ועדת הכלכלה, כנסת 23, פרוטוקול מספר 41, 2020-08-04 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יעקב מרגי: אפשר לאחל גם היום חג שמח, נכון?

אימאן ח'טיב יאסין: נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: אינשאללה לכולנו.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת, 4 באוגוסט 2020, י"ד באב תש"ף.

יעקב מרגי: הנושאים על סדר היום: הצעות חוק לתיקון פקודת הכלבת (בידוד בעלי חיים), התש"ף

יעקב מרגי: -2020 של חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' שנבצר ממנה להגיע.

יעקב מרגי: היא תהיה איתנו בזום.

יעקב מרגי: היא לא בבידוד, אלא עניינים אישיים שלה.

יעקב מרגי: הנושא השני: הצעת חוק לתיקון פקודת הכלבת (בידוד בעלי חיים), התש"ף

יעקב מרגי: -2020 של חברת הכנסת שרן השכל.

יעקב מרגי: היא נמצאת איתנו.

יעקב מרגי: היום זה דיון מקדמי.

יעקב מרגי: נשמע את המציעים, נשמע את משרדי הממשלה, נשמע את הציבור, נשמע את האורחים ונראה לאן אנחנו הולכים.

יעקב מרגי: בשיחה עם משרד החקלאות הבנתי שגם הם עובדים על הצעת חוק והם קרובים עד כדי אופטימיות זהירה שלי – שלהם לא הייתה זהירה, הם אמרו שבוע-שבועיים.

יעקב מרגי: הנה, אני נותן לכם עוד שבוע.

יעקב מרגי: העיקר שתעבדו בזה ונראה איך אנחנו מצמידים יחד את הצעות החוק ומגיעים לנוסח מוסכם, כמובן.

יעקב מרגי: כמובן, אנחנו בעיקרון הפרדת הרשויות והכנסת רשאית לעשות בעצמה, ולכן גם קיימתי את הדיון הזה.

יעקב מרגי: אנחנו בדרך כלל מתייחסים ומחשיבים את דעתה של ועדת השרים.

יעקב מרגי: לעיתים רחוקות כשזה אגרסיבי מדי או לא רציני – מה גם, הייתי חבר ועדת שרים ואני יכול לומר לכם שהדיונים שם הם לא דיוני עומק.

יעקב מרגי: זה היה אחד הימים המשמימים.

יעקב מרגי: זה לעבור מישיבת ממשלה משמימה לדיון בוועדת שרים הזויה ממש.

יעקב מרגי: הגיע הזמן שיהיו דיוני עומק, יתנו לזה יום נפרד, יקצו לזה שעות, יהיו פרוטוקולים ונדע מי תומך ומי מתנגד ולמה תומכים – לא לגופו של איש אלא לגופו של עניין ונושא.

יעקב מרגי: אז, הנה, ניצלתי את הבמה שניתנה לי גם לומר את אשר על ליבי בסוגית ועדת שרים לענייני חקיקה.

יעקב מרגי: אני אתן למציעה לספר לנו מה היא רוצה לתקן.

שרן השכל: תודה רבה, יושב-ראש הוועדה שאתה מקיים את הדיון החשוב הזה.

שרן השכל: לומר את האמת – פקודת הכלבת הייתה צריכה להיות מתוקנת לפני עשרות שנים.

שרן השכל: מדובר פה על פקודה מתקופת המנדט הבריטי, ואפילו הקנסות הם בפאונדים ולא בשקלים.

שרן השכל: לא פעם בית המשפט העיר ואמר בתקדימים משפטיים שהיו שהכנסת חייבת לתקן.

יעקב מרגי: את יודעת שבתקנות לשעת חירום אנחנו כל שנה מתקנים את העניין של הדבורים שמופיע שם.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה הקשר, אבל בסדר.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: גם שם היינו בדיונים בלתי פוסקים.

שרן השכל: אבל פה מדובר בהצעה שלקחתי לידיים שלי לפני ארבע שנים כבר בכנסת ה-20 כדי לתקן אותה.

שרן השכל: יש פה עוול שנעשה לאזרחים ולבעלי חיים.

שרן השכל: היום עשרות שנים לאחר שהפקודה הזאת נכתבה יש לנו רפואה וטרינרית מתקדמת, ועדיין כשיש נשיכה של כלב ויש חשד או, על-פי הפקודה, כל אחד שננשך חייב להיכנס לבידוד מחשש לכלבת.

שרן השכל: היום הכלבים שנמצאים בבית הם כלבים שמחוסנים נגד כלבת.

שרן השכל: לא נראה לי שמדגם משרד החקלאות הביא מקרים שבהם כלב שהיה מחוסן לכלבת הדביק במחלה.

דגנית בן דב: היו מקרים כאלה.

דגנית בן דב: מקרים בודדים, אבל היו.

שרן השכל: אני אשמח לראות.

שרן השכל: כי אני עברתי קצת ולא יצא לי להיתקל באף מקרה כזה.

שרן השכל: אני אשמח לראות מקרים כאלה.

שרן השכל: בכל מקרה היום לוקחים את הכלבים לכלבייה העירונית לבדיקה כדי לראות שהם לא מפתחים תסמינים לכלבת במשך עשרה ימים.

שרן השכל: מה קורה היום?

שרן השכל: לפעמים אותם כלבים נכנסים אחרי עשרה ימים ואחרי שבועיים לבידוד של עשרה ימים כשכבר יודעים שהם לא פיתחו תסמינים, וחלקם עם חיסונים נגד כלבת.

שרן השכל: לכן יש עוול שנעשה, קודם כול, לבעלי חיים.

שרן השכל: אני טיפלתי במקרים שזה הגיע למצב שכלב מת בתוך כלבייה.

שרן השכל: כלבים נעלמו מתוך כלביות עירוניות, חזרו במצבים קשים לבתים.

שרן השכל: זה יצר טראומה לכלב.

שרן השכל: אני גם בטוחה שפנו אליך בנושא הזה.

שרן השכל: יותר מזה – זה יוצר טראומה לאותם בעלים: קשישים שצריכים את החברה הזאת - -

יעקב מרגי: מה החלופה שאת מציעה?

שרן השכל: אני מציעה בחוק שכל כלב שיש לו חיסון נגד כלבת יגיע עם תעודת החיסון ואחרי בדיקה אצל הווטרינר האישי שלו שמאשר את החיסון הזה, לווטרינר העירוני, יציג בפניו את תעודת החיסון, והוא יהיה בהשגחה ביתית.

שרן השכל: כמובן, אם הוא מפתח תסמינים – מיד להגיע לווטרינר.

שרן השכל: אם לא, אחרי עשרה ימים הוא יגיע שוב לווטרינר הרשות, למשל, קצף בפה, אגרסיביות ונשיכות.

שרן השכל: ואז הווטרינר יכול להגיד לו, תודה רבה, להתראות.

שרן השכל: זה גם יקל על הכלביות העירוניות שגם ככה הן עמוסות, ואין מקום – מנסים ממש לשכן שם כלבי רחוב.

שרן השכל: לפעמים יש מקרים שאדם יוצא לחופשה והוא הולך לווטרינר העירוני ואומר לו: הכלב שלי נשך מישהו, תשמור לי אותו עשרה ימים.

שרן השכל: והנה, ככה הוא מקבל פנסיון לכלב במחיר מסובסד של העירייה.

שרן השכל: אין מקומות בכלביות העירוניות.

שרן השכל: זה גם יפתור מצוקה של האזרחים וגם של בעלי החיים.

שרן השכל: זה מה שהצעת החוק מציעה.

שרן השכל: היא פשוטה מאוד.

יעקב מרגי: ואין שום סנקציה לבעל הכלב שלא נשך?

שרן השכל: יש חוק אחר לכלבים תוקפניים.

שרן השכל: אם הכלב תוקפני יש דין אחר, יש חוק אחר, מטפלים בו בצורה שונה.

שרן השכל: פה יש לך דין ממש: הכלב שלך נשך מישהו, ואדם אומר שהוא לא רוצה להתלונן – הוא עדיין מחויב ללכת.

שרן השכל: הוא יכול להגיד שהוא לא הגיש תלונה, לא צריך לקחת אותו, אבל הם מחויבים, לפי חוק, לקחת לך את הכלב ולבודד אותו במשך עשרה ימים.

שרן השכל: אני יכולה רק לומר לך עוד דבר אחד לסיכום: המון אנשים משתמשים בזה בסכסוכי שכנים.

שרן השכל: אנשים שרוצים להתנקם בשכנים שלהם אומרים: הכלב שלו נשך אותי.

יעקב מרגי: כמו בנושאי אקדחים.

יעקב מרגי: מיד אומרים: הוא איים עליי.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אתה מבין?

שרן השכל: עוקרים את הכלב מלב המשפחה, הילדים בוכים.

יעקב מרגי: אני יכול להגיד בדרך אגב שהייתי בתפקיד מסוים ופעמיים הפגינו מול הבית שלי: בפעם הראשונה זה היה כשהייתי שר בחפירות הארכיאולוגיות – תארו לכם מי בא להפגין מול הבית שלי; וכשהייתי יושב-ראש ועדת חינוך בסוגיית הגיוס לצה"ל.

יעקב מרגי: אני הייתי פה וניסו להשיג אותי.

יעקב מרגי: אוטובוס וחצי התחילו לנגן לאשתי מנגינות של קינות כאילו הלכתי לעולמי.

יעקב מרגי: הפגנה ממש אגרסיבית.

יעקב מרגי: הבן שלי יצא עם ריצ'בק אחד ענק והחבר שלו הביא - - - ופיזר את ההפגנה לפני שהמשטרה הגיעה.

יעקב מרגי: זה שימוש חיובי.

יעקב מרגי: מיקי חיימוביץ', בבקשה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה ועל כך שאתה מקדים ועושה אותו ולא מחכה – אם וכאשר תגיע הצעת החוק הממשלתית של משרד החקלאות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדובר בחוק פשוט שהמטרה שלו לתקן עוול ארוך שנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמו ששרן כבר הזכירה מדובר פה בפקודה מנדטורית משנת 1934.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': היא אנכרוניסטית, היא לא מתאימה לימינו, ומעבר לכך היא גורמת לצער בעלי חיים – אין דרך אחרת להגיד את זה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': החוק, כמו ששמענו, מחייב הכנסה של כלב שהואשם בנשיכה להסגר של עשרה ימים מיום הדיווח.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': יש פה העניין שזה יכול להיות שבוע או עשרה ימים אחרי שאירוע הנשיכה כבר קרה, ואז אין שום היגיון בהכנסה של הכלב הזה להסגר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השהות בהסגרים האלה בדרך כלל גורמת לכלבים לנזק בלתי הפיך.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אלה כלבים שגדלים בבית, הם רגילים לאהבה, הם רגילים לחום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': פתאום מכניסים אותם לאיזה כוך קטן והם צריכים להיות שם עשרה ימים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זאת טראומה נוראית לכלב, ואני כבר לא מדברת על מה שזה עושה לבעלים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני יכולה לספר לכל הנוכחים כאן על מקרה שהובא לפתחי בתקופת הסגר.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אישה קשישה שכל מה שיש לה בחיים זה כלב קטן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הכלב במקרה ברח יום אחד ונשך את הבת של השכנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': השכנה נבהלה ודיווחה על זה, והווטרינרית הרשותית הכריעה שהכלב חייב להיכנס להסגר למרות שהכלב היה מחוסן ומטופל, והנשיכה הייתה שריטה שולית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': המתלוננת הבינה את המשמעות והחליטה שהיא מתחרטת.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': באותם ימים של סגר אף אחד לא יכול היה לבקר את האישה הקשישה ולהיות איתה, חוץ מאותו כלב שהיה המשענת היחידה שהייתה לה בחיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': למרות שהמתלוננת ביקשה להתחרט ואי אפשר היה לסובב את המהלך הזה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': רק בסוף בהתערבות מלמעלה אפשרו הסגר ביתי, אבל הדברים האלה בדרך כלל לא קורים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': חיפשתי פסקי דין ומצאתי שבית המשפט המחוזי בחיפה נתן פסק דין במקרה של בעל כלב שנשך וסירב להכניס אותו להסגר, והשופטים אמרו כי יש לקרוא למחוקק לקדם את הטיפול בהצעות החוק הוולונטריות.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בית המשפט ראה את כל הצעות החוק שהוגשו כבר והוא אמר:

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צריכים לקרוא למחוקק לקדם את הטיפול בהקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': כמובן, לדעתי, הצעות החוק גם של שרן וגם שלי לוקחות בחשבון את בריאות הציבור.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אין פה סכנה לבריאות הציבור – יש פה היגיון וחמלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': בית המחוקקים צריך לאמץ גישה של חמלה ושל צער בעלי חיים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הגיע הזמן.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': הדברים צריכים להיעשות כמו שצריך תחת פיקוח וטרינרי, כמו ששרן הזכירה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדובר בכלבים מחוסנים, שיש להם כל האישורים לכך שהם מחוסנים.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': זה יהיה תחת פיקוח וטרינרי שיבדוק את הכלב אחרי עשרה ימים, ייתן אישור שהכול עבר בשלום.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אנחנו צריכים לעשות כאן צדק שכבר שנים ארוכות אנחנו מנסים לעשות אותו.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': מדובר פה בהצעת חוק פשוטה, קלה.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': אני לא חושבת שבהכרח צריך לחכות להצעת החוק הממשלתית.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': צריך להתקדם.

מיכל (מיקי) חיימוביץ': תודה רבה.

יעקב מרגי: הייעוץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

מרב תורג'מן: הבעיה העיקרית בפקודה היום היא היעדר שיקול דעת.

מרב תורג'מן: הרי הפקודה קובעת שיש חובה להכניס את הכלב להסגר בלי שום פתח לשיקול דעת כזה או אחר האם יש מקום לאפשר חלופות אחרות במקרה של נשיכה, גם אם היא נשיכה לא משמעותית, לא פוצעת, והכלב מחוסן.

מרב תורג'מן: לכן הדבר הראשון שצריך לבחון כאן זה העניין של שיקול הדעת.

יעקב מרגי: משרד החקלאות, בבקשה.

דגנית בן דב: אני וטרינרית - -

יעקב מרגי: הגעת מראשון לציון?

דגנית בן דב: הגעתי מרחובות.

דגנית בן דב: המשרד בראשון לציון.

דגנית בן דב: קודם כול, רוב תודות לשתי חברות הכנסת על הניסיון לקדם, במיוחד לזאת שננשכה ובכל-זאת מקדמת את הנושא.

דגנית בן דב: אנחנו מסכימים עם חלק גדול מאוד מהדברים שעולים בהצעה.

דגנית בן דב: אנחנו חושבים שיש עוד דברים שצריך לתקן בפקודת הכלבת.

יעקב מרגי: גם המציעות חושבות שיש עוד הרבה דברים לתקן.

יעקב מרגי: אבל אנחנו למדנו בכנסת שהכול או לא כלום זאת לא אפשרות בכנסת.

יעקב מרגי: יש כאלה שזאת אפשרות אצלם, אז אנחנו עושים צעד אחר צעד.

יעקב מרגי: כי הפקידות הבכירה לא אוהבת שינויים משמעותיים ומזעזעים.

יעקב מרגי: אז אנחנו עושים תיקון ועוד תיקון ועוד תיקון.

דגנית בן דב: פקודת הכלבת עברה במהלך השנים כמה וכמה תיקונים קטנים והגענו למסקנה שצריך לעשות שינוי יסודי.

דגנית בן דב: 99% מהעבודה כבר נעשתה.

דגנית בן דב: הצעת החוק הממשלתית עברה קריאה ראשונה בכנסת ה-20, ולדעתנו, נכון לקדם את המכלול.

דגנית בן דב: חלק גדול מההצעות שמוצעות בשתי ההצעות הפרטיות כבר נכלל שם.

דגנית בן דב: לדעתנו, אופציית תצפית בית צריך לקבוע בתקנות.

דגנית בן דב: חיסון לא מספיק – מכלבת מתים.

דגנית בן דב: גם בישראל ב-1997 נפטר חייל מהמחלה.

דגנית בן דב: אחרי כן מ-1998 ל-2003 נפטרו עוד שלושה אנשים מהמגזר הערבי.

דגנית בן דב: זה, דרך אגב, המגזר הכי בעייתי היום בארץ בעניין של שוטטות כלבים.

שרן השכל: אבל זה כלבים משוטטים.

יעקב מרגי: היא אמרה.

דגנית בן דב: אמרתי – מבחינת שוטטות כלבים.

דגנית בן דב: אין מספיק דיווחים אבל, כנראה, גם אינטראקציות של נשיכות.

דגנית בן דב: אז גם אנחנו חושבים שיש מקום לעשות תצפית בית אבל התנאים צריכים להיות יותר רחבים; לא מספיק תיעוד על זה שהכלב קיבל חיסון באיזשהו שלב – צריך עוד תנאים.

דגנית בן דב: חיסון אחד לא תמיד מספיק.

דגנית בן דב: רמת נוגדנים לא נותנת תשובה של 100% ואנחנו לא רוצים אפילו מקרה מוות אחד בגלל הסיכוי הקלוש מאוד.

יעקב מרגי: גברתי, אמרת שבהצעת החוק הגיעה בכנסת ה-20 לכדי קריאה ראשונה.

יעקב מרגי: הצעת החוק שאתם אמורים להגיש לכנסת היא זהה?

דגנית בן דב: כבר הוגשה הצעה זהה.

דגנית בן דב: בקדנציה שלפני הקודמת כבר נעשו בה כמה תיקונים, לבקשת כמה משרדים ממשלתיים.

דגנית בן דב: אנחנו בשלב החידוד של התיקונים וההסכמות עם המשרדים האחרים, וכמעט לכול כבר יש נוסח מוסכם.

יעקב מרגי: כי אם לא היו בה שינויים היינו מתקדמים איתה.

יעקב מרגי: אבל אם נעשו בה שינויים אני מבין.

דגנית בן דב: השינויים שהתחילו אחרי הקריאה הראשונה.

דגנית בן דב: אנחנו פשוט מחדשים אותם.

דגנית בן דב: דברים כמו מגע עם בעל חיים קשור – כן או לא.

דגנית בן דב: אף חיסון בעולם של שום מחלה של אף ייצור חי הוא לא מאה אחוז.

דגנית בן דב: תמיד יש פספוסים.

דגנית בן דב: יכול להיות שבעל החיים עצמו או האדם המחוסן – מערכת החיסון שלו לא מגיבה כמו שצריך; יכול להיות שהתרכיב הוחזק בתנאים לא מתאימים.

דגנית בן דב: יכולים להיות מגוון של דברים.

דגנית בן דב: לכן אנחנו סוברים שצריכים לקבוע עוד תנאים לתצפית בית, ולא רק הנושא של חיסון.

דגנית בן דב: גם התקנות האלה, אף על פי שאי אפשר לכתוב תקנות לפני שיש חוק – אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים של כתיבה שלהם, של הסדרה של תצפית בית.

דגנית בן דב: והיא תהיה אותה רשימה של תנאים.

מרב תורג'מן: את יכולה לפרט את רשימת התנאים?

מרב תורג'מן: לתת דוגמה?

דגנית בן דב: אני יכולה לתת כמה דוגמאות.

דגנית בן דב: אחד מהם זה חיסון, לפחות שניים ומתי היה האחרון.

דגנית בן דב: כלומר כלב שחוסן פעמיים בגיל שנה וננשך בגיל 8 לא תאושר לו תצפית בית.

דגנית בן דב: לכלב שיש לו היסטוריה של שוטטות, שנתפס כמה פעמים משוטט – לא יאושר לו הסגר בית.

יעקב מרגי: נכניס את הבעלים להסגר.

דגנית בן דב: כלב שהיה במגע עם בעל חיים חשוד או הסתובב באזור שהיה בו - - - כלבת בתקופה האחרונה - -

יעקב מרגי: אני גר במושב.

יעקב מרגי: התופעה הזאת היא מטרד.

יעקב מרגי: אנשים מרשים לעצמם לשחרר את הכלבים, וזה בכמויות יחסית למספר התושבים לעומת עיר.

דגנית בן דב: החוק להסדרת הפיקוח על כלבים הוא חוק שמסדיר את הנושא הזה וגם אותו אנחנו רוצים לתקן עם המידע שהצטבר מאז שחוקק ב-2002.

דגנית בן דב: אנחנו נדרוש התחייבות כספית מהבעלים וכמובן בדיקות של הכלב לאורך התקופה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: טל גלבוע, בבקשה.

טל גלבוע: בוקר טוב ליושב-ראש הוועדה, לחברי הכנסת, לכל הנוכחים.

טל גלבוע: אני מייצגת את משרד ראש הממשלה.

טל גלבוע: אנחנו תומכים בשתי הצעות החוק של חברת הכנסת שרן השכל ושל חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'.

טל גלבוע: כמו שנאמר, מדובר פה בעוול היסטורי.

טל גלבוע: אני יכולה להגיד ברמה האישית בתור מי שיש לה שישה כלבים בבית שהולכים עם רצועות – אין אצלנו שוטטות – שמדובר בטראומה ענקית.

טל גלבוע: יש כאן קצת מסמוס – אבל זאת טראומה ענקית לקחת כלב ולהכניס אותו להסגר רשותי.

טל גלבוע: אלה כלבים שרגילים לחיות באהבה, בשמחה בתוך הבית ומכניסים אותם פשוט לכלוב עם כלבים אחרים.

טל גלבוע: יש שם נביחות.

טל גלבוע: כל מי שנכנס להסגר רשותי אי פעם מכיר את הנביחות, את המצב הטראומתי.

טל גלבוע: וגם מצב טראומתי לבני אדם.

טל גלבוע: אני מקבלת, כמובן, אין-ספור פניות גם בסגר, גם לא בסגר בנושא הזה מאנשים שמתחננים ובוכים לווטרינרים שייתנו להם לבקר.

טל גלבוע: עכשיו גם לא ניתן לבקר בגלל הקורונה.

טל גלבוע: החוק בא לתקן שני דברים עיקריים: הראשון – תצפית בית; והשני – עשרה ימים מיום הנשיכה ולא עשרה ימים מיום ההסגרה.

טל גלבוע: לדעתי, אנחנו מחכים יותר זמן לחוק הזה.

טל גלבוע: אנחנו מחכים יותר מדי זמן להצעת החוק הממשלתית ואנחנו רוצים שזה יעבור ויקרה.

טל גלבוע: חברת הכנסת שרן השכל אכן ננשכה על-ידי קאיה, הכלבה של ראש הממשלה, ואני חושבת שזה היה תמריץ מאוד רציני - - דרך אגב, אנחנו קוראים לו גם "חוק קאיה", אבל הווטרינר הרשותי ד"ר אסף בריל שהכניס את קאיה להסגר רצה שהחוק ייקרא "חוק ד"ר בריל".

טל גלבוע: הדוגמאות לכלבת הן דוגמאות ישנות ומיושנות.

טל גלבוע: מדובר בבעלי חיים משוטטים ולא בכלבים ביתיים, לא בכלבים מחוסנים.

טל גלבוע: זה נושא אחר שצריך לטפל בו.

טל גלבוע: בנושא הכלבים המשוטטים אנחנו צריכים לטפל.

טל גלבוע: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אדוני, בבקשה.

אבי צרפתי: אני יושב-ראש ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.

אבי צרפתי: אני מברך על הדיון.

אבי צרפתי: אני רוצה לומר כמה נקודות או עובדות גם היסטוריות.

אבי צרפתי: מחלת הכלבת היא לא פיקציה, היא לא סיפורים, היא דבר שקורה, והקטלניות של המחלה היא מאה אחוז לאחר הידבקות במחלה.

אבי צרפתי: המחלה הזאת לא סתם נכתבה בפקודה מנדטורית מפני שזאת אולי, אם אני לא טועה, המחלה הראשונה שזוהתה במכון פסטר במאה ה-18 שמועברת על-ידי וירוס.

אבי צרפתי: לכן עוד בתקופה ההיא חוקקו פקודות כדי לשמור על בריאות הציבור.

אבי צרפתי: מדינת ישראל היא מדינה שיש בה כלבת.

אבי צרפתי: אנחנו מכירים את המחלה הזאת, היא שוכנת אצלנו על בסיס קבוע.

אבי צרפתי: מדי פעם יש אצלנו התפרצויות.

אבי צרפתי: ראו את סוף 2018-2017 עם כמעט 100 מקרי כלבת.

אבי צרפתי: נכון שהמדע התקדם ונכון שגם הטכנולוגיה והידע התקדמו אבל עדיין הווירוס הוא אותו וירוס.

יעקב מרגי: ולכן – לגופה של הצעת החוק?

אבי צרפתי: לכן יהיה נכון לקדם בצורה מאוד מבוקרת ומוסדרת נושא של אפשרות לתצפית ביתית.

אבי צרפתי: יש פה גם מקום לאחד בין ההיגיון הרפואי לבין ההיגיון האדמיניסטרטיבי של ההסגר, זאת אומרת 10 ימים מלאים מיום הנשיכה; וכמובן, להסדיר את התנאים האלה שיאפשרו לנו, לרופאים ברשויות, שאחראים על תהליך ההסגר, לעבוד בצורה נכונה ושקופה מול הבעלים על-ידי תקנון התקנות יחד עם החוק עצמו כדי שאנחנו לא נישאר חשופים לשיקולי דעת שהם לא שיקולים רפואיים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אתמול כשקראתי את החומר, כמו שאני עכשיו צוחקת אמרתי, צרות של עשירים.

אימאן ח'טיב יאסין: עכשיו כשאני שומעת את הסיפורים אני גם נזכרת בפתגם הערבי: "כאלב אל-שיח', שיח'".

יעקב מרגי: תרגום?

אימאן ח'טיב יאסין: הכלב של השיח' – שיח'.

אימאן ח'טיב יאסין: אז מגיע - - - מה קורה פה?

אימאן ח'טיב יאסין: כואב הלב.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יכולה לדבר מהצד השני – לא כלבים, חתולים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יכולה לספר על הצד האנושי של זה וכמה כאב יש לבעלים שמגדלים אותם ונקשרים לאותם בעלי חיים ולטראומות שיכולות להיות כתוצאה מההסגר ומהמקום שהם מוסגרים.

אימאן ח'טיב יאסין: חבריי פה גם שרן וגם מיקי לדבר על זה אבל אני רוצה לדבר על הצד השני שלא הועלה פה והוא הוזכר בעייתי.

אימאן ח'טיב יאסין: הוא אכן בעייתי בחברה הערבית כי יש לנו הרבה כלבים משותפים שיכולים לגרום להרבה נזקים.

אימאן ח'טיב יאסין: בחוק הזה צריך להכניס תקנה לגבי כלבים משותפים וגם לאכוף אותה בכפרים והיישובים.

יעקב מרגי: בהצעת החוק הממשלתית זה מופיע?

דגנית בן דב: יש החוק להסדרת הפיקוח על כלבים, ושם זה מוסדר.

דגנית בן דב: אבל נכון - -

יעקב מרגי: אכיפה?

דגנית בן דב: האכיפה היא על-ידי הרשויות המקומיות.

דגנית בן דב: כמו בהרבה תחומים גם פה יש הבדל בין עשירים יותר לעשירים פחות.

אימאן ח'טיב יאסין: האחריות של השלטון המקומי היא גם לדאוג לאכיפה בשלטון המקומי.

יעקב מרגי: אנחנו נשמע את השלטון המקומי עוד מעט.

אימאן ח'טיב יאסין: יש הרבה מקרים מזוויעים שקרו שהגיעו עד מוות אכזרי של תינוקות על-ידי כלבים.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך לשים גם את הנושא הזה במרכז הדברים.

יעקב מרגי: יבגני, אתה רוצה לדבר עכשיו?

יבגני סובה: שמעתי חלק מהדיון למרות שלא הספקתי להגיע ואחר כך אני הולך לוועדת הקורונה כי יש שם נושא פתיחת הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: שנינו נלך ונחזור.

יבגני סובה: לפני שנתיים אשתי שהיא דוקטור לביולוגיה ועובדת בבית-חולים התקשרה אליי ואמרה שיש שם גורים של חתולים שנולדו כמה ימים לפני כן.

יבגני סובה: זה היה יום שישי והיא אמרה שהם לא ישרדו בשישי-שבת כי צריך להאכיל אותם ואף אחד לא יהיה במעבדה – מה נעשה?

יבגני סובה: אז היא אמרה שהיא רוצה לקחת גור אחד הביתה.

יבגני סובה: אמרתי לה, אם את לוקחת גור הביתה אז הוא יישאר.

יבגני סובה: היא אמרה, לא, לא, רק לשישי-שבת.

יבגני סובה: אמרתי לה – אל תגידי שזה רק ליומיים כי ברגע שאת מביאה זה נשאר.

יבגני סובה: אז יש ביטוי: הצטרפת למועדון "אנחנו החליטה".

יבגני סובה: היא החליטה לפני שנתיים.

יבגני סובה: אני לא רוצה להגיד שהחתולה הזאת היא מהידידותיות ביותר אבל זה גם מחנך את הילדים, זה מחנך אותנו.

יבגני סובה: זה נותן תחושה שאתה עושה משהו למען מישהו למרות שזה בעל חיים.

יבגני סובה: אחרי שנתיים אני כבר יודע מה זה כשיש חתולה בבית.

יבגני סובה: בסופו של דבר אני זה שמטפל בחתולה, אני זה שקונה את האוכל, אני זה שעושה את כל הסדר.

יבגני סובה: וכנראה, חתולים וכלבים מבינים.

יבגני סובה: יום אחד החתולה נעלמה.

יבגני סובה: אנחנו גרים בקומה 4 והיא אוהבת להסתובב בחוץ - -

יעקב מרגי: יבגני מפנק אותנו עם סיפורים מהחיים בדיונים.

יבגני סובה: - - אני אמרתי, רגע, החתולה נעלמה, אולי היא קפצה.

יבגני סובה: אני הרגשתי אחריות כל כך גדולה על ייצור חי שחי בבית שלי.

יבגני סובה: בסוף היא נכנסה לארון בגדים והסתתרה שם.

יבגני סובה: לכן אני אומר שבכל מקום שאפשר לעזור ולקדם – אני חושב שזה מחנך את הילדים שלנו, זה מחנך לנתינה ומרגיע את העצבים בתוכנו.

יבגני סובה: אז אני בעד כל מה שאתה תגיד, ואני גם אתמוך בדבר שתמצא לנכון.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

קריאה: זה הזמן לקחת עוד אחת.

יבגני סובה: נכון.

יעקב מרגי: עורכת הדין נועה בן-אריה, מרכז השלטון המקומי, בבקשה.

נועה בן אריה: בוקר טוב, תודה רבה.

נועה בן אריה: רציתי להתייחס למרכיב הראשון בשתי הצעות החוק.

נועה בן אריה: ראשית אנחנו חושבים שזה נכון אם יש דרך לטפל באוכלוסיית בעלי החיים שיש להם בעלים ידועים ונשכו ועלולים לגרום נזק, ושיש דרך למנוע את ההסגר שלהם באמצעות סוג של בידוד בית כחלופה ראויה להסגר במאורת הרשות המקומית או בכל מתקן כלשהו ולקצר את פרק הזמן הזה.

נועה בן אריה: בוודאי זה מהלך מבורך ואנחנו בוודאי לא נוכל להתנגד לו.

נועה בן אריה: אלא שהצעת החוק הזאת היא נדבך מאוד מצומצם מהצורך בהסדרה כוללת.

נועה בן אריה: בעניין הזה אני בהחלט מתחברת לדבריה של נציגת משרד החקלאות שאומרת שאנחנו צריכים להסתכל על המהלך הזה כמהלך הוליסטי שעוסק גם בנושאים הפופולריים פחות של הקמת מספיק מאורות ברשויות המקומיות והסדרה של המרחבים של אזורי השהייה שיש צורך לאכסן בהם ולדאוג לבעלי החיים.

נועה בן אריה: בעניין הזה אנחנו נמצאים במצוקה אמיתית, ולא רק שאנחנו נמצאים במצוקה אמיתית, אנחנו נמצאים תחת צו שיפוטי זמני שמונע הסתייעות בכלביות פרטיות במקומות שבהם לרשות המקומית אין היכולת למצוא מקום או אין לה מאורה משל עצמה שיכולה לדאוג לבעלי החיים בתקופת ההסגר ולאחר מכן.

נועה בן אריה: העניין השני הוא סוגיית הכלבים המשוטטים.

נועה בן אריה: כלב שיש לו בעלים, וחס וחלילה, נשך וחשוד כנגוע בכלבת הוא בוודאי מסוג בעלי החיים והבעלים של בעלי החיים שיש להם רצון עז לפגוש את הכלב שלהם בעוד כמה ימים והם יעשו הכול כדי שהוא יחזור הביתה.

נועה בן אריה: על כן זאת קבוצה שברור לנו שקידומה של הצעת החוק בהקשר שלה היא win-win.

נועה בן אריה: ביחס לכלבים משוטטים המצב הוא אחר לחלוטין.

נועה בן אריה: ביחס אליהם כאשר לא נמצא פתרון אחרי תקופת ההסגר שלהם, לרשות המקומית אין דרך לטפל באותם כלבים, וכשמדובר בכלבים משוטטים מדובר בכלבים שהקושי במציאת חלופה של אימוץ ומסירה שלהם ומציאת בית חם עבורם היא קלושה יותר.

נועה בן אריה: זה מביא אותי לכך שיש לנו קושי להסכים עם החלק השני של הצעת החוק שמבקש בד בבד עם קידום בידוד הבית לבטל את אותה סמכות של הווטרינר הרשותי לנהוג לפי סעיף 4 לחוק הכלבת, ולבקש לנהוג לפי חוק הסדרת הפיקוח על הכלבים ביחס לזכות של המתה בלית ברירה של כלב משוטט שלא נמצא לו מקום ושאין לו כל דורש ושלא ניתן למצוא שום חלופה אחרת לגביו.

נועה בן אריה: הדברים האלה מתקשרים למכלול, אדוני היושב-ראש, שהוא מכלול רחב הרבה יותר, ומכאן הצורך לקידום הצעת החוק הממשלתית.

נועה בן אריה: במציאת פתרון לאוכלוסיית בעלי החיים ובעליהם של אותו אחוז מצומצם מאוד של בעלי חיים לבידוד בית אנחנו עדיין משאירים את עיקר הבעיה בתוך מאורות הרשויות המקומיות ביחס לאוכלוסיית כלבים משוטטים שלהם לא יימצא לאחר מכן בית.

נועה בן אריה: בעניין הזה אנחנו חייבים למצוא חלופות ראויות אחרות וחשובות.

נועה בן אריה: זה יוכל להיעשות רק בפתרון הוליסטי.

יעקב מרגי: עורכת הדין נועה, את יכולה לשפוך לנו קצת אור על סוגיית האכיפה, האקטיביזם, בעניין הטיפול בכלבים משוטטים על-ידי הרשויות המקומיות?

נועה בן אריה: באחוזים?

נועה בן אריה: אנחנו יודעים להגיד היום שפחות או יותר היחס בין כלבים בהסגר שחשודים בכלבת לבין כלבים שיש להם בעלים ונמצאים בהסגר הוא יחס של 80%:20% או 85%:15% לטובת הכלבים המשוטטים.

יעקב מרגי: נאמר לי שבדיונים הקודמים על הצעת החוק הייתה לכם התנגדות.

נועה בן אריה: ההתנגדות שלנו נובעת מהבקשה להחיל את הדין שחל בחוק להסדרת הפיקוח על הכלבים ביחס לאותם כלבים שאחרי תום ימי ההסגר לא נמצא להם בית.

יעקב מרגי: במילים אחרות החוק מבקש - -

נועה בן אריה: אני אסביר: שתי הצעות החוק – גם של חברת הכנסת חיימוביץ' וגם של חברת הכנסת השכל עוסקות באוכלוסייה של כלבים ובעליהם שיש להם בית.

נועה בן אריה: לכן לגבי הסעיף הראשון בשתי הצעות החוק לא יכולה להיות התנגדות.

נועה בן אריה: היא מביאה את כולנו ל-win-win, זה ברור.

נועה בן אריה: אם ניתן למצוא חלופה של בידוד בית לאותם כלבים במקום לשים אותם במאורות, ולטפל בהם - -

יעקב מרגי: ולגבי מי שלא נמצא לו בית?

נועה בן אריה: הבעיה היא שזה פותר את הקושי של 15% מסך הכלבים שנכנסים למאורות הרשות המקומית אחרי נשיכה ובחשד לכלבת.

נועה בן אריה: העיקר הוא בכלבים המשוטטים.

נועה בן אריה: ברגע שהצעת החוק מבקשת באופן גורף למצוא להם מקום לאחר תקופת ההסגר – לאותם כלבים שלא נמצא להם דורש - -

יעקב מרגי: מה עושים להם היום אחרי תקופת ההסגר?

נועה בן אריה: - - אנחנו נכנסים לעניין מערכתי משמעותי מאוד שאין לנו דרך לטפל בו.

נועה בן אריה: זה מביא להתנגדות.

נועה בן אריה: לכן צריך להסתכל על הדבר הזה בצורה הוליסטית.

יעקב מרגי: נועה, לא כולם מכירים את החוק.

יעקב מרגי: אני שואל גם לטובת הפרוטוקול וגם לטובת מי שצופה בנו ומאזין לנו: מה עושים לאותם כלבים אחרי תקופת ההסגר אם לא נמצא להם מאמץ או בית?

נועה בן אריה: ככל שאין להם שום פתרון לא בשירות הביטחון ולא ככלבי נחייה ולא בבית מאמץ הם הולכים להמתה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חיליק מרום, בבקשה.

יעקב מרגי: לאחר מכן צבי גלין.

חיליק מרום: שלום לכולם.

חיליק מרום: אני אגיד דברים קצת פחות פופולריים אבל הם צריכים להיאמר.

יעקב מרגי: בגלל זה הבאנו אותך.

שרן השכל: מי הוא?

יעקב מרגי: תציג את עצמך, קודם כול.

חיליק מרום: אני ד"ר חיליק מרום, יושב-ראש ארגון הרופאים הווטרינריים לחיות הבית.

חיליק מרום: בסופו של דבר אנחנו אלה שמתמודדים עם הרפואה הקלינית.

חיליק מרום: אנחנו מעל 800 חברים.

חיליק מרום: נעשה סדר: פקודת הכלבת נכתבה על-ידי הבריטים ב-1934.

חיליק מרום: היא נכתבה כי בריטניה היא ישות שהייתה ללא כלבת, והיא באה לפרובינציה בלבנט הרחוקה בארץ-ישראל עם עוד כמה פרובינציות אחרות שסיכנו אותם מאוד והפחידו אותם, והם הוציאו חקיקות דרקוניות שתואמות את רוח התקופה – תחילת המאה ה-20.

חיליק מרום: אנחנו כבר לא שם.

יעקב מרגי: ומאז אנחנו תקועים שם.

חיליק מרום: אנחנו ממש תקועים.

חיליק מרום: כבוד היושב-ראש, זאת המילה: תקועים.

חיליק מרום: זה לא נעים להגיד אבל זה ככה.

חיליק מרום: לפני הכול חבל שאין לנו חקיקה מסודרת בנושא הכלבת כי הכלבת היא אכן מחלה קטלנית, הורגת – כל מה שאמרו קודמיי בישיבה – נכון.

יעקב מרגי: אתה מכיר את הצעת החוק הממשלתית שאמורה להגיע?

חיליק מרום: אני מכיר את הצעות החוק הממשלתיות; אני גם מכיר את ההצעות הפרטיות לתיקון של חברות הכנסת השכל וחיימוביץ'.

יעקב מרגי: אין בעיה עם מענה כולל?

חיליק מרום: הצעות החוק הממשלתיות זה בחזקת מעט מדי ומאוחר מדי.

חיליק מרום: הן נכתבות בצורה איטית מאוד, לא תמיד יעילה.

חיליק מרום: הן מנסות לכסות את הכול באופן מוצדק אולי, אבל התמריץ היחיד להצעות החוק הממשלתיות הן הצעות חוק פרטיות שמגיעות ומוסיפות את הפלפל שצריך כדי לגרום לקולגות שלי במשרד החקלאות ובמקומות אחרים לעשות את עבודתם מהר יותר.

יעקב מרגי: חיליק, אני אתן לך עצה, אתה בחור צעיר: חברי הכנסת מחכים ומצפים להצעות מהשטח.

יעקב מרגי: יש חברי כנסת שמחויבים לנושא.

יעקב מרגי: אנא תשתמש בהם.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך שהצעות חוק פרטיות זה תמריץ.

חיליק מרום: אנחנו משתמשים, ולדעתי, התפקיד של בית המחוקקים הוא לא לחכות שהפקידות תעשה את עבודתה, אלא לוודא שהדברים יקרו.

חיליק מרום: רפואית אני לא רואה כיצד הצעות החוק האלה יסכנו, אבל אני לא רוצה להיכנס כרגע - - - מה שכן, חשוב – ואף אחד לא הזכיר פה – שפקודת הכלבת היא כל כך דרקונית, כבוד היושב-ראש.

חיליק מרום: זה לא רק כלב שנשך, אלא גם חתול שנבהל ועבר לידי ושרט אותי עם שערה מזנבו ברגל – גם החתול הזה נכנס להסגר; וגם הכלב של השכן שלי שהוא צ'יוואווה במשקל קילו שקפץ על ילדה אורחת בקיבוץ והיא נשרטה – גם הוא נכנס להסגר.

חיליק מרום: חוסר שיקול הדעת שמחייב את הרופא הרשותי חייב להיפסק פה.

יעקב מרגי: תודה.

חיליק מרום: זה מה שהצעות החוק באות לתקן.

חיליק מרום: אז אנחנו תומכים בהן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: צבי גלין, בבקשה.

צבי גלין: תודה רבה, אדוני.

צבי גלין: אני וטרינר העיר של תל-אביב עשרות שנים ובמהלך השנים האלה נתקלתי באין-ספור עוולות שנגרמו לבעלי כלבים ולכלבים.

צבי גלין: דרך אגב, חוק הכלבת לא מדבר רק על כלבים אלא על כל היונקים.

צבי גלין: זה אומר שכל בעל חיים שהוא יונק, כשיש לו מגע מהסוג שמתואר, אמור להיכנס להסגר.

צבי גלין: אני אתחיל מהסוף: אני תומך בצורה מוחלטת בתיקונים של חברות הכנסת השכל וחיימוביץ' ומיד.

צבי גלין: מאחר שכל יום שעובר מרגע זה יש כמה כלבים ומשפחות שסובלים כי הפקסים ממשרד הבריאות שולחים אלינו הוראות לביצוע תצפיות.

צבי גלין: אין שום אפשרות לקבל איזשהו דבר חכם.

צבי גלין: להתחיל לחכות לכל מיני הצעות חוק נוספות – היו פה אנשים שאני לא כועס עליהם כי הם לא בביזנס שלנו, אבל כל העניין של הכלבים מסודר מאוד – יש חוק לפיקוח על כלבים ושם אפשר לעשות השלמות.

צבי גלין: אנחנו מדברים על סוגיה מאוד מצומצמת: החובה הדרקונית להכניס כלב להסגר.

צבי גלין: אנשים סיפרו כאן כל מיני אנקדוטות, ואני רק רוצה לספר שאני נתקלתי במקרה של משפחה שגור שהם לקחו הביתה נשך את הילד שלהם, והם הלכו למשרד הבריאות, ואחר כך הגיע צו שצריך להסגיר את הכלב של עצמם.

צבי גלין: זאת לא בדיחה, זה אמיתי.

צבי גלין: לכן אני תומך בתיקון לחוק.

צבי גלין: לדעתי, צריך להוסיף מספר נקודות קטנות שיבטיחו שבעלי החיים האלה יגיעו לתצפית כלבת ונוכל לוודא שהאירוע שקרה לא קרה בגלל מחלת הכלבת.

צבי גלין: דבר אחרון: בתור וטרינר העיר שנתקל יום יום במקרים כאלה, כשאנחנו מגלים ליברליות ואנחנו פתוחים לאנשים ואומרים להם שחשוב לנו לעשות תצפית ומבקשים שיביאו את הכלבים אנחנו מגיעים למצב שב-99% מהמקרים הכלבים מגיעים אלינו מיד ואנחנו יכולים מיד להכניס אותם למעקב, לבקרה וכן הלאה.

צבי גלין: כשמישהו חושב שבכל מקרה ייקחו לו את הכלב להסגר עושה כל דבר אפשרי להעלים את הכלב, להחביא אותו, לקחת אותו לסבתא או לדודה וכן הלאה.

צבי גלין: ואז, חס וחלילה, עלול לקרות המקרה האחד למיליארד שיהיה מישהו שיחלה במחלת הכלבת.

צבי גלין: לכן עמדתי היא שיש לקבל את התיקונים של חברות הכנסת השכל וחיימוביץ' לאלתר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עו"ד שגיב מלשכת עורכי הדין, בבקשה.

שגיב לוי: בוקר טוב.

שגיב לוי: תודה לכבוד חבר הכנסת מרגי על כך שהזמין אותי.

שגיב לוי: אני זוכר אותך לטובה גם מהכנסות האחרונות על כל מה שעשית בעניין בעלי חיים, ואני רוצה להודות על כך.

שגיב לוי: אני בא מהשוק הפרטי.

שגיב לוי: אני מתמחה בדיני בעלי החיים, כך שלדעתי, אני מייצג היטב את כל בעלי היונקים שמבקשים מהם להיכנס להסגר.

שגיב לוי: חשוב לי לומר שיש היום בזאר תורכי.

שגיב לוי: החוק קובע אחריות מוחלטת: חובה להכניס לבידוד.

שגיב לוי: מצד שני כולנו מכירים את פסיקת בית המשפט העליון שמאפשרת לרשות להפעיל שיקול דעת בעת אכיפת החוק.

שגיב לוי: לא אוכפים את החוק בצורה דווקנית.

שגיב לוי: היום הווטרינרים הרשותיים טוענים שאין להם שיקול דעת; משרד החקלאות מוציא אוטומטית צווים, ואז כל כלב שרק עשה "פיפס" הכי קטן נכנס להסגר.

שגיב לוי: איפה יש בזאר?

שגיב לוי: יש וטרינרים כמו ידידי צבי גלין שאומרים שיש להם שיקול דעת.

שגיב לוי: יש עוד וטרינרים כאלה.

שגיב לוי: יש אחרים כמו חברתי ד"ר טיקה, שאומרים שאין להם שיקול דעת.

שגיב לוי: פסק דין רון קבע שחייבים להכניס את הכלב להסגר.

שגיב לוי: גם זה נכון, כמובן.

שגיב לוי: היום יש בזאר תורכי.

שגיב לוי: אנשים היום משלמים לי כסף כדי שנוכל לבוא דין ודברים עם הווטרינר הרשותי או עם משרד הבריאות כדי להקל את תנאי ההסגר.

שגיב לוי: לכן אנחנו חייבים למצוא פתרון שזה לא יקרה יותר.

שגיב לוי: לכן, לדעתי, הצעת החוק היא מצוינת, היא קובעת כללים.

יעקב מרגי: ההסגר הוא מניעתי או ענישתי?

שגיב לוי: ההסגר הוא לא עונשי, אין עונש לכלב.

שגיב לוי: מי שלא בסדר עם כלב שנשך, לרוב זה הבעלים שלו, זה לא הכלב עצמו.

שגיב לוי: זה לא עונש, אלא המטרה היא לראות אם הוא נשך בגלל מכלבת או מתוך משחק.

יעקב מרגי: אף פעם לא עלה הרציונל לתקן שאם הטיפול החל לאחר 20 יום או חודש, למה להכניס להסגר?

שגיב לוי: זה בדיוק העניין.

שגיב לוי: לפי הצעת החוק החדשה, זה עשרה ימים מרגע הנשיכה.

שגיב לוי: כלומר היגיון אפידמיולוגי.

שגיב לוי: כולנו למדנו את המונח "אפידמיולוגי" לאחרונה, וזה חל, כמובן, גם בווירוס הכלבת – עשרה ימים מרגע הנשיכה.

שגיב לוי: זה, כמובן, בהנחה שהכלב מחוסן.

שגיב לוי: אני לא מדבר על מצב שאין בכלל חיסונים ואז ההסגר צריך להיות ארוך מאוד כי אנחנו מכירים גם מקרים של כמה חודשים מרגע הנשיכה ועד שהווירוס הגיע למוח ויצא אחר כך עם הרוק.

שגיב לוי: אז אני מדגיש: רק לכלבים מחוסנים.

שגיב לוי: לדעתי, שתי הצעות החוק נותנות פתרון מצוין לזה.

שגיב לוי: הערה קטנה לגבי ד"ר דגנית בן-דב.

שגיב לוי: אני שמח מאוד שהבנתי שיש לה מומחיות רבה גם בנושא החקיקה ולא רק כווטרינרית.

שגיב לוי: אולי כרגע כשהיא שינתה קצת את תפקידה היא תוריד את נושא החקיקה, ואולי הנושא יקודם קצת יותר מהר.

שגיב לוי: הייתה הצעת חוק בכלל לא רעה שכבר עברה בוועדת חינוך וכבר התחלנו את הקריאות על הסעיפים.

יעקב מרגי: הכלכלה.

יעקב מרגי: רק היושב-ראש השתנה.

שגיב לוי: אבל לטובה.

שגיב לוי: עברנו סעיף-סעיף, והואיל ואין רציפות שלטונית אנחנו מתחילים הכול מההתחלה.

שגיב לוי: אבל חבל לי שד"ר בן-דב רוצה שוב לשנות את הצעת החוק שהם כבר העלו.

שגיב לוי: בואו נקבע משהו, בואו נתחיל לעבוד.

שגיב לוי: נקבע הצעת חוק ונתחיל להריץ אותה.

שגיב לוי: מקסימום נתקן תוך כדי תנועה.

יעקב מרגי: תודה.

שגיב לוי: הערה קטנה לגבי הכלבים המשוטטים - -

יעקב מרגי: אנחנו בהערות קטנות מצטברות.

יעקב מרגי: רק תסכם.

יעקב מרגי: אני חייב להתקדם.

שגיב לוי: אני רק אומר שהצעות החוק טובות, אפשר להצביע עליהן, להתחיל לעבוד איתן ואחר כך נתקן תוך כדי תנועה.

שגיב לוי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יובל נבון, בבקשה.

יובל נבון: בוקר טוב, תודה רבה על ההזדמנות להופיע בוועדה החשובה הזאת.

יובל נבון: אני אתחיל ואגיד שאנחנו תומכים חד-משמעית בשתי הצעות החוק שמועלות כאן.

יובל נבון: אני רוצה להתחבר לגמרי למה שאמר ד"ר צבי גלין, וכמובן, למה שאמרו מיקי חיימוביץ' וגם טל גלבוע, ולהתחבר לצד של הכלב.

יובל נבון: כולנו מכירים את הטראומה בנטישת כלבים.

יובל נבון: כלב לא יודע אם הוא ננטש או הוא כרגע בהסגר מניעתי או בתצפית כלשהי אם יש לו כלבת.

יובל נבון: לי אמנם אין כלבייה - - - אבל יש לי כלבייה של העמותה.

יובל נבון: אנחנו יודעים מה זה כלבים נטושים.

יובל נבון: התקופה הראשונה של השבועיים הראשונים היא טראומתית בצורה שלפעמים היא בלתי הפיכה.

יובל נבון: זה יכול לגרום לבעיות התנהגות אצל הכלבים, כלבים שלא אוכלים ולא שותים, שלא מבינים למה הם צריכים לחיות בסביבה של עוד עשרות כלבים אחרים, במה הם פשעו ומה הם עשו.

יובל נבון: כמו שנאמר פה ברוב המקרים מדובר בכלי להתנצחות וריב עם שכנים שאומרים – הכלב שלך קפץ על הילד שלי, בוא נכניס אותו להסגר, ובסופו של דבר הכלב הוא שסובל.

יובל נבון: בתור עמותה שפועלת הרבה מאוד בצד של הקהילה אני יכול להגיד שהטראומה של הבעלים היא קשה ביותר ואפשר למנוע את כל הסבל הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יובל נבון: עוד דבר מאוד חשוב שאנחנו מנסים לעשות אותו באזור שאנחנו נמצאים בו, באזור המרכז – אכיפה, הסברה וחינוך.

יובל נבון: זה לא יכול להתקיים בלי אכיפה וחינוך, בלי הסברה ביישובים האלה.

יובל נבון: בכל מקום בארץ אני נמצא, ואני גם פועל בתוך כפרים ערביים.

יובל נבון: צריך לחזק שם את ההסברה ולחזק את כל התחום הזה ברמה החינוכית.

יובל נבון: זה חייב להיות תמיד חלק מכל אכיפה שקיימת כי בתחום הזה אנשים לא מכירים ולא יודעים איך להתמודד עם הדברים האלה.

יובל נבון: זה יכול למנוע הרבה מאוד טראומות בהמשך לשני הצדדים – גם לבני אדם וגם לכלבים.

יובל נבון: אנחנו תומכים בהצעה לחלוטין.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מתן, אתה רוצה להתייחס?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: משרד החקלאות, אני מבין שעל חלק מהצעת החוק הפרטית יש הסכמה.

יעקב מרגי: לפחות בסעיף 1 אני מבין שיש הסכמה גורפת גם על הנוסח.

יעקב מרגי: כך הבנתי מהמשרד.

יעקב מרגי: לגבי החלק השני שמדבר על המתה – אין ספק ששמענו את עמדת המרכז לשלטון המקומי וצריך לתת להם מענה.

יעקב מרגי: הלוואי שיכולנו לא להמית.

יעקב מרגי: אי אפשר לומר לשלטון המקומי: זאת הבעיה שלכם, תתמודדו איתה.

יעקב מרגי: צריך למצוא רציונל.

יעקב מרגי: אני מקווה שתעמדו בזמן שאמרתם לגבי הצעת החוק.

יעקב מרגי: הצעת החוק גדולה.

יעקב מרגי: כמה סעיפים יש בה?

מרב תורג'מן: בממשלתית או בפרטית?

יעקב מרגי: הממשלתית.

יעקב מרגי: את הפרטית אני רואה, ואני גם יודע להעריך את הזמן.

מרב תורג'מן: בנוסח הקודם שהוגש בכנסת הקודמת היו, נדמה לי, 42 סעיפים.

אפרת ורד: יש 39 סעיפים ומהם גם סעיפים של תיקונים עקיפים לחקיקה.

יעקב מרגי: זאת חתיכת עבודה, חתיכת דיון, במיוחד כשאנחנו מייחסים חשיבות לחקיקה ולא נעשה אותה בחיפזון.

יעקב מרגי: דיון ראשון זה דיון מקדמי כדי שכל הנוגעים בדבר גם יפנימו ויבינו את הרציונל של החקיקה ויוכלו ללמוד את הסוגיה.

יעקב מרגי: בדיון השני כבר יורדים לרזולוציות של קריאה, הבנה, ניואנסים, התנגדויות ותיקוני נוסח.

יעקב מרגי: אני אשים את הצעות החוק על סדר היום של הוועדה.

יעקב מרגי: אני מציע לכם לקדם את זה בקריאה ראשונה בהתחייבות מלאה שלי שהיא לא תקודם מעבר לקריאה ראשונה אלא רק עם הממשלתית, ואז זה יוצמד.

יעקב מרגי: זה אפשרי, נכון?

יעקב מרגי: אני נותן ערבות שלי, והשר יודע שכשאני מתחייב אני מתחייב.

יעקב מרגי: מילה שלי זאת מילה ואני מקווה שגם מילה של אחרים היא כזאת.

יעקב מרגי: זה לפחות דקלרטיבי, ובעסקים יש מושג: דמי רצינות שלכם.

יעקב מרגי: תחשבו.

יעקב מרגי: בינתיים חברת הכנסת שרן השכל רצתה להתייחס לדברים שנאמרו.

שרן השכל: אני אומר כמה דברים: קודם כול אנחנו לא לוקחים בקלות את האספקט הבריאותי של פקודת הכלבת.

שרן השכל: האספקט הבריאותי חשוב לנו, אנחנו נוגעים לו, וכמובן, הצעת החוק הזאת מגיעה בהתייעצות עם וטרינרים.

שרן השכל: אנחנו, כמובן, נקבל דגשים ונדון בזה.

שרן השכל: אבל חשוב לי לציין שחיסון נגד כלבת הוא חיסון שאמור להחזיק לשלוש שנים, ובמדינת ישראל הוא ניתן אחת לשנה.

שרן השכל: זאת אומרת נזהרים זהירות יתרה בעניין החיסונים.

יעקב מרגי: איך אני יודע שחלפה כל פעם שנה?

יעקב מרגי: חוץ מיום ההולדת שלי.

שרן השכל: בגלל ראש השנה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בקבוצה של המושב שלנו אני מקבל הודעות שהווטרינר יהיה ליד המועדון ויבצע חיסונים.

יעקב מרגי: אז אני יודע שחלפה שנה.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: אז רק להבין במה מדובר מבחינה בריאותית, ואני בטוחה שיש פה וטרינרים וגם וטרינרים נוספים שידברו ויכולים לומר את זה.

שרן השכל: אנחנו לא מדברים על כלבים משוטטים.

שרן השכל: לכלב משוטט אין בעלים, לא באים לדרוש אותו, אין לו תעודת חיסון כמו שכתוב בהצעת החוק הזאת, אין לו וטרינר שיכול להציג לו מסמך או תעודה שלפיה בשנה האחרונה ובזאת שקדמה לה וגם שלוש שנים אחורה שיש לו נוגדנים, יש לו חיסונים, וטיפלו בו.

שרן השכל: לכן הדיון על כלבים משוטטים צריך לזוז הצידה.

שרן השכל: נכון, זה תיקון קטן.

שרן השכל: צריך עוד לתקן המון.

שרן השכל: אבל כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו נתחיל לטפל בכל התיקונים - - -

יעקב מרגי: במיוחד כשבגנון עוד לא הכריעו וממשיכים לריב.

יעקב מרגי: החשש שלי שגם דין רציפות לא נזכה לעשות.

שרן השכל: בדיוק בגלל זה לפני ארבע שנים כשהגשתי את הצעת החוק הזה ועד היום אפילו התיקון הקטנטן הזה לא נעשה.

שרן השכל: זה ארבע שנים שאתה רואה וטרינרים רשותיים שצריכים יום-יום לקבל את הכלבים האלה להסגר, ואין להם שיקול דעת.

שרן השכל: ברור לי שמבחינת הכלבים הביתיים זה רק יקל על הרשויות כי יותר כלבים ייצאו מהסגר.

שרן השכל: יש הסכמה גם בינינו ובין משרד החקלאות שהחוק הזה צריך להסתיים תוך חודשיים.

שרן השכל: לכן המתנו להצעה הממשלתית שהייתה אמורה להגיע כבר לפני שלושה שבועות.

יעקב מרגי: גם אם אני אקבע דיון אחד בשבוע אני לא אוכל להרשות לעצמי לפנות.

יעקב מרגי: זה לא ייגמר.

יעקב מרגי: 43 סעיפים – זה לא ייגמר - - - לכן יש הצעות חלופיות.

יעקב מרגי: אני הצעתי הצעה אחת, ואפשר להציע הצעה חלופית.

יעקב מרגי: החלופית היא לא הצעה, זה יהיה, כנראה.

שרן השכל: אז לי זה ברור מכיוון שכבר ארבע שנים אני עוסקת בתיקון הקטן הזה של שלושת הסעיפים.

שרן השכל: לכן חשוב לי לומר שהתיקון לחוק הזה, גם אם אנחנו מעבירים אותו, הוא לא ישנה את החקיקה הממשלתית.

שרן השכל: החקיקה הממשלתית היא כבר לא פקודת הכלבת.

שרן השכל: זה חוק שלם שמבטל את פקודת הכלבת וקובע חוק חדש.

יעקב מרגי: שרן, אותנו שכנעת.

יעקב מרגי: בואי נתקדם.

שרן השכל: אבל מכיוון שיש סיכום עם משרד החקלאות אני מבקשת לא לכבול אחרי כן את הקריאה הראשונה.

שרן השכל: אפשר להמתין ולראות אם הם מספיקים לעשות את זה, אבל לא להכריח שהצעת החוק תהיה מוצמדת אחרי קריאה ראשונה.

יעקב מרגי: טל, את עושה לי ככה.

יעקב מרגי: תעשי שיעורי בית אצלך בוועדת שרים.

יעקב מרגי: היית מביאה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: למה הבאתם קריאה טרומית?

טל גלבוע: בוועדת שרים אנחנו עשינו את שיעורי הבית.

טל גלבוע: השר אוחנה אמר בדיוק מה ששרן אומרת.

טל גלבוע: עשינו שיעורי בית.

יעקב מרגי: אבל לא הבאתם קריאה ראשונה, הבאתם קריאה טרומית.

טל גלבוע: גם שם השר ניסנקורן - -

יעקב מרגי: אני לא בא בטענות, אני רק אומר.

טל גלבוע: גם השר ניסנקורן אמר – חודש.

טל גלבוע: לא לתת לזה יותר זמן.

טל גלבוע: מספיק עם מריחת הזמן.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: יש עוד אפשרות שיכולה להיות אבל אני רוצה לשמוע לפני כן את פרופ' שמואל רשפון ממחוז חיפה, בבקשה.

שמואל רשפון: שלום.

שמואל רשפון: אני נמצא פה מתוקף תפקידי כיושב-ראש הוועדה המייעצת למחלות זיהומיות ולחיסונים במשרד הבריאות.

שמואל רשפון: שתי ההצעות מכילות שני מרכיבים מאוד רצויים מכל בחינה: אנושית ווטרינרית, ולא פוגעים בבריאות הציבור.

שמואל רשפון: כלומר שתי ההצעות מכילות שני מרכבים: אחד, התיקון שהיה צריך להיעשות לפני שנים רבות – כמה זמן נמשך ההסגר.

שמואל רשפון: ההסגר צריך להימשך רק 10 ימים מיום הנשיכה ולא מיום ההסגר.

שמואל רשפון: זה, בוודאי, תיקון נכון מדעית וגם נכון לבריאות הציבור, ומקצר את ההסגר.

שמואל רשפון: הדבר הזה הוא רצוי.

שמואל רשפון: גם הדבר השני של הסגר בית הוא רצוי.

שמואל רשפון: הצעת החוק הממשלתית היא אחת הדברים הכי חשובים שלה.

שמואל רשפון: ברור שפקודת הכלבת המיושנת אינה מתייחסת בכלל לזכויות בעלי החיים, והסגר הבית הוא דבר מקובל היום בעולם, ומוסכם על-ידי משרד הבריאות ומשרד החקלאות שאכן צריך לקבוע כללים להסגר בית.

שמואל רשפון: אני לא יודע להעיר הערה – זה לא התחום שלי – האם נכון לחכות עד שהצעת החוק הממשלתית תעבור או שקודם יהיו שני התיקונים הקטנים האלה, ואז יגיע החוק.

יעקב מרגי: תודה.

שמואל רשפון: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד:

שמואל רשפון: הצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל מכילה מרכיבים לא נכונים מבחינה מדעית.

שמואל רשפון: כלומר כשהיא אומרת שהכלב ישוחרר לאחר בדיקת דם לאיתור נגיף הכלבת – אין בדיקת דם לאיתור נגיף הכלבת.

שמואל רשפון: צריך גם לשים לב שהסגר מסיימים ומבטלים לא לפי בדיקות, אלא לפי חלוף זמן.

שמואל רשפון: הצעת החוק של חברת הכנסת מיקי חיימוביץ' היא יותר דומה למקובל.

שמואל רשפון: לכן, שימו לב, שיש קצת הבדל בין שתי ההצעות.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: זה הליך חקיקה, והנוסח יתוקן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש אפשרות שהיועצת המשפטית של הוועדה הפנתה אליה שבכל מקרה - -

דגנית בן דב: אני - - - על-ידי היועצת המשפטית שלנו.

יעקב מרגי: היא בטח הלכה לבדוק.

יעקב מרגי: אנחנו פשוט לא רוצים לעכב את זה, במיוחד כשמסכימים.

יעקב מרגי: יש לי חושים פוליטיים.

יעקב מרגי: אני לא יודע אם הממשלה הזאת תשרוד ואנחנו כן רוצים להעביר את החקיקה הזאת, ולו בקריאה ראשונה כדי שנוכל לאחוז בדין רציפות.

יעקב מרגי: אז גם אם לא תרצו אני אתלבט אם אעמוד בהבטחה לוועדת שרים, אבל עומדת לי הזכות – ובמקרה הזה גם חובה מוסרית – שכשתגיע הצעת החוק הממשלתית אנחנו נפריד ממנה את הסעיף המוסכם.

יעקב מרגי: אפשר לעשות הפרדה של הסעיף המוסכם כדי לא לעכב אותו ולהתקדם איתו במקביל להצעת החוק הממשלתית.

יעקב מרגי: בסוף זה יהיה חוק אחד.

יעקב מרגי: אז אני מציע, גם הצהרתית שנעבוד על קריאה ראשונה ותו לא.

יעקב מרגי: נתחיל לעבוד על זה.

יעקב מרגי: אני מבין שהתקלתי אתכם.

אפרת ורד: אנחנו נהיה חייבים להתייעץ גם עם שר החקלאות לפני שנשיב להצעה.

אפרת ורד: אני מקווה שנצליח לתפוס אותו כבר עכשיו.

אפרת ורד: לכן יצאתי.

יעקב מרגי: תאמרו לו שזאת בקשה שלי.

יעקב מרגי: אני שם את זה על סדר היום בשבוע הבא, רק תודיעו לי אם כן או לא.

אפרת ורד: מחכים לנו עכשיו לתגובה?

אפרת ורד: כדי שננסה לתפוס אותו ברבע השעה הקרובה.

יעקב מרגי: אם תוך כדי הדיון עוד יותר טוב.

אפרת ורד: אז אנחנו מבקשים לתת לנו רבע שעה לנסות למצוא אותו.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

יעקב מרגי: אני מודה לכם מאוד.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אבי צרפתי: מעבר לכך שהעיקרון ברור לנו, ולדעתי, רוב הגופים פחות או יותר אחידים בדעתם לגבי המהלך מאוד חשוב לדייק בעניינים המדעיים – קודם כול, בנכונות של התהליכים; אבל עוד יותר חשוב לאפשר לתת את הכלים לאנשים שמבצעים בשטח את ההסגרים להפעיל את הקריטריונים הנכונים.

אבי צרפתי: בשתי הצעות החוק, למעט בזו של חברת הכנסת חיימוביץ' שבה יש שם ניסיון להפעיל נוהל, אין הצעה לגבי קריטריונים שלפיהם צריך לקבוע.

יעקב מרגי: אתה מקדים את המאוחר.

יעקב מרגי: זה חלק מהליך החקיקה.

יעקב מרגי: היום אנחנו עושים רק דיון מקדים.

יעקב מרגי: שמנו את הדברים במרכז חלל החדר, וכשנגיע להליך של קריאת הסעיפים, תיקוני הנוסח והתאמתם ודאי שלא נוציא דבר שהוא לא שלם מתחת ידינו.

אבי צרפתי: זה ברור.

אבי צרפתי: אני אציין רק עובדה אחת שהפרסום בעיתונות לפני כמה שנים היה שנשקלת האפשרות לתת תצפיות ביתיות, וזה יצר תהליך ציבורי שכאשר אדם בא להסגיר את הכלב הוא דורש הסגר ביתי.

אבי צרפתי: היה צריך להסביר לו.

אבי צרפתי: זה התעמתויות קשות מאוד.

יעקב מרגי: זה הדבר היחיד שיש לך איתו בעיה בפרסום בתקשורת?

אבי צרפתי: לא, לא.

אבי צרפתי: צריך להסביר לבעלי הכלבים שעדיין לא קיים חוק כזה.

יעקב מרגי: אתה יודע שלבנת פארן כמעט מצליחה לשכנע אותי להיות חולה סוכרת.

אבי צרפתי: אדוני היושב-ראש, נקווה לבריאות טובה ומלאה.

אבי צרפתי: כאנשי מקצוע שמפעילים את העניין בשטח אנחנו חייבים לקבל את הכלים המתאימים.

יעקב מרגי: ברור לי.

טל גלבוע: אני רוצה להעיר שתי הערות קטנות לגבי בעלי הכלבים.

יעקב מרגי: קצרות.

טל גלבוע: היום יש חוק פלילי שמדבר על אי מניעת פשע.

טל גלבוע: היום אדם שמשסה את הכלב שלו חל עליו חוק כזה.

טל גלבוע: שנית, נגענו ממש מעט בכלבים המשוטטים, וחשוב שחברי הוועדה ויושב-ראש הוועדה יידעו שהיום בישראל יורים באש חיה בכלבים משוטטים.

טל גלבוע: יורים במאות כלבים במדינת ישראל.

טל גלבוע: לא מכניסים אותם בכלל להסגרים רשותיים, אלא יורים בהם בשטח ומשאירים את הגופות.

טל גלבוע: זה סיפור אחר שצריך לדון בו אבל זה המצב במדינת ישראל.

טל גלבוע: יורים באש חיה בכלבים משוטטים.

טל גלבוע: מאות כלבים מוצאים כך את מותם.

יעקב מרגי: מישהו מהאורחים בזום רוצה להוסיף עד שיחזרו אלינו אנשי משרד החקלאות?

ארז וול: אני אשמח להשיב לדברים של היועצת המשפטית.

יעקב מרגי: מי אתה?

ארז וול: עורך דין ארז וול מ"תנו לחיות לחיות".

ארז וול: אני אשמח להשיב לדברים בעניין החזקת הכלבים במאורות הרשות.

ארז וול: קודם כול אני מציין שאנחנו תומכים בחוק.

ארז וול: אנחנו גם קידמנו אותו בכנסת העשרים עם חברת הכנסת השכל.

ארז וול: לעניין החשש שהיועצת המשפטית מעלה על כך שלא ניתן יהיה להמית כלבים בלי לתת על כך את הדעת – זאת עמדה בעייתית שאנחנו מכירים שקיימת בחלק מהרשויות המקומיות; שנית, זה גם לא מדויק יחסית לניסוח של הצעת החוק.

ארז וול: היא נותנת את האפשרות לטעון חוק להסדרת הפיקוח שכן מאפשר המתה בסופו של דבר, לצערנו.

ארז וול: אבל זה כן קיים.

ארז וול: אבל אם כבר ממיתים אז, מן הראוי, שזה יהיה המוצא האחרון ולא האפשרות האוטומטית שניתנת על-ידי פקודת הכלבת, שגם היא נוגעת לכלבים בבעלות ולא לגבי כלבים לא בבעלות.

ארז וול: זה סעיף אחר בחוק שהתיקון הזה לא נוגע לו.

ארז וול: לכן צריך לדייק בעניין הזה.

ארז וול: אני גם רוצה לומר שבעיית הכלבים המשוטטים היא בעיה שצריך לטפל בה בנפרד.

ארז וול: אנחנו עושים מאמצים כבר הרבה שנים לטפל בסוגיה הזאת באמצעות חיסונים, באמצעות עיקורים.

ארז וול: זאת בעיה אמיתית והיא לא קשורה לנושא הזה.

ארז וול: לכן הניסיון להשתמש בסוגיה הזאת כאילו המקרים של כלבת באופן גורף הם מקרים שנוגעים בדברים האלה היא בעייתית.

יעקב מרגי: אני מכריז על חמש דקות הפסקה.

יעקב מרגי: אני רוצה להתייעץ ואולי נצליח להגיע לסיכום עם משרד החקלאות.

יעקב מרגי: נתכנס פה ב-10:45 שוב.

יעקב מרגי: אני מחדש את הישיבה.

יעקב מרגי: הנוסח שמתקבל יותר במשרד הוא הנוסח של מיקי?

שרן השכל: מיקי ואני ישבנו לשוחח על הצעת החוק שלה והצעת החוק שלי.

שרן השכל: שתינו הגענו להסכמה שהנוסח שלי יותר מיטיב עם בעלי החיים.

יעקב מרגי: אני אומר מה ההסכמות ואני אנווט את זה.

יעקב מרגי: קודם כול אני מודה למשרד החקלאות שנענה להצעה וגם לשר שגיבה את ההחלטות המקצועיות.

יעקב מרגי: יש אישור.

יעקב מרגי: אנחנו נקדם את זה בקריאה ראשונה תוך כדי כך שהמשרד מתקדם עם הצעות החוק לפי הנוסח שהמשרד יסכים לו.

יעקב מרגי: אפשר פרוצדורלית למזג עכשיו את שני החוקים להצעת חוק אחת.

קריאה: אפשר לעשות את זה בדיון הבא.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: בדיון הבא.

יעקב מרגי: לא נעשה את זה עכשיו.

מרב תורג'מן: אדוני יכול להעמיד להצבעה את המיזוג של הצעת החוק של חברת הכנסת השכל לבין ההצעה של חברת הכנסת חיימוביץ' ללא קשר להצעת החוק הממשלתית.

מרב תורג'מן: בשלב הבא יהיה ניתן גם לשלב את הצעות החוק הטרומיות יחד עם הממשלתית.

יעקב מרגי: איזה נוסח הייתם ממזגים לאיזה נוסח?

מרב תורג'מן: אין צורך כרגע להתחייב על נוסח.

יעקב מרגי: אוקיי.

שרן השכל: הצעת החוק שלי היא הצעת החוק שעברה את ועדת השרים לענייני חקיקה.

שרן השכל: הצעת החוק של מיקי חיימוביץ' הוצמדה משום שהיא אמרה שהיא דומה להצעת החוק שלי.

שרן השכל: היא הוצמדה במליאה – לא אחרי ועדת שרים לענייני חקיקה.

יעקב מרגי: הבנתי.

יעקב מרגי: אז אם אין לי מגבלה אנחנו נצביע עכשיו על הצמדת שתי הצעות החוק.

שרן השכל: מיזוג.

יעקב מרגי: כן, על מיזוג שתי הצעות החוק.

יעקב מרגי: תודה על התיקון.

יעקב מרגי: לגבי הנוסח – הנוסח יהיה, זאת התחייבות.

יעקב מרגי: מה שיהיה מוסכם על משרד החקלאות.

שרן השכל: אנחנו נצטרך להגיע לפשרות - -

יעקב מרגי: בסדר, יהיה דיון.

שרן השכל: נצטרך להתפשר על חלק מהדברים.

יעקב מרגי: שרן, אנחנו עוד לא נוגעים בנוסח.

יעקב מרגי: בדיון הבא נתחיל לקרוא והדברים יצופו, ויהיו שאלות.

יעקב מרגי: את יודעת עד איפה את מוכנה ללכת ואיפה לא.

יעקב מרגי: בסדר?

יעקב מרגי: בואו נתקדם.

שרן השכל: כן.

יעקב מרגי: אני מביא את מיזוג שתי הצעות החוק להצבעה.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: בעד – רוב

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: שתי הצעות החוק מוזגו.

יעקב מרגי: אני מודה למשרד החקלאות, מודה לאורחים החשובים שבאו לדיון הזה ותרמו לדיון.

יעקב מרגי: יש פה הצהרה חשובה והכרה בצורך.

יעקב מרגי: אנחנו נשים את זה בתוכנית העבודה שלנו בשבוע הבא.

יעקב מרגי: נשלב לישיבה ראשונה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: אתכן נזכה שוב בעלייה לירושלים.

יעקב מרגי: תודה לייעוץ המשפטי ולכולם.