזאת השפעת התקנות, השפעה כספית, על המעסיקים בחקלאות.

יגאל דנינו: למעסיקים בחקלאות שמעסיקים פלסטינים בשגרה והם לא מלינים אותם, אין כרגע אפשרות להלין אותם במשק, אין להם מתקנים הולמים, והפתרון היחידי שיש להם הוא לשכור דירות או מלוניות ושם שלכן אותם כדי שזה יתאים לתנאי התקנות, מקלחות, שירותים, חדרי אוכל וכולי.

יגאל דנינו: העלות של הדבר הזה היא כ-200 שקלים ליום לעובד.

יגאל דנינו: אני מבקש לתת דוגמה למשק חקלאי שמעסיק בדרך כלל חמישה עובדים פלסטינים.

יגאל דנינו: במכפלות זה בערך 30,000 שקלים לחודש.

יגאל דנינו: בתקנות אין שום התייחסות לעניין הזה של העלויות.

יגאל דנינו: אף אחד גם ל אבדק את השפעת הרגולציה על המעסיקים כפי שמתחייב לפי החלטת ממשלה בעניין הזה.

יגאל דנינו: זה אומר שהמעסיקים אמורים עכשיו לשאת לאורך זמן – אנחנו לא מדברים על חודש-חודשיים, זה כבר כמה חודשים אחורה ועוד כמה חודשים קדימה - בעלויות מקסימליות מבחינתם.

יגאל דנינו: אנחנו פנינו בעניין הזה לאוצר בבקשה שהמדינה תממן או תשתתף בעלויות הגדולות האלה והבקשה שלנו לצערי נדחתה.

יגאל דנינו: גברתי היושבת ראש, אני מבקש לא לאשר את התקנות האלה לפני שניתן את הדעת על העניין הזה.

יגאל דנינו: לפני שווידאנו שבאמת המעסיקים יכולים לעמוד בתקנות האלה, ושזו גזרה שהציבור יכול לעמוד בה, אי אפשר לתת לזה אור ירוק.

טלי פלוסקוב: ליועצת המשפטית שלנו יש תשובה לסוגיה שהעלית כאן.

נעה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר שבשלהי הכנסת ה-20 עבר תיקון לתקנות הניכויים שאמור היה להיות כרוך בתקנות הפיקדון בחקלאות.

נעה בן שבת: הניכויים בנושא החקלאות הועלו מאוד, הסכומים של הניכויים שודרגו, אפשר לומר, לטובת החקלאים.

נעה בן שבת: המשמעות היא שהמעסיקים יכולים לנכות יותר סכומים מהעובדים שלהם יחסית לגורמים אחרים.

נעה בן שבת: עורכת הדין דבי אליעזר הזכירה את זה בתחילת הדיון היום.

נעה בן שבת: הוראות הפיקדון לא עברו.

נעה בן שבת: אני חושבת שאין מקום כאן לבוא בתלונות על הנושא.

נעה בן שבת: התקנות האלה הן תקנות שקיימות ומחייבות ומרגע שאנחנו קובעים שהוראות החוק שבאופן רגיל לא מחייבות מגורים הולמים לעובד שמגיע מהרשות הפלסטינית יחולו גם על עובדים כאלה שיש להם אישורי לינה, ממילא התקנות האלה כפי שהם נקבעו, עם התחשיבים שנעשו לצורך קביעת אותן תקנות, הן צריכים לחול גם כאן.

יגאל דנינו: כן, אבל יש הבדל גדול בין מגורים לעובדים מהגרי עבודה מתאילנד שבפועל יש מגורים קבועים לאותם עובדים ואז המעסיק רשאי לנכות את העלות של ההוצאות השוטפות.

יגאל דנינו: כאן אנחנו מדברים על עלויות הרבה יותר גבוהות.

יגאל דנינו: המעסיק צריך לשכור דירה או לשכן אותם במלונית.

יגאל דנינו: הוראות הניכויים של 500 ומשהו שקלים, הן לעג לרש בעניין הזה.

יגאל דנינו: אם עלות של הלנה של עובד פלסטיני אחד למשך חודש היא כמעט 6,000 שקלים, איך אפשר לדרוש שהמעסיק יישא בכל העלות הזאת לבדו?

יגאל דנינו: זה לא עניין משפטי.

יגאל דנינו: זה עניין כלכלי.

יגאל דנינו: אנחנו גם הצבענו על איזשהו מקור שלדעתנו יכול לממן את העלות הזאת.

יגאל דנינו: יש קרן של דמי מחלה של עובדים פלסטינים שהצטברו בה עודפים, מעל חצי מיליארד שקלים.

יגאל דנינו: לצערנו הבקשה הזאת נדחתה.

יגאל דנינו: לכן אני חושב שאי אפשר להטיל על הציבור, לפחות כשמדובר על חקלאים שאין להם כמו הקבלנים דירות מוכנות למסירה שהם יכולים לשכן בהן, אלא זה כסף שיוצא מהכיס שלהם ומבחינתם אלה עלויות עצומות.

יגאל דנינו: הניכוי של 500 ומשהו שקלים שמותר לפי התקנות הוא מכסה בפועל עלות קטנה מאוד, פחות מ-10 אחוזים מהעלות הריאלית שנופלת על המעסיק בעניין הזה.

טלי פלוסקוב: אנחנו בעצם היום מכשירים את התקנות שכבר היו.

טלי פלוסקוב: אנחנו לא מחדשים שום דבר.

טלי פלוסקוב: זה כבר עובד.

טלי פלוסקוב: בגלל שאנחנו כבר לא בממשלת מעבר אלא אנחנו כבר עובדים, אנחנו מעבירים את אותן התקנות היו לחקיקה.

טלי פלוסקוב: מה ההבדל בין מה שהיה לבין מה שאנחנו מקדמים עכשיו?

יגאל דנינו: כאשר פורסמו התקש"ח אנחנו פנינו בעניין הזה וגם הצגנו בבג"צ את העמדה שלנו בעניין הזה.

יגאל דנינו: אז נאמר לנו שכאשר תהיה הסדרה קבועה, נוכל לבוא ולהעלות את הדברים.

יגאל דנינו: אז הנה, כאן זה הפורום להעלות את הדברים בצורה מסודרת.

יגאל דנינו: אנחנו כבר לא בתקש"ח ואנחנו מקווים שישמעו אותנו כאן, גברתי.

יגאל דנינו: זה בדיוק המקום בו הכנסת שומעת גם את הצד של המעסיקים בעניין הזה.

יגאל דנינו: האפקט של החירום כבר איננו כפי שהיה בהתחלה, ואם עכשיו הולכים להסדר שהוא יהיה מתמשך, זה לא ייגמר בשלושה חודשים אלא זה יימשך לפחות עוד חצי שנה, מדובר בעלויות עצומות.

יגאל דנינו: אני מבקש שגברתי תיתן את דעתה לעניין הזה.

נעה בן שבת: גברתי, צריך לזכור שאנחנו מדברים כאן בתקנות שנועדו להגן על העובדים ולהגן על תנאי העבודה שלהם.

נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אנשים שנתונים לחסדי המעסיקים שלהם.

נעה בן שבת: הם קיבלו הוראה להישאר כאן ולא לחזור לבתים שלהם.

נעה בן שבת: הם נמצאים כאן והם לא נדאג להם לתנאי העבודה, לא יהיו להם.

יגאל דנינו: אנחנו לא מתנגדים לזה.

יגאל דנינו: אנחנו לא מתנגדים לתקנות.

טלי פלוסקוב: מה שמבקש עורך דין דנינו, הוא אומר, בסדר, אנחנו עושים צעד נכון אבל במקום שתפילו את זה על המעסיקים, שהמדינה תיכנס לתמונה ותממן את כל הדברים האלה.

יגאל דנינו: אגב, המדינה מממנת אנשים שנשלחים לבידוד ואנשים חולים.

יגאל דנינו: המדינה מממנת.

טלי פלוסקוב: אני מציעה שתקשיב למה שטוענת כאן היועצת המשפטית.

טלי פלוסקוב: היא אומרת שמצד אחד אנחנו עוזרים לכם להמשיך לעבוד, להמשיך להרוויח, לא להיזרק מחוץ לעבודה ולכן יש כאן וין-וין.

טלי פלוסקוב: גם אתם מעוניינים בכל מה שקורה כרגע כדי שנאפשר לעובדים הזרים להישאר כאן ולא לחזור הביתה כי אחרת למחרת הם לא יגיעו ואז הכול נופל.

טלי פלוסקוב: אם כן, אנחנו מחפשים סוג של פשרה שמצד אחד יש גם את החלק שלכם בהסדרת העניין כפי שזה הוצע נכון לעכשיו.

טלי פלוסקוב: אולי מישהו ממשרד העבודה רוצה להתייחס?

טלי פלוסקוב: אם הנושא הזה הגיע לבג"צ, כמו שהבנתי מעורך דין דנינו, אולי מישהו ממשרד העבודה כן רוצה להתייחס לנושא הזה?

דיקלה חורש: אני רק אומר שלגבי הטענה שצריך לעשות שימוש בקרן ימי מחלה לעובדים פלסטינים, לעשות בזה שימוש לטובת המגורים של המעסיקים, זה משהו שצוות בין-משרדי דן במשמעויות של המימון הזה.

דיקלה חורש: אנחנו חושבים שצריך לעשות שימוש בכספים האלה לטובת העובדים בצורה אחרת.

דיקלה חורש: כמו שאני אומרת, זה דיון נפרד שצוות בין-משרדי דן בו.

דיקלה חורש: שיעור הניכויים באמת עלה בצורה משמעותית.

דיקלה חורש: אנחנו לא ראינו נתונים - זה לא הובא לידיעתנו – שמשכנים את העובדים האלה במלוניות או בדיור בשכירויות גבוהות כמו שנטען כאן.

דיקלה חורש: אלה לא נתונים שהובאו לשולחן שלנו ולא ראינו נתונים כאלה.

דיקלה חורש: להיפך, הבנו שיש כל מיני תלונות על הלנה בתנאים לא תנאים.

דיקלה חורש: אני לא יודעת להתייחס לטענות שמועלות כאן שמלינים אותם בדירות שכורות או במלוניות.

נעה בן שבת: בכל מקרה, גברתי, אני רוצה לציין שאם יובאו בפניכם נתונים, אתם תוכלו לתקן את הדבר הזה בתקנות.

נעה בן שבת: את שיעורי הניכויים אתם תוכלו לתקן בתקנות.

דיקלה חורש: נכון.

נעה בן שבת: אז אני לא רואה מדוע אנחנו צריכים כרגע להיכנס לזה בחקיקה הראשית.

נעה בן שבת: אולי אפשר לשאול את דיקלה לגבי פינת הבישול או אותו מטבח שביקשו להוריד.

טלי פלוסקוב: לא שומעים אותה.

טלי פלוסקוב: משרד השיכון רצה להתייחס.

נוי דגן: כמה התייחסויות בנושא התקנות של עובדים זרים.

נוי דגן: מדובר על שמונה עובדים.

נוי דגן: בגלל עניין הקפסולות העלינו את המספר לתשעה, כדי שיישארו באותה קפסולות לפי המספרים של ההסעות כאמור קודם.

נוי דגן: לנושא המטבחון.

נוי דגן: אנחנו רוצים הוספת מטבחון מהסיבה הפשוטה שזה אחד החלקים האחרונים בהשלמת דירה.

נוי דגן: לעתים המטבחון לא נמצא באחריות אותו קבלן שבונה את כלל הדירה ולכן אין באפשרות הקבלנים להתקין מטבחון.

נוי דגן: כאמור, הוא מחויב לדאוג לארוחות עבור העובדים.

נעה בן שבת: את מציעה להשאיר את הנוסח הזה של אפשרות החרגה של פינת בישול במקרה שהמעסיק יספק את הארוחות לעובדים שלו.

נעה בן שבת: להשאיר את ההחרגה הזאת.

טלי פלוסקוב: הבנתי שגם יצחק גורביץ רצה להשלים משהו, אחרי שהוא שמע את הדיון.

יצחק גורביץ: קודם כל, הדיון התקיים בהתראה מאוד קצרה ואני כן שלחתי כרגע, ואם הוועדה תוכל להציג, את הנתונים של התפלגות הלינה של העובדים בענף הבנייה נכון לעכשיו.

יצחק גורביץ: אם אפשר להציג את השקף, אני אודה לכם.

יצחק גורביץ: כפי שתראו לא כל העובדים נמצאים בדירות קיימות ולא לכל קבלן יש דירה מוכנה.

יצחק גורביץ: אני רוצה להסביר שיש קבלנים שעוסקים בשיפוצים, יש קבלנים שעוסקים בשיפוצים בבתי ספר ויש קבלנים שעוסקים גם בתיקוני מדרכות וכולי.

יצחק גורביץ: לא לכל הקבלנים יש דירות בהן אפשר להלין את העובדים.

יצחק גורביץ: צריך להבין שהקבלנים הללו לא ביקשו להלין את העובדים בדרך קבע.

יצחק גורביץ: הם נדרשו להלין את העובדים כדי להמשיך לעבוד.

יצחק גורביץ: לכן אין כאן מציאות שזה רק לרווחת המעסיק.

יצחק גורביץ: ממש לא.

יצחק גורביץ: זה לא לרווחת המעסיק, זה נכפה עליו והוא מחויב להגיש עבודות, להשלים עבודות, מחויב ללוחות זמנים וזה מה שיש.

יצחק גורביץ: זה מכביד על כל אותם קבלנים שאין להם את אותה יכולת ואותה זמינות.

יצחק גורביץ: אני שוב חוזר ואומר שאם אתם מדברים על כך שלא היה שינוי מול המצב הקודם, אז למה הוחרג ענף הבנייה בנושא של ניכויי הוצאות?

יצחק גורביץ: למה?

יצחק גורביץ: אם לא היה שינוי, למה באופן לא נכון, לא מחושב?

יצחק גורביץ: צריך להסביר שבניגוד לטענה של חלק מהנוכחים בדיון, לא כל הקבלנים הם מיליונרים, יש כאלה שביום יום נלחמים על הפרנסה בשונה מהתפיסה שיש אצל חלק מהאנשים.

יצחק גורביץ: שוב אני אומר שאין שום הצדקה להפלות לרעה את הקבלנים.

יצחק גורביץ: דווקא לגבי עובדים זרים שמועסקים באמצעות תאגידים, שם כן אפשר?

יצחק גורביץ: זאת אומרת, עד כמה האפליה הזאת היא לא הגיונית.

יצחק גורביץ: אני מבקש גם התייחסות של משרד הבינוי וגם התייחסות של משרדי הממשלה האחרים לסוגיה הזאת.

יצחק גורביץ: אין איך להסביר את התופעה הזאת.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שאנחנו כן שמענו את ההתייחסות.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את מה שאתה אומר אבל מהצד האחר אנחנו מבינים שאנחנו נמצאים בסיטואציה שאחד מחזק את השני או אחד מחזיק את השני.

טלי פלוסקוב: במקרה הזה אני אומרת שאם אנחנו לא היינו מקבלים הוראה, שנותנים אישור לינה לעובדים זרים, אתה הראשון שהיית מפסיד מזה.

יצחק גורביץ: אבל למה לא לקזז?

יצחק גורביץ: אפשר להגיד אותו הדבר גם לחקלאים ולתעשיינים.

יצחק גורביץ: למה לא לתת את האפשרות הזאת?

יצחק גורביץ: גם אם אני לא רוצה שיקוזז, למה לא לתת?

יצחק גורביץ: זה להפלות ענף שלם.

יצחק גורביץ: למה זה חל רק על ענף הבנייה?

יצחק גורביץ: זה לא הגיוני.

יצחק גורביץ: מה ההיגיון בזה?

יצחק גורביץ: אין שום היגיון.

יצחק גורביץ: הרי גם בענף הבנייה, דווקא בענף הבנייה השכר הוא הרבה יותר גבוה.

יצחק גורביץ: שוב אני אומר שאני מקווה שאף פועל לא יידרש לשלם על הנושא הזה, אבל להפלות ענף שלם?

יצחק גורביץ: מה ההיגיון?

יצחק גורביץ: מה הרציונל?

יצחק גורביץ: בגלל שלחלק מהקבלנים יש דירות?

יצחק גורביץ: זה לא הגיוני.

יצחק גורביץ: זה פשוט לא הגיוני.

טלי פלוסקוב: אני בכל זאת מבקשת ממשרד השיכון להתייחס לדבריו של מר גורביץ.

טלי פלוסקוב: תנו לי התייחסות שלכם לנושא.

נוי דגן: בסיכומים מוקדמים סיכמנו בינינו שלא יהיה קיזוז.

נוי דגן: ככל שאתם מעלים את זה, אנחנו נבדוק מחדש.

נוי דגן: אני רק מציעה ליושבת הראש לשקול את הנושא כיוון שזה יכול לגרום להתמשכות התהליכים.

נוי דגן: כידוע יש לנו בג"צ בעניין.

נוי דגן: גם אנחנו רוצים להסדיר את התנאים הראויים של העובדים.

נוי דגן: זה מה שזה אומר.

יצחק גורביץ: אתנו לא סוכם מראש שום דבר.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה עם עמדת משרד השיכון במקרה הזה.

טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע נמצאים במצב שמחר התקנות נגמרות.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים עכשיו להתקדם ומה שכן, אפשר לבדוק במקביל את האופציה להעלות את הסוגיה שוב בתיאום עם המשרדים הרלוונטיים.

אוסאמה סעדי: איזו סוגיה?

ענת כהן שמואל: ניכוי גם לענף הבניין.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי והסתייגתי שלא צריך לנכות גם מחקלאות ומתעשייה.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: לכן קראנו לך לכאן ולא רצינו להעביר את זה בלעדיך.

טלי פלוסקוב: לגבי התקופה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להציע שבמקום שאנחנו סתם נגיד עד סוף השנה, אני מציעה שנעשה את זה לשלושה חודשים עם אופציה להארכה של השר, באישור הוועדה, לעוד שלושה חודשים.

אוסאמה סעדי: כל פעם לשלושה חודשים.

טלי פלוסקוב: כן.

נעה בן שבת: כרגע רק פעם אחת.

טלי פלוסקוב: אנחנו יכולים כל פעם.

טלי פלוסקוב: אנחנו נשאיר את זה כדי שלא נצטרך לחזור על זה.

טלי פלוסקוב: הלוואי ולא נצטרך.

אוסאמה סעדי: אינשאללה שלא נצטרך.

אוסאמה סעדי: תאמיני לי שהעובדים לא רוצים את זה.

אוסאמה סעדי: הם רוצים לחזור כל יום הביתה כפי שהיה המצב קודם לכן.

אוסאמה סעדי: אבל על מנת לשמור על הבריאות, גם בצד הזה הישראלי וגם בצד הפלסטיני, יש את הצורך בלינה.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים שזה מוסיף עלויות.

נעה בן שבת: אולי בכל זאת לתחום בשנה נוספת או באיזושהי מסגרת זמן גם את ההארכות.

טלי פלוסקוב: כל עוד אנחנו סוגרים את זה לסמכותו של השר ושל הוועדה.

אוסאמה סעדי: כל עוד יש הכרזה על מצב קורונה.

טלי פלוסקוב: בדיוק.

טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שנשאיר את זה כדי שלא נצטרך לחזור שוב לדיונים ארוכים.

טלי פלוסקוב: אף אחד לא יודע מתי הקורונה תעזוב אותנו.

נעה בן שבת: האם אפשר לומר שכל עוד יש הכרזה על הסמכויות לפי החוק?

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: מה יהיה נוסח הסעיף?

נעה בן שבת: "שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי בצו להאריך את התקופה האמורה בסעיף 1 בתקופות נוספות של שלושה חודשים כל אחת".

נעה בן שבת: זה יחול כל עוד עומדת בתוקפה ההכרזה על מצב, אני לא זוכרת איך קוראים לה, לפי חוק הסמכויות.

טלי פלוסקוב: בסדר.

טלי פלוסקוב: בעיקרון אנחנו סיימנו.

טלי פלוסקוב: אנחנו הבנו שיש לנו הסתייגות של חבר הכנסת אוסאמה סעדי שמדברת על כך שלכולם לא ינכו שום דבר.

טלי פלוסקוב: זאת אומרת, הוא מדבר על סכום אפס לכל הענפים.

טלי פלוסקוב: חבר הכנסת סעדי, אני מתייחסת להסתייגות שלך.

טלי פלוסקוב: אתה מבקש שיהיה סכום אפס לכל הענפים.

אוסאמה סעדי: אני ביקשתי שני דברים.

אוסאמה סעדי: קודם כל אמרתי שזה חוק טוב שבא להסדיר את הסוגיה הזאת של תנאים הולמים ותנאים ראויים למגורים של העובדים הפלסטינים בגלל משבר הקורונה והמצב הרפואי.

אוסאמה סעדי: אמרתי שאנחנו בעד התקנות כי התקנות באמת מסדירות תנאי מגורים בכל התחומים.

אוסאמה סעדי: אני מברך ומסכים לנוסח שלך שהתוקף הוא לא רק לשלושה חודשים כי אינשאללה זה יסתיים ולא יהיה צורך בהארכה אבל אני מסכים שהחוק הוא לשלושה חודשים עם אפשרות ששר העבודה, באישור הוועדה, יאריך כל פעם לשלושה חודשים ואני מבין שהמסגרת היא לשנה.

טלי פלוסקוב: לפי התוקף של החוק הגדול של הקורונה.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: לפי החוק הגדול.

אוסאמה סעדי: ההסתייגות שנשארת כאן היא לא לעובדי בנייה, כי אני מסכים שלפי סעיף 1(1) זה על חשבונו של המעסיק ושיעור הניכויים הוא אפס.

אוסאמה סעדי: מה שאני ביקשתי זה שבסעיף 1ׁ(2), בעניין התעשייה והחקלאות, אמרתי שצריך אותו הדבר, שהוצאות הלינה תהיינה על חשבון המעסיק וגם שיעור הניכויים הוא אפס.

אוסאמה סעדי: אני יודע שבענף החקלאות במיוחד הם מסדירים להם את הלינה ליד החממות ואלה לא עלויות של 520 שקלים כך שזה יהיה על חשבון המעסיק.

אוסאמה סעדי: לחילופין אמרתי שזה הוגן שיהיה חצי-חצי.

אוסאמה סעדי: חצי על חשבון המעביד וחצי על חשבןו העובד.

אוסאמה סעדי: זוה הסתייגות היחידה שיש לנו.

נעה בן שבת: אבל איזה סכום אנחנו חוצים?

נעה בן שבת: את סכום הניכוי?

נעה בן שבת: את הסכום שמותר לניכוי?

אוסאמה סעדי: הניכוי.

נעה בן שבת: שהם יוכלו לנכות חצי מהסכום שהם יכלו לנכות.

אוסאמה סעדי: כן.

טלי פלוסקוב: הבנו את ההסתייגות.

טלי פלוסקוב: היא ברורה.

טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע עכשיו בעד או נגד ההסתייגות של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

טלי פלוסקוב: מי בעד ההסתייגות?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: ההסתייגות לא התקבלה

טלי פלוסקוב: ההסתייגות לא התקבלה.

נעה בן שבת: זאת הסתייגות והסתייגות חלופית.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: וזה בשם הרשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: כל הרשימה.

טלי פלוסקוב: אנחנו מצביעים על הצעת חוק עובדים זרים (הוראת שעה - נגיף הקורונה החדש), (תיקון מס' 21), התש"ף-2020?

טלי פלוסקוב: מי בעד?

טלי פלוסקוב: מי נגד?

טלי פלוסקוב: אושר

טלי פלוסקוב: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית ועוברת למליאה לאישור הסופי.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה.